Kvantinė gravitacija

Sunkumai kuriant

Pagrindinis kvantinės gravitacijos sunkumas yra tai, kad dvi fizikinės teorijos, kurias ji bando sujungti kartu – kvantinė mechanika  ir bendroji reliatyvumo teorija – yra grįstos skirtingais principais. KM aprašo neįprastus fizikos reiškinius, su kuriais susiduriama, vos tik pradedama tyrinėti atomus bei juos sudarančias elementariąsias daleles. Bendroji reliatyvumo teorija nukreipia dėmesį nuo atomų į nesuskaičiuojamą pavidalų kiekį įgyjantį erdvėlaikį ir Visatos platybėse vyraujančią gravitacijos jėgą. Laikas šioje teorijoje nėra išskirta dimensija: erdvė ir laikas nėra išoriniai objektai, tai nėra „scena“ kurioje vyksta didysis Gamtos vaidinimas. Erdvėlaikis bendroje reliatyvumo teorijoje yra dinaminis kintamasis, priklausantis nuo patalpintų jame klasikinių sistemų.  Kvantinė mechanika neatsižvelgia į gravitacijos reiškinius dėl jos nykstamai mažos įtakos. Ji formuluojama kaip fizinių sistemų, pvz., atomų arba elementariųjų dalelių, evoliucija laike, kurioje erdvėlaikis yra išorinis fonas. Todėl pagrindinis kvantinės gravitacijos teorijos tikslas – pasitelkus kvantinius dėsnius, apibūdinti erdvėlaikio prigimtį, kai nagrinėjami patys mažiausi elementariųjų dalelių pasaulio atstumai, ir pabandyti ją paaiškinti fundamentalių sudedamųjų dalių savybėmis.

Situaciją blogina dar tai, kad nežiūrint didelių technikos pergalių, šiuolaikinės technologijos nepajėgios betarpiškai stebėti kvantinės gravitacijos reiškinius. Todėl, nepaisant intensyvių mokslinių tyrimų, kvantinės gravitacijos teorija dar nėra visuotinai priimta. Dėl to terminas „Kvantinė gravitacija“ rodo daugiau atvirą problemą, nei konkrečią teoriją. Pastaruoju metu yra dvi perspektyvios nagrinėjimo kryptys: stygų teorija ir kilpinė kvantinė gravitacija.

Teorinės struktūros

 Stygų teorija 

Stygų teorijos sukūrimas prieš 40 metų buvo itin daug žadanti pradžia siekiant bendrosios jungtinės teorijos, kuri galėtų paaiškinti viską, sukūrimas, tačiau ši vizija vis dar lieka gana tolima. 

Stygų teorija buvo sukurta mėginant sujungti makro ir mikro pasaulių fiziką. Ji pakeičia nulinės dimensijos taškinių elementariųjų dalelių idėją jungiančia vienos dimensijos styga. Šiuo požiūriu styga kaip dalelė yra modelis, kuriuo siekiama paaiškinti arba numatyti tam tikras Visatos savybes.

Stygų lauko teorija


Stygų lauko teorija yra esminė, mėginant suprasti, kas nutinka, kai tiek kvantinė mechanika, tiek bendroji reliatyvumo teorija pasireiškia išvien ir sąveikauja tarpusavyje. Tai svarbu ten, kur kvantinė gravitacija atlieka svarbų vaidmenį, pavyzdžiui, juodosiose bedugnėse ar pradedant formuotis mūsų Visatai. Abiem atvejais matmenys gali būti maži, ir tai aprašytų kvantinė mechanika, tačiau milžiniškos energijos ir didžiulė masė tuo pačiu metu sukuria nepaprastai stiprius gravitacinius laukus, o juos kol kas galime nagrinėti tik pasitelkdami bendrąją reliatyvumo teoriją.

Viena iš didžiausių stygų lauko teorijos problemų glūdi eksperimentuose, kuriais būtų galima patikrinti prognozes arba įkvėpti naujiems teoriniams išvedžiojimams. Pagal šią teoriją Visata turi 11 dimensijų, 4 iš jų stebime erdvėlaikyje. 

Kilpinė kvantinė gravitacija

Išvystyta paskutiniame XX a. dešimtmetyje, „kilpinė gravitacija“ buvo kurta dviem etapais: pradžioje buvo performuluota bendroji reliatyvumo teorija, kad derėtų su klasikine elektromagnetizmo teorija; jos „kilpos“ yra atitikmuo elektriniams ir magnetiniams laukams. Vėliau, įtrauktos naujos procedūros, kurių kai kurios panašios į mazgų matematiką, kvantinius principus pritaikant kilpoms. Tokia kvantinės gravitacijos teorija panaši į erdvėlaikio atomus turinčią teoriją. 

Stygų teorija padeda suprasti elementariųjų dalelių sąveikas (įskaitant ir gravitaciją), kai tos sąveikos yra silpnos. Tačiau gimstant Visatai, kai gravitacija buvo labai stipri, priimtinesnė turėtų būti kilpų teorija.
Kilpų gravitacija išplečia tą įžvalgą į kvantinį lygmenį. Ji paima mūsų įprastinį elementariųjų dalelių sampratą ir ją pritaiko erdvėlaikio atomams, pateikdama unifikuotą daugelio pagrindinių koncepcijų pateikimą. Pvz., kvantinė elektromagnetizmo teorija aprašo vakuumą kaip esantį kunkuliuojanti virtualių dalelių „foną“ (nuliniai vakuumo svyravimai). Bet koks energijos padidėjimas vakuume sukelia realios dalelės atsiradimą. Kilpinės gravitacijos teorijoje vakuumas yra erdvėlaikio nebuvimas – tokia visiška tuštuma, kokią tik galime įsivaizduoti. Kilpų gravitacija aprašo, kaip kiekvienas energijos padidėjimas vakuume sukuria naujus „erdvėlaikio atomus“. 

„Erdvėlaikio atomai“ sudaro tankų, nepastovų tinklą. Dideliais atstumais jų dinamika leidžia vystytis Einšteino bendrąja reliatyvumo teorija aprašomai Visatai. Kitais atvejais mes niekada nepastebėsime „erdvėlaikio atomų“ egzistavimo; tinklo tankis toks didelis, kad jis atrodo kaip kontinuumas. Tačiau kai erdvėlaikis užpildomas didelio tankio energija (kaip buvo Didžiojo sprogimo metu), grūdėta erdvėlaikio struktūra turi įtaką ir čia kilpinė kvantinė gravitacija iš esmės pradeda skirtis nuo bendrosios reliatyvumo teorijos.

Kitos teorijos

Yra ir kitų kvantinės gravitacijos teorijos atmainų, kurios skiriasi vienokiomis ar kitokiomis prielaidomis. Pavyzdžiui:

 Akustinė metrika ir kiti analogiški kvantinės gravitacijos modeliai
 Išskirtinai paprasta „Visko teorija“ 
 Asimptotinės laisvės teorijos
 Priežastinė Dinaminė Trianguliacija
 Priežastinės aibės
 Nekomutatyvi geometrija
 Funkcinio integralo metodai
 Regge skaičiavimai 
 Supergravitacija
 Tvistorių modeliai
 Grupinė lauko teorija
 Makdovelio–Masuri veikimas

Šaltiniai
 Straipsnis Organizuota kvantinė visata
 Stygų lauko teorija
 Stygų teorija  
 Didysis sprogimas ar Didysis atšokimas  
 Straipsnis Loop quantum gravity  
 Straipsnis Loop quantum gravity 
 Straipsnis Kas vis dėlto įvyko prieš Didįjį sprogimą? 

Nuorodos
 Kembridžo universiteto tinklalapis apie kvantinę gravitaciją   
 Penrose interpretation 
 Centauro event 
 Hawking radiation  
 M-theory  
 Quantum field theory in curved spacetime 
 Semiclassical gravity 
 List of quantum gravity researchers 
 Abraham–Lorentz force 
 Invariance mechanics 
 Black hole electron 
 Doubly-special relativity 
 Orders of magnitude (length) 
 Planck scale 
 Planck units 
 Fock–Lorentz symmetry 
 Planck epoch  
 Hořava-Lifshitz gravity  
 Event symmetry  

Kategorija:Kvantinė mechanika