Vargai

Vargas (; iš  'vilkas') – skandinavų mitologijoje vargais vadino vilką Fenrirą ir jo sūnus Skolą (Skoll) ir Hatį (Hati). Pasiremdamas tuo Dž. R. R. Tolkinas savo kūriniuose žodžiu warg (iš sen. anglų kalbos) vadino blogiui tarnaujančias vilkiškas būtybes.

 Etimologija 
Protogermanų *wargaz reiškia 'smaugikas' (žr. dabartinį vokišką würgen ir kartu 'piktadaris, nusikaltėlis, išgama'. Žodis  reiškia 'vilkas'. Artimas žodis yra sen. 'didelis vilkas'. Olandų kalboje Warg kartais reiškia 'ernis'.

 Skandinavų mitologijoje 
Skandinavų mitologijoje vargais vadino mitinius vilkus Fenrirą, Skolą ir Hatį.

Vilkai taip pat buvo laikomi kai kurių humanoidų „žirgais“. Pvz., runų akmenyje  yra keningas Gunros žirgas (Gunra – viena iš valkirijų), reiškiantis 'vilkas'. Skandinavų poemoje Hyndluljóð 'Hyndlos baladė', velva Hyndla joja vilku, o į Baldro laidotuves milžinė Hyrokina (Hyrrokin) atvyko raita ant vilko.

 Tolkino vargai 
Tolkino knygose vargai () yra spėjamai protingų būtybių, primenančių vilkus, rūšis. Jie sudarę sąjungą su orkais, kuriems kautynėse leidžia jodinėti ant savo nugarų. Galbūt jie buvo kilę iš Draugluino vilktakų ar Karcharoto. Kartais juos vaizdavo kaip dalinai protingus, turinčius savo kalbą, sąmoningai sudariusius sąjungą orkais, o ne laukinius, orkų prijaukintus gyvūnus.

Ant vilkų jojantys orkai pirmą kartą paminėti „Tinuvielės pasakoje“, ankstyvojoje Bereno ir Lutienos istorijos versijoje, kuri buvo parašyta 3-ią dešimtmetį ir paskelbta po mirties kaip „Viduržemio istorijos“ dalis.

„Hobite“ vargai pasirodė du kartus. Pirmą kartą jie su orkais (knygoje vadintais goblinais), medžiojo Bilbą Beginsą, Gandalfą ir dvarfus, kitą kartą juos sutiko Penkių armijų mūšyje.

„Žiedų valdove“ jie daugiausia minimi „Žiedo brolijos“ viduryje, kur vargų gauja Eregione be orkų užpuolė broliją. Žiedo karo metu (Trečiojo Amžiaus 3018-3019 m.) vargai slankiojo apie Bree sienas.

Kategorija:Skandinavų mitologija
Kategorija:Fantastinės būtybės
Kategorija:Žiedų valdovas