Koptų kalba

Koptų kalba − semitų-chamitų šeimos kalba, senosios egiptiečių kalbos paskutinė stadija. Vartota Egipto krikščionių koptų.

Koptų kalba susiformavo Egiptą užkariavus graikams. Graikų raštas buvo pritaikytas užrašyti senąją egiptiečių kalbą. Pradžioje ją vartojo išlikę senovės Egipto žyniai, koptų kalba buvo užrašomi religiniai ritualai. II−III a. koptų kalba pradėta vartoti Egipto krikščionių (koptų), nors jų pagrindinė liturginė kalba tebebuvo graikų. Pradėjo formuotis savitas koptų raidynas. VI−V a. Šenudas standartizavo koptų kalbą pagal sahidų tarmę. Egiptą užkariavus arabams koptų ir graikų kalbos viešojoje erdvėje uždraustos, todėl perėjo į šnekamosios ir liturginės kalbos lygmenį. Ypač aktyviai prieš koptų kalbą kovojo mameliukai. Tai lėmė, kad XVII a. koptų kalba praktiškai išnyko, koptai perėmė Egipto arabų kalbą. XIX a. antroje pusėje Aleksandrijos ortodoksų popiežius Kirilas IV pradėjo koptų kalbos atgaivinimo kampaniją. Buvo išleista keletas knygų, žodynų. 1954 m. įkurtas koptų studijų institutas. Šia kalba domisi, mokosi egiptologai, koptai, Egipto musulmonai. Manoma, kad dabar šią kalbą vartoja ~300 žmonių.

Koptų rašto sistema išsivystė iš graikų rašto sistemos, tačiau turi keletą papildomų ženklų iš senovės egiptiečių kalbos demotinio rašto.

 Tarmės 

Koptų kalba turi keletą tarmių:
 Aukštutinio Egipto:
 Sahidų (arba Tėbų),
 Achmimimkų,
 Likopolitanų;
 Žemutinio Egipto:
 Bohairių (arba Memfio),
 Fajumo,
 Oksirinčitų.

 Nuorodos 

 Koptų šriftas kompiuteriui 

Kategorija:Semitų-chamitų kalbos
Kategorija:Koptai
Kategorija:Liturginės kalbos