Stanislavas Kosioras

Stanislavas Kosioras (, , ; 1889 m. lapkričio 18 d. Sedlece – 1939 m. spalio 26 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs VKP(b) CK Politinio biuro narys. Vienas stalininių represijų organizatorių, vėliau pats tapęs jų auka.

 Biografija 
Lenkas. Baigė gamyklinę pradinę mokyklą.
Anksti įsijungė į bolševikinį judėjimą – partijos nariu tapo 1907 m., dirbo pogrindyje Charkove, Kijeve, Donecke, Poltavoje, nuo 1915 m. – Maskvoje. Buvo keturis kartus suimtas, 1915 m. ištremtas 3 metams į Irkutską, kur išbuvo iki Vasario revoliucijos.

1917 m. tapo Petrogrado karinio-revoliucinio komiteto komisaru, 1918 m. – Ukrainos finansų liaudies komisaru. 1919–1920 m. – Ukrainos komunistų (bolševikų) partijos CK sekretorius.
Nuo 1922 m. – RKP(b) Sibiro biuro sekretorius, 1926–1928 m. – VKP(b) CK sekretorius. 1928 m. grįžo į Ukrainą, iki 1938 m. buvo Ukrainos komunistų partijos CK generalinis sekretorius. Nuo 1924 m. – VKP(b) CK narys, nuo 1930 m. – Politinio biuro narys.

1938 m. sausio mėn. atšauktas į Maskvą, paskirtas TSRS liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotoju ir Tarybinės kontrolės komisijos pirmininku, tačiau jau gegužės 3 d. pašalintas iš visų postų ir suimtas, apkaltinus priklausymu „Lenkijos karinei organizacijai“. TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija S. Kosiorą 1939 m. vasario 26 d. nuteisė sušaudyti, nuosprendis tą pačią dieną įvykdytas.
1956 m. reabilituotas, grąžintas į TSKP narius.

 Veiklos vertinimas 
Laikomas vienu artimiausiu J. Stalino šalininkų, Ukrainoje vadovavo kolektyvizacijai, nusinešusiai milijonus žmonių gyvybių. Aktyviai dalyvavo organizuojant masines represijas Ukrainoje 1935–1938 m.

Vienas iš holodomoro Ukrainoje (1932–1933 m.) kaltininkų. 2010 m. sausio 13 d. Kijevo apeliacinis teismas pripažino S. Kosiorą kaltu dėl genocido.

 Nuorodos 
 Biografija (rusų kalba);
 Apie Kijevo teismo sprendimą (rusų kalba).

Kategorija:TSRS politikai