Kārlis Ieviņš

Karlis Ievinis (, tikr. Kārlis Viktors Pakuļis, 1888 m. kovo 10 d. Pakuliai, dab. Jelgavos savivaldybė – 1977 m. lapkričio 18 d. Švedija) – latvių žurnalistas, rašytojas.

 Biografija 
Gimė amatininko šeimoje. Vaikystės namų pravardę „Ievinis“ pasirinko slapyvardžiu. Pats pasirengęs išlaikė mokytojo egzaminus ir 1907–1914 m. mokytojavo Jaunpilyje. Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Ukrainoje, Kaukaze, Ferganoje. 1916–1921 m. dirbo Raudonajame Kryžiuje Švedijoje, kartu Latvijos konsulas, 1916 m. Stokholme įkūrė Latvijos informacinį biurą. 1921–1941 m. laikraščio „Jaunākās ziņas“ specialusis korespondentas ir žurnalo „Atpūta“ žurnalistas Švedijoje. Bendravo su Selma Lagerlef. Išgarsėjo kaip smuikų meistras ir tapytojas.

 Kūryba 
Kūryboje sprendžiama vyro ir moters santykių problema, egzotiškų kraštų trauka; žymi neoromantizmo įtaka. Romanuose „Putros Daukis“, „Saulės sode“ vaizduojamas tarpukario Latvijos visuomeninis gyvenimas, yra realizmo bruožų. Dar parašė eilėraščių, pjesių.

 Bibliografija 
 Moters ieškojimas (Sievietes meklēšana), 1926 m.,
 Latvių aukso ieškotojo nuotykiai (Latvju zeltrača dēkas) 1935 m.; apie Džeką Londoną,
 Sielų šmėklos Žvaigždžių kalne (Dveseļu regi Zvaigžņu kalna), 1939 m.,
 Sielų nerimas (Dveseļu nemiers), apsakymų rinkinys 1938 m., Ziemeļblāzma, Västerås 1973 m.
 Guntis ir Daila (Guntis un Daila), apysaka, 1939 m.
 Putros Daukis (Putras Dauķis), 1930 m.,
 Saulės sode (Saules dārzā), 1939 m., Latvju grāmata, 1965 m.

 Šaltiniai 

Kategorija:Latvijos diplomatai
Kategorija:Latvijos rašytojai
Kategorija:Latvijos neoromantizmo rašytojai
Kategorija:Latvijos žurnalistai