Nikolajus Lichačiovas

Nikolajus Lichačiovas (, 1862 m. balandžio 24 d. Čistopolis, Kazanės gubernija – 1936 m. balandžio 14 d. Leningradas) – rusų istorikas.

 Biografija 
Aukso medaliu baigė Kazanės gimnaziją, 1884 m. – Kazanės universitetą ir paliktas rengtis profesūrai. Nuo 1894 m. Sankt Peterburgo archeografijos komisijos narys, Sankt Peterburgo archeologijos instituto profesorius. 1897 m. įkūrė Rusijos genealogijos draugiją, 1925 m. savo kolekcijų pagrindu – Paleografijos muziejų. 1925 m. TSRS mokslų akademijos akademikas. 1930 m. suimtas, kaltintas antisovietinės Visaliaudinės kovos dėl laisvos Rusijos atgimimo sąjungos įkūrimu, kuriam laikui ištremtas į Astrachanę.

 Mokslinė veikla 
Parašė pagalbinių ir specialiųjų istorijos mokslų (sfragistika, paleografija, filigranologija, heraldika, genealogija), taip pat knygotyros, dailėtyros veikalų. Paskelbė XVI a. – XVII a. Rusijos istorijos šaltinių.
 Bibliografija 
 XVI a. Maskvos valdovų biblioteka ir archyvas, 1894 m.
 Popieriaus vandenženklių paleografinė reikšmė, 3 d. 1899 m.
 Seniausioji sfragistika, 1906 m.
 Andrejaus Rubljovo stilius, 1907 m.
 Bizantijos ir Rusijos sfragistikos istorijos medžiaga, 1928 m.

 Šaltiniai 

Kategorija:Rusijos istorikai
Kategorija:TSRS mokslų akademijos nariai
Kategorija:Paleografai
Kategorija:Sfragistika
Kategorija:Knygotyrininkai