Žuvininkai (Primorskas)

Žuvininkai (arba Zuvininkai, Skanavikas; , nuo 1945 m. , nuo 1946 m. Primorskas, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalyje, Aistmarių šiaurinėje pakrantėje, Baltijsko rajone, 10 km į šiaurę nuo Piliavos. Nuo 2008 m. liepos 3 d. Primorsko miesto gyvenvietės centras.

 Etimologija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Skanavik – normaniškos kilmės. Ordino šaltiniuose 1268 m. minimas Schonewik, 1321 m. Vischusen, 1338 m. Bischoueshusen (galbūt dėl Sembos vyskupų), nuo 1369 m. Fischhausen. Užėjus sovietams, 1946 m. pervadintas Primorsku, taip pabrėžiant miesto vietą „prie jūros“ ( – „prie“ + море – „jūra“).

 Istorija 

Manoma, kad į šią vietovę 997 m. Baltijos jūra atplaukęs pirmasis prūsų krikštytojas Adalbertas Prahiškis buvo nužudytas netoliese, prie Tenkytų. Vietoje sembų ir skandinavų prekybinės gyvenvietės įkurtas 1266 m. Sembos vyskupo ir iki 1525 m. buvo vyskupų rezidencija. 1299 m. suteikta Kulmo teisė. 1305–1315 m. pastatyta gotikinė bažnyčia. 1525 m. Žuvininkų koplyčioje tuokėsi Prūsijos hercogas Albrechtas Brandenburgietis ir Danijos princesė Darata.

1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities miestas, 1933–1939 m. apskrities centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Zemliando rajono (Земландский район), 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1963 m. Primorsko rajono (centras Zelenogradske) miestas ir Primorsko apylinkės (Приморский городской совет) centras, 1963–1994 m. Svetlo miesto Primorsko apylinkės centras, 1994–2008 m. Baltijsko miesto apygardos miestas. Primorsko miesto apylinkės taryba buvo renkama 1953–1994 m. 2005 m. panaikintas miesto statusas, nuo 2008 m. miesto tipo gyvenvietė.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 

Žuvininkuose gimė:
 1911 m. Nobelio fizikos premijos laureatas Vilhelmas Vinas (1864–1928).
 generolas Dytrichas fon Zaukenas (1892–1980).

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kategorija:Baltijsko miesto gyvenvietės