Karolis VII

Karolis VII Nugalėtojas (Wagner, John A., Encyclopedia of the Hundred Years War, (Greenwood Press:Westport, 2006), 89.; 1403 m. vasario 22 d. Paryžiuje – 1461 m. liepos 23 d.) – Prancūzijos karalius nuo 1422 m. iki pat savo mirties.Charles Cawley, Medieval Lands, France, Capetian Kings

 Biografija 
Kilęs iš Valua dinastijos. Karolio VI Pamišėlio sūnus.

 Valdymas 
Nepakluso tėvo sutarčiai su anglais perleisti sostą Anglijos karaliui Henrikui V ir 1422 m. pasiskelbė karaliumi. Iš pradžių valdė žemes į pietus nuo Luaros. Likusi Prancūzijos teritorija priklausė anglams ir jų sąjungininkams burgundams. Po Žanos d’Ark vadovaujamo išsivadavimo karo Karolis VII 1429 m. vainikavosi Reimse ir 1437 m. įžengė į Paryžių. Karolio VII reformos sustiprino karaliaus valdžią; jis įkūrė nuolatinę kariuomenę, įvedė taljos mokestį. Pagal jo išleistą pragmatinę sankciją (1438) galikonų Bažnyčia tapo labiau priklausoma nuo Prancūzijos karaliaus valdžios.

 Galerija 

 Šaltiniai 

|-

|-

|-

|-

|-

|-

Kategorija:Prancūzijos karaliai
Kategorija:Prancūzijos Valua dinastija