Nivaklų kalba

Nivaklų kalba arba čulupių kalba – matakų-gvajkurų kalbų šeimos kalba, vartojama indėnų nivaklų (čulupių), gyvenančių Gran Čiake, aplink Pilkomajo upę. Kalbančiųjų skaičius – 14-15 tūkst. žmonių. Vartojama Paragvajaus Bokerono ir Prezidento Hajeso departamentuose bei Argentinos Saltos provincijoje (bendruomenėse prie Tartagalio).

Išskiriami du pagrindiniai dialektai: miško nivaklų ir paupio nivaklų. Dauguma nivaklų sunkiai supranta ispaniškai ir beveik nekalba gvaraniškai, tačiau dalis gyvenančių prie menonitų kolonijų supranta šiek tiek vokiškai. 1976 m. Bolivijoje buvo ~100 žmonių, kurie mokėjo nivaklų kalbą, tačiau manoma, kad dabar ji ten jau išnykusihttp://www.proel.org/index.php?pagina=mundo/amerindia/macropanoan/matakoan/chulupi.

Kalba dėstoma misijų pradinėse mokyklose, yra išversta Biblija, sudarytas žodynashttp://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=cag.

 Nuorodos 


Kategorija:Matakų–gvaikurų kalbos