Pelkinė našlaitė

Pelkinė našlaitė (Viola epipsila) – našlaitinių (Violaceae) šeimos, našlaičių (Viola) genties augalas.

Daugiametis, 5-20 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis plonas, nariuotas, šliaužiantis, apšepęs rudomis prielapių liekanomis, su antžeminėmis palaipomis. Lapai pamatiniai, paprastai 2, kartais 3 ar 4; lapkočiai ilgi, su siaurais sparneliais, pliki arba viršutinė dalis plaukuota; lakštas kartais apskritas, plačiu pamatu ir truputį nusmailėjusia viršūne, neryškiai karbuotu pakraščiu, viršutinė pusė plika, apatinė apaugusi retais plaukeliais. Prielapiai pailgi, odiški. Iš lapų pažastų išaugę žiedkočiai su 2 pažiedėmis, paprastai viršutiniame žiedkočio trečdalyje. Žiedai bekvapiai, šviesiai violetiniai arba balsvi. Apatinis vainiklapis su tamsiai violetinėmis gyslomis. Pentinas storokas, bukas, 2-3 kartus ilgesnis už taurėlapių priedėlius. Liemenėlio viršūnė suplota, pakraštys sustorėjęs. Vaisius – pailga, plika dėžutė. Sėklos su ataugėlėmis.

Žydi gegužės mėn. Auga pelkėse, pelkėtuose miškuose ir pievose. Gana dažna visoje Lietuvoje.

 Literatūra 
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 78 psl.

Kategorija:Našlaitiniai