Aravakų kalbos

Aravakų kalbos – indėnų kalbų šeima, kurios kalbos paplitusios daugiausia Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje, o seniau – ir Karibuose. Pavadinimą įgavo nuo galingų aravakų genčių, gyvenusių Gvianos pakrantėse. Seniau aravakų kalbų sinonimas buvo maipurų kalbos, tačiau pagal naujausias lingvistines klasifikacijas maipurų kalbos tapo aravakų kalbų pošeimiu.

 Paplitimas 

Aravakų kalbų grupė pagal ją sudarančių kalbų skaičių ir užimamą plotą yra pati didžiausia Lotynų Amerikoje. Nors daugiausiai šiomis kalbomis kalbančių gyvena Gvianoje, Venesueloje, Brazilijos džiunglėse, tačiau arealas pietuose siekia Argentiną, vakaruose – Kolumbiją, Peru. Prie aravakų kalbų priskiriama tainų kalba, vartota Kuboje bei kitos Karibų salų indėnų kalbos, tačiau jos išnyko.

 Gramatika 

Kalbas paprastai sudaro po 19 priebalsių ir 6 balses. Pasireiškia nazalizacija, uždari skiemenys reti. Morfologija agliutinacinė, polisintetinė. Naujos reikšmės sudaromos pridedant priesagas ir priešdėlius.

Aravakų kalbų ortografija remiasi ispanų ir portugalų kalbomis, o Belizo garifunų kalba – anglų.

 Klasifikacija 
Aravakų kalbos (73 kalbos)
 Guachibų kalbos (5 kalbos; guachibų kalba turi 20 000 vartotojų)
 Aravų kalbos (8 ar 9 kalbos; kulinų kalba turi 1300 vartotojų)
 Maipurų kalbos (60 kalbų)
 Šiaurės maipurų
 Palikurų kalba (1 kalba, ~1200 vartotojų)
 Vapišanų-karibų (tarp jų aravakų. 7 kalbos; Vaju [Goachirų] ~300 000 vartotojų, garifunų [juodųjų karibų] ~100 000 vartotojų)
 Žemyno (15 kalbų; Banivų turi 3000-4000 vartotojų, piapokų ~3000)
 Pietų Maipurų
 Kampa (10 kalbų; ašaninkų ~15-18 000 vartotojų, ašeninkų 18-25 000)
 Vidurio (6 kalbos; Pirų turi ~300 vartotojų)
 Amuešų (2 kalbos; janešų turi 6000-8000 vartotojų)
 Puraus-Paranos (10 kalbų, tarp jų apurinų, mošų, terenų; terenų kalba turi 10 000 vartotojų)

Be to, dar yra 9 nesuklasifikuotos maipurų kalbos.