Iljušin Il-18

Il-18 (, pagal NATO kodifikaciją - Coot) – XX a. šeštame dešimtmetyje SSRS sukurtas vidutinių nuotolių keturmotoris keleivinis lėktuvas, turbosraigtinis siaurafiuzeliažis monoplanas su vieno kylio uodega. Il-18 buvo vienas iš daugiausiai pasaulyje naudotų lėktuvų, tarnavęs daugiau nei 50 metų. Dėl patikimos konstrukcijos lėktuvai skraidydavo virš 45 000 valandų. Savo konstrukcija panašus į amerikiečių "Lockheed L-188 Electra" bei britų "Bristol Britannia".

Indeksas "Il-18" taip pat buvo naudojamas 1946 m. sukurtam, tačiau serijiniu būdu negamintam keleiviniaim lėktuvui, varomam keturias radialiniais varikliais ASh-73TK. Nemaža dalis šio orlaivio konstrukcinių sprendimų buvo panaudota kuriant naująjį "Il-18". Siekiant atskirti šiuos orlaivius, 1946 m. sukurtas "Il-18" paprastai žymimas Indeksu "Il-18 (1946)".

 Lėktuvo kūrimas ir eksploatacija 
Lėktuvas pradėtas projektuoti 1954 m. Tendencijos rodė, kad lėktuvai stūmokliniais varikliais negali patenkinti greitai augantį pervežamų keleivių skaičių. Siekiant didesnių greičių ir mažesnių eksploatacinių kaštų aviacijos pramonė atkreipė dėmesį į dujų turbininių variklių galimybes. SSRS Tupolev konstruktoriai bombonešio Tu-16 bazėje sukūrė keleivinį reaktyvinį Tu-104, o Iljušin konstruktorių biuras nuėjo kitu keliu – suprojektavo turbosraigtiniais varikliais varomą keleivinį lėktuvą.

Pirmam skrydžiui Il-18 pakilo 1957 m. liepos 4 d. Lėktuvas pradėtas eksploatuoti 1959 m. – spalio 20 d. Aeroflot pradėjo skraidinti maršrutu Maskva(Vnukovo)-Alma Ata bei Maskva-Adleris. Netrukus apie trečdalį Aeroflot keleivių skraidindavo Il-18.

Iki 1965 m. buvo sukurti įvairių modifikacijų, komforto lygio ir keleivių skaičiaus Il-18, taip pat kitos paskirties lėktuvai: tarnybiniai, krovininiai, meteorologiniai, patruliniai; taip pat kovos lėktuvas Il-38, radioelektroninės kovos lėktuvas Il-20, oro komandinis punktas Il-22, ledo žvalgybos lėktuvas Il-24 ir kiti.thumb|200px|Il-18 pilotų kabinaSerijiniu būdu Il-18 gamintas 1959–1978 m. SSRS Aviacijos pramonės ministerijos gamykloje Nr. 30 (rus. Завод №30 МАП СССР «Знамя труда»). Pastatyta įvairiais duomenimis nuo 678реестр самолётов типа Ильюшин Ил-18/20/22/38, Il-18, russianplanes.net iki 719 tokių lėktuvų (iš jų 564 - keleiviniai). Il-18 - pirmasis iš serijinių SSRS gamybos lėktuvų, kuris buvo eksportuojamas. Viso buvo eksportuota virš 100 orlaivių. Lėktuvas buvo eksportuojamas į daugiausiai Varšuvos pakto šalis, taip pat besivystančias valstybes, su kuriomis SSRS palaikė glaudžius ryšius.

Sovietinės okupacijos metu Il-18 naudojo ir "Aroflot" Lietuvos padalinys, Lėktuvai buvo bazuojami Vilniuje. Kauno (Aleksoto) oro uosto pakilimo takas jiems buvo per trumpas. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę šiuos lėktuvus reisams į Vilnių aviakompanija "Aeroflot" naudojo iki dešimtojo dešimtmečio vidurio.

XXI a. trečiame dešimtmetyje du tokius lėktuvus eksploatavo Rusijos vyriausybinė aviakompanija „Rossija“, keletą naudojo Rusijos, Afganistano ir kelių Afrikos valstybių karinės oro pajėgos. Paskutinė civilinė aviakompanija, naudojusi Il-18 reguliariems skrydžiams - Šiaurės Korėjos valstybinė bendrovė "Air Koryo" (naudota iki 2012 m.).

Operatoriai

 Civiliniai operatoriai 

 NPP MIR (ChK Leninets) - 1, krovininis

 Air Koryo - 1 Il-18D naudojamas,1 Il-18V sandėliuojamas

 Ankstesni civiliniai operatoriai 

 Ariana Afghan Airlines

 Balkan Airlines

 ČSA - Czechoslovak Airlines

 Daallo Airlines

 Egyptair (buvęs United Arab Airlines)

 Ghana Airways (8 įsigyti, 4 vėliau gražinti į SSRS)

 Air Guinée

 Yemen Airways

 Phoenix Aviation

 Irbis Aero

 CAAC Airlines

 Anikay Air

 Aerocaribbean
 Cubana

 Air Mali

 LOT (10 nuo 1961 m. iki XX a. dešimtojo dešimtmečio pradžios)
 Polonia Airways (1)
 Polnippon (3, nuo 1990 iki 1996 m.)

 Tarom

 Aeroflot

 Air
 Domodedovo Airlines
 GVG Airline
 Rossiya
 Tretyakovo Airlines

 Daallo Airlines
 Jubba Airways

 FitsAir

 Lviv Airlines
 Sevastopol Avia

 Malév Hungarian Airlines

 Vietnam Airlines

 Berline
 German European Airlines

 Deutsche Lufthansa
 Interflug (16 vnt.)

 Kariniai operatoriai 

 Karinės oro ir kosmoso pajėgos – modifikacijos Il-20, Il-20M, Il-22PP ir Il-38 

 Ankstesni kariniai operatoriai: 

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos

 Vyriausybė

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos. Lėktuvai gražinti SSRS po to, kai buvo nuverstas diktatorius Kwame Nkrumah

 Vyriausybė. Prezidentinis lėktuvas

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos. (VIP transportas, pakeistas Tu-134)

 Vyriausybė

 Karinės oro pajėgos
 Karinės jūrų pajėgos

 Karinės oro pajėgos

 Karinės oro pajėgos

 Techninė informacija 

 Papildoma informacija 
 Iki 2008 m. katastrofose sudužo 98 įvairių modifikacijų Il-18 lėktuvai, žuvo 2352 žmonės.
 Dėl charakteringos lėktuvo priekio formos (radiolokacinės stoties apdaila), lakūnai šį lėktuvą vadino „Delfinu“.
 1958–1959 m. su Il-18 buvo pasiekta 20 skrydžio nuotolio ir aukščio pasaulio rekordų.
 Il-18 aptarnavo ekspedicijas Maskva-Antarktida (15950 km), 1977 m. pabaigoje pirmą kartą nusileido ant plūduriuojančių ledo lyčių Arkties vandenyne į tyrimų stotį SP-22, dalyvavo likviduojant avariją Černobylio atominėje elektrinėje ir žemės drebėjimo Spitake padarinius.
 1958 m. Briuselio aviasalone lėktuvas apdovanotas Grand Prix. 1979 m. prie Maskvos Šeremetjevo oro uosto Il-18 pastatytas ant postamento, kaip paminklas.
 1960 m. lėktuvo kūrėjai – Sergejus Iljušinas, V. Borogas, V. Germanovas. A. Levinas, E. Sankovas, V. Semionovas ir lakūnas bandytojas Vladimiras Kokkinakis buvo apdovanoti Lenino premija.

 Nuorodos 
 Ил-18: смертельное пике в Кольцово
 Apie Il-18
 Il-18 katastrofos
 Il-18 pakilimas (video)

 Išnašos 
Kategorija:Iljušin oro laineriai
Kategorija:Žemasparniai
Kategorija:Transportiniai lėktuvai (kariniai)

Kategorija:Siaurafiuzeliažiai lėktuvai