Zanzibaro sultonatas

Zanzibaro sultonatas () – istorinė valstybė, egzistavusi 1856–1964 m. Rytų Afrikoje su centru Zanzibare, kurios hegemonija klestėjimo laikotarpiu apėmė dabartinių valstybių Tanzanijos, Kenijos, pietinio Somalio, iš dalies Komorų teritorijas.

Vėlesniu laikotarpiu (po 1890 m.) sultonatas tapo britų kontroliuojamu Zanzibaro protektoratu ir valdė tik Zanzibaro salą.

 Raida 

 Nepriklausomas sultonatas 
Zanzibaro sultonatas susidarė Omano imperijai suskilus į dvi dalis. Pastarasis valdė didelę dalį Arabijos ir Rytų Afrikos, o 1840 m. perkėlė savo sostinę iš Maskato į Zanzibarą. Mirus sultonui Sa'id ibn Sultan, du jo sūnūs ėmė kovoti dėl valdžios, kas galiausiai lėmė sultonato skilimą. Majid ibn Sa'id 1856 m. užvaldė pietines buvusios Omano imperijos teritorijas (Svahilių krantą) ir įkūrė Zanzibaro sultonatą, kuris kontroliavo visas rytinės Afrikos pakrantes.

Pirmojo sultono laikais buvo labai stipriai vystoma vergų prekyba, ir Zanzibaras tapo pagrindiniu vergų tiekėju tuometiniame pasaulyje. Yra paskaičiuota, kad kasmet iš Zanzibaro buvo išvežamas apie 50 000 vergų. Siekdamas užtikrinti sėkmingą vergų prekybą, Zanzibaras turėjo plėsti savo įtaką į Afrikos gilumą ir įtvirtinti prekybinius kelius per retai gyvenamas savanas į Viktorijos ežero valstybes ir Savanų valstybes. Čia į vergų prekybą įsijungė kitos etninės grupės. Sultonato hegemonija vakaruose siekė iki pat Kongo džiunglių rytinio pakraščio, čia išplito svahilių kultūra ir kalba.

Vėlesni sultonai mažino vergų prekybos apimtis ir siekė vergovės panaikinimo. Jie gana sparčiau modernizavo šalį, įdiegdami naujas technologijas, vystydami infrastruktūrą. Tuometinis Stoun Taunas tapo moderniu miestu, turinčiu telegrafą, vandentiekį, gerus kelius. Buvo uždaryta daugybė vergų turgų

 Protektoratas 
1886 m. Britų imperija ir Vokietija sudarė slaptą sutartį, pagal kurią iki 1890 m. pasidalino Zanzibaro valdomas žemynines teritorijas. 1890 m. pasirašius Heligolando-Zanzibaro sutartį, Zanzibaras tapo Britų protektoratu ir jam beliko tik Zanzibaro sala. Tačiau sultonato valdovų linija išlaikyta. 1896 m. įvyko trumpiausias užfiksuotas istorijoje 38 minučių karas, kuomet po sultono mirties įvyko perversmas ir valdžią užgrobė Khalid ibn Barghash, nepalankus britams. Britams pradėjus karo veiksmus, sultonas pasidavė iš karto.

1963 m., prasidėjus dekolonizacijai, sultonatas buvo paskelbtas nepriklausomu, o sultonas Jamshid bin Abdullah Al Said įtvirtintas naujuoju sultonu. Tačiau jau kitais metais jame įvyko Zanzibaro revoliucija, kuri nuvertė sultono valdžią ir paskelbė Zanzibaro ir Pembos Liaudies Respubliką. Jai buvo lemta egzistuoti tik keletą mėnesių, nes 1964 m. balandžio mėnesį ji sujungta su Tanganika, taip suformuojant Tanzaniją.

 Sultonų sąrašas 

Sultonai priklausė Al Said dinastijai, kuri iki šiol valdo Omaną.
 #  Sultonas  Pinas vardas  Valdymo pradžia  Valdymo pabaiga 1  Majid ibn Sa'id Sayyid Majid bin Said Al-Busaid  1856  1870 2  Barghash ibn Sa'id  Sayyid Sir Barghash bin Said Al-Busaid 18701888 3  Khalifa ibn Sa'id  Sayyid Sir Khalifa I bin Said Al-Busaid 18881890 4  Ali ibn Sa'id  Sayyid Sir Ali bin Said Al-Busaid 18901893 5  Hamid ibn Thuwayni  Sayyid Sir Hamad bin Thuwaini Al-Busaid 18931896 6  Khalid ibn Barghash  Sayyid Khalid bin Barghash Al-Busaid 18961896 7  Hamud ibn Muhammad  Sayyid Sir Hamoud bin Mohammed Al-Said 18961902 8  Ali ibn Hamud  Sayyid Ali bin Hamud Al-Busaid 19021911 9  Khalifa ibn Kharub  Sayyid Sir Khalifa II bin Harub Al-Said 19111960 10  Abdullah ibn Khalifah  Sayyid Sir Abdullah bin Khalifa Al-Said 19601963 11  Jamshid ibn Abdullah  Sayyid Sir Jamshid bin Abdullah Al Said 19631964

 Nuorodos 
Svahilių krantas 

Kategorija:Svahilių civilizacija
Kategorija:Tanzanijos istorija
Kategorija:Arabų istorinės valstybės