Jūratė Statkutė de Rosales

Jūratė Regina Statkutė de Rosales (Jurate Rosales; 1929 m. rugsėjo 9 d. Kaune – 2023 m. rugsėjo 4 d. Karakase, Venesueloje)2023-09-06 Lietuvos prezidento užuojauta, mirus Jūratei Rosales.Liūdna žinia: mirė garsi lietuvių žurnalistė ir istorikė Jūratė Statkutė de Rosales. 15min.lt. 2023-09-06. Nuoroda tikrinta 2023-09-06. – lietuvių kilmės Venesuelos žurnalistė, tolimosios baltų praeities tyrinėtoja.

 Biografija 
Tėvas Jonas Statkus buvo pirmasis tarpukario Lietuvos Valstybės saugumo departamento direktorius, vėliau – tautininkų remiamos „Pažangos“ spaudos bendrovės vadovas. 1940 m. liepos 6 d. drauge su Augustinu Povilaičiu ir gen. Kaziu Skuču sovietų okupacinės valdžios suimtas, išvežtas į Maskvos Butyrkų kalėjimą. Žūties laikas ir kapo vieta iki šiol nežinomi.

Jūratė mokėsi pradžios mokykloje Paryžiuje, kur tėvai gyveno iki 1938 m., karo metu – Kauno „Aušros“ gimnazijoje. Karui baigiantis, pasitraukė į Vakarus. Prancūzijoje studijavo lotynų ir prancūzų kalbas, gavo prancūzų kalbos mokytojo diplomą. Kalbų studijas tęsė JAV, Niujorko Kolumbijos universitete, išmoko anglų, ispanų, vokiečių kalbas.

1960 m. Venesueloje ištekėjo už inžinieriaus Luiso Rosaleso, su kuriuo išaugino penkis sūnus: Luisą, Joną, Šarūną, Rimą ir Saulių. Nors būdama viena kitoje pasaulio pusėje, išsaugojo tautinę kultūrą – visi vaikai kalba lietuviškai, namie greta ispaniškų laikosi ir lietuviškų papročių.

Nuo 1983 m. ėjo populiaraus opozicinės krypties Venesuelos politikos, ekonomikos ir kultūros savaitinio žurnalo „Zeta“ vyriausiosios redaktorės pareigas. Be savaitinių straipsnių ir redakcijos darbo žurnale, rengė nuolatinę skiltį dienraštyje „El Nuevo País“, dalyvavo radijo, televizijos, interneto diskusijose. Ilgą laiką bendradarbiavo su Klivlando (JAV) lietuvių laikraščiu „Dirva“.http://on.lt/jurate-statkute-rosales

 Istorinės teorijos 
1985 m. jos išleistoje knygoje „Baltų kalbų bruožai iberų pusiasalyje“ teigiama, kad gotai buvo baltai. Tokia išvada daryta remiantis atsiliepimais apie gotų kalbą rašytiniuose šaltiniuose, Ulfilos Biblija nagrinėta nebuvo.

2011 m. išleistoje knygoje „Europos šaknys ir mes, lietuviai“ ji teigė, kad jos nuomonė pasikeitė. Ten ji pritarė, kad Ulfilos Biblija parašyta germanų grupės kalba, bet teigė, kad ši kalba buvusi nauja bei greitai išnykusi. Knygoje aiškinama, kad „gotais“ vadinti baltų protėviai „gudai“, kurie ir sunaikinę Romos imperiją.

Šios teorijos paprastai priskiriamos pseudoistorijai.https://web.archive.org/web/20110701135619/http://www.mpeleckis.eu/recenzijos/541-puiki-knyga Zigmo Zinkevičiaus teigimu, Jūratė Statkutė de Rosales, Česlovas Gedgaudas ir Aleksandras Račkus priskirtini vienai „mokyklai“.Zigmas Zinkevičius „Jūratė Statkutė de Rosales ir gotų istorija“, „Lituanistica“, 2011, t. 57, nr. 4(86), 472–475 psl., 

Pavyzdžiui, Zinkevičiaus teigta, jog Statkutė de Rosales savo rašto darbuose sprendžia apie žodžių kilmę iš jų skambesio, nekreipia dėmesio į anksčiau kitų tyrėjų paskelbtas žodžių etimologijas, kartais pritempia faktus, net sukuria naujus žodžius, kad būtų ką pritempti. Pastarąjį teiginį Zinkevičius pailiustruoja tuo, kad Statkutė de Rosales žodį „vestgotai“ keičia į „vese gudai“, kur „vese“ turįs būti kilęs iš latviško ar prūsiško žodžio „vaciai“, reiškiančio „vakarai“ – nors nesama jokių požymių, kad toks žodis su tokia reikšme egzistuoja.

 Bibliografija 
 Baltų kalbų bruožai Iberų pusiasalyje. – Čikaga: Devenių kultūros fondas, 1985.
 Los Godos (2 laidos). – Karakasas: Ediciones de la Revista Zeta, 1998, 1999.
 Los Godos (2 laidos). – Barselona: Ed. Ariel, 2004.
 Goths and Balts. – Čikaga: Vydūno jaunimo fondas, 2004.
 Didžiosios apgavystės. – Vilnius: Baltijos kopija, 2007. – 72 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-568-54-4
 Senasis aisčių giminės metraštis. – Kaunas: Č. Gedgaudo labdaros fondas, 2009. – 274 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-966-01-2
 Kaip kalbėjo gudai, atvykę į Ispaniją.https://on.lt/gudu-poveikis-ispanu-kalbai – Lietuva internete, 2009-05-11.
 Europos šaknyshttps://on.lt/europos-saknys (pirmoji trilogijos dalis). – Sava Lietuva, 2010—2011.
 Europos šaknys ir mes, lietuviai. – Vilnius: Versmė, 2011.
 Lituania philosophica de Kant a Lévinas. – Valencia: Nexofia, 2012. – ispanų kalba 72 p. – ISBN 978-84-695-0793-3
 Filosofinė Lietuva: nuo Kanto iki Lėvinohttps://on.lt/kantas-levinas – Sava Lietuva, 2012-12-16.
 Europos šaknys. – Vilnius: Versmė, 2015. – 344 p. – ISBN 978-609-8148-16-9
 Las raíces de Europa. El hallazgo de la milenaria historia de los godos. – Madrid, 2020. – ispanų kalba 268 p. – ISBN 978-84-121861-4-7, EAN 9788412186147

 Apdovanojimai 
 Orden Andrés Bello, primera clase – aukščiausias Venesuelos ordinas už kultūrinį darbą.
 Orden Diego de Losada, primera clase – Karakaso miesto ordinas.
 Metų asmenybė – Pietų Amerikos „Iberų Amerikos žurnalistų organizacijos“ įvertinimas, 1989 m.http://www.urm.lt/?-524044730  Oficialiai išvardinti apdovanojimai
 LDK Gedimino ordino Riterio kryžius – Lietuvos prezidento apdovanojimas, 1996 m.http://adamkus.president.lt/ordinai/table.phtml?sort=decree_no,3450,0 Lietuvos respublikos prezidento 871 dekretas: apdovanojimų ordinais sąrašas

 Šaltiniai 

Kategorija:Venesuelos lietuviai
Kategorija:Lietuvos istorikai