L. Shankar

L. Šankaras gimė 1950 metais Indijoje, Madraso mieste, o užaugo Ceilone (dabartinė Šri Lanka), kur jo tėvas dirbo muzikos dėstytoju. Augdamas jis susipažino su Karnāṭaka saṃgītaṃ, viena iš dviejų pagrindinių Indų klasikinės muzikos rūšių, taip pat kitų stilių muzika. L. Šankaras tėvas buvo gerbiamas smuikininkas, motina grojo vyna (tradicinis skambinamasis indų chordofonas), broliai ir seserys taip pat aktyviai muzikavo. L. Šankaras kaip didžiausią įtaką jo muzikinei karjerai padariusius asmenis mini savo šeimą bei klasikinės Indų muzikos kompozitorių Tjagaradža.

Dainuoti L. Šankaras pradėjo būdamas dvejų, groti smuiku būdamas penkerių, o groti būgnais – septynerių metų amžiaus, taip pat būdamas septynerių sugrojo pirmąjį viešą koncertą. Dar būdamas jaunas L. Šankaras akompanavo žymiems Karnāṭaka saṃgītaṃ atlikėjams (Semmangudi Srinivasa Iyer, Chembai Vaithyanatha Baghavatar, Palghat Mani Iyer ir Alathur Srinivasa Iyer).

Baigęs fizikos bakalauro studijas Indijoje, 1969 metais Šankaras persikėlė į JAV ir ten, Veslejano universitete įgijo etnomuzikologijos daktaro laipsnį. JAV jis susipažino su tokiais džiazo muzikantais kaip Ornette Coleman, Jimmy Garrison ir John McLaughlin, o su pastaruoju 1975 metais įkūrė Shakti – įtakingą novatoriško stiliaus grupę, kuri sėkmingai jungė dvi, atrodytų sunkiai suderinamas, muzikines tradicijas – rytų ir vakarų.

L. Šankaras pirmąjį solinį albumą „Touch Me There“, prodiusuojamą Frenko Zapos, išleido 1979 metais, o 1982-aisiais kartu su kompozitore Caroline įkūrė savo grupę – The Epidemics, su kuria išleido tris albumus.

XX a. devintą dešimtmetį Šankaras periodiškai dalyvaudavo įrašuose kaip grupės lyderis, grodavo tiek džiazo, tiek Indų klasikinę muziką. 1980 metais išleistas albumas „Who's To Know“ pasižymi unikaliu garsu, išgaunamu paties Šankaro sugalvotu dešimties stygų dvigubu smuiku. Šis instrumentas, kurį pagamino žymus gitarų meistras Ken Parker, apima visą orkestro diapazoną, įskaitant kontraboso, violončelės, alto ir smuiko. Neseniai Šankaras sukūrė antrą šio instrumento versiją, kuri yra daug lengvesnė už savo pirmtaką.

1990 metais Šankaras prodiusavo režisieriaus H. O. Nazareth vienos valandos trukmės filmą. Ši juosta buvo nominuota geriausio dokumentinio filmo kategorijoje Kanų kino festivalyje. Taip pat jis įgrojo Peterio Gabrielo sukurtą filmo „The Last Temptation of Christ“ (1988 m.) garso takelį, kuris vėliau buvo išleistas kaip atskiras albumas, o pats Šankaras už jį 1994 metais gavo Grammy apdovanojimą. Beje, po dvejų metų Grammy buvo nominuotas jau solinis Šankaro albumas – „Raga Aberi“ (1995 m.).

Šankaras grojo keliuose Peterio Gabrielo albumuose, pavyzdžiui, „So and Us“. Nuo 1996 m. Šankaras ir jo dukterėčia Gingger keliavo po įvairias šalis koncertuodami kaip Shankar & Ginger susilaukdami kritikų pripažinimo ir populiarumo.

Šankaras yra grojęs su geriausiais savo laikmečio muzikantais, tokiais kaip Lou Reed, Echo & the Bunnymen, Talking Heads, Frank Zappa, Peter Gabriel, Elton John, Eric Clapton, Phil Collins, Charly García, Jonathan Davis, Bruce Springsteen, Van Morrison, Stewart Copeland, Yoko Ono, A. R. Rahman, John Waite, Steve Vai, Ginger Baker, Toto, Nils Lofgren, Mark O'Connor ir Sting. Šankaras yra giriamas už savo gebėjimus jungti ir maišyti rytų ir vakarų muzikos stilius, o jis pats yra sakęs – „Galų gale aš norėčiau suburti Rytus ir Vakarus draugėn. Toks, manau, yra mano vaidmuo“.

 Nuorodos 


Kategorija:Indijos atlikėjai
Kategorija:Kompozitoriai
Kategorija:Etnomuzikologai