Gunaras Anatolijus Janovskis

Gunaras Anatolijus Janovskis (, 1916 m. vasario 8 d. Helsinkis – 2000 m. balandžio 27 d. Krikas, Nortamptonšyro grafystė, Anglija; palaidotas Rygoje) – latvių rašytojas.

 Biografija 
Tėvas Rusijos imperijos laivyno tolimojo plaukiojimo kapitonas. Nuo 1921 m. gyveno Rygoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1946–1947 m. studijavo Bonos universitete. 1947 m. išvyko į Angliją, dirbo fermeriu.

 Kūryba 
Romanuose „Sola“, Prie Tomo ir kituose vaizduojama latvių legionierių likimas, romane „Šešėlių menuetas“ – romantiška Heidelbergo atmosfera, „Žuvėdros šaukia audrą“, „Žmonės prie jūros“ – prieškario Latvija.

 Bibliografija 
 Sola (Sōla), 1963 m.,
 Be kelio (Bez ceļa), 1965 m.
 Prie Torno (Pie Tornas), 1966 m.,
 Virš Trento migla (Pār Trentu kāpj migla), 1966 m.,
 Po visuotinio teismo (Pēc pastardienas), 1968 m.,
 Šešėlių menuetas (Ēnu menuets) 1969 m.
 Balsai už tamsos (Balsis aiz tumsas), Grāmatu draugs, 1972 m.
 Žuvėdros šaukia audrą (Kaijas kliedz vētru), 1977 m.,
 Žmonės prie jūros (Ļaudis pie jūras), 1987 m.
 Miestas prie upės (Pilsēta pie upes), 1993 m.

 Šaltiniai 

Kategorija:Latvijos rašytojai