1919 m. planas

1919 m. planas () – karinė strategija, sukurta 1918 m. J. F. C. Fuller'io, vykstant Pirmajam pasauliniam karui.

Strategija smerkė nusistovėjusią karinę tvarką, pagal kurią buvo stengiamasi fiziškai sunaikinti priešą, vietoj to, kad būtų puolama į patį vokiečių armijos vadovybės centrą. Pagal Fulerio planą, tankai turėjo greitai prasiveržti į priešo užnugarį, ir tuomet turėjo būti sunaikinti priešo ištekliai ir susisiekimo linijos. Britų tankai turėjo didžiausią įtaką, o jiems sustabdyti vokiečių užnugaryje turėjo būti sutelkta visa vokiečių gynyba. 

1918 m. sąjungininkų prasiveržimas ir vokiečių atsitraukimas Prancūzijoje ir Belgijoje pradėjo mechanizuoto karo erą. Nors planas niekada nebuvo įgyvendintas, tačiau jis turėjo įtakos vėlesnės „blitckrygo“ taktikos atsiradimui.

Kategorija:Pirmasis pasaulinis karas