Šereitlaukio I piliakalnis

Šereitlaukio I piliakalnis – piliakalnis ir gyvenvietė Pagėgių savivaldybės teritorijoje, 1,4 km į pietus nuo Šereitlaukio, Vilkyškių seniūnija ir 1,1 km į pietus nuo Šereitlaukio II piliakalnio. Pasiekiamas keliu Vilkyškiai – Šereiklaukis, už buvusio Šereiklaukio dvaro pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi lauko keliuku ir pavažiavus 600 m iki miško, pamiške pavažiavus į kairę 400 m pietryčių kryptimi, ties buvusio lauko pietiniu kyšuliu paėjus į mišką 100 m pietų kryptimi.

 Piliakalnis 
kairėje|miniatiūra|250x250px|3D modelis
Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto aukštutinės terasos aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 39x24 m dydžio. Jos šiaurės rytų pakraštyje supiltas 2,5 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 7 m aukščio šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 3,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 10-15 m aukščio.Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t.2 p. 162

Aikštelę ir pylimą apardė apkasas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.

Į šiaurę – šiaurės rytus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos ir žiestos keramikos.Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 278–292. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.: 612. Paminklo teritorijos plotas 21000 m².

 Istorija 
Piliakalnyje stovėjo skalvių pilis Šereika, pavadinta 1276 m. minimo jos pilininko, netrukus po to žuvusio kovoje su Vokiečių ordinu, vardu.Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 54-55 (Nr. 54)Valdemaras Šimėnas. 1988. Kur stovėjo Šereikos pilis // Leniniečių balsas. Tauragė. Rugsėjo 29 d.Valdemaras Šimėnas.1990. Kur stovėjo Sareckos pilis // Mokslas ir gyvenimas. Vilnius. Nr. 2, p. 27–28.Valdemaras Šimėnas.1991. Dėl Sareckos pilies lokalizacijos ir skalvių – lietuvių teritorijos ribų XIII a. pabaigoje // Iš Lietuvos istorijos tyrinėjimų. Vilnius, p. 5–12.

 Šaltiniai 

 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 254 (Nr. 88).

 Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Piliakalniai Pagėgių savivaldybėje