Levas Danilovičius

Levas Danilovičius (, 1226 m. – 1300 m.) – 1245–1269 m. Belzo kunigaikštis, 1264–1269 m. Cholmo kunigaikštis, 1264–1300 m. Haličo-Voluinės kunigaikštystės kunigaikštis.

 Biografija 
Kilęs iš Riurikaičių. Tėvas Danielius Haličietis, motina Ona Naugardietė, jos sesers sūnus – Aleksandras Neviškis. Broliai Švarnas ir Mstislavas. Žmona Konstancija, Vengrijos karaliaus Belos IV duktė. Vaikai Jurijus Haličietis, Anastasija ir Sviatoslava.

Po Danieliaus Haličiečio mirties 1264 m. Haličo–Voluinės kunigaikštystė buvo padalyta Levui ir jo broliams Švarnui ir Mstislavui. Kerštaudamas dėl to, kad Lietuvos didysis kunigaikštis Vaišelga (Vaišvilkas), pasitraukdamas į vienuolyną, ne jam, o savo sesers vyrui Švarnui perdavė valdyti Lietuvą, 1268 m. pasikvietęs į vaišes, jį nužudė. Po Švarno mirties 1269 m. (kai kurių nuomone, jį irgi nužudė Levas) užvaldė visą Haličo–Voluinės kunigaikštę, bet ne Lietuvą, kurios soste įsitvirtino Traidenis. 1272 m. perkėlė valstybės sostinę iš mongolų – totorių sugriauto Haličo į Lvovą. Šis Danieliaus Haličiečio 1250 m. įkurtas miestas pavadintas jo vardu.

Levas buvo priklausomas nuo Aukso ordos, dalyvavo mongolų – totorių žygiuose į Lenkiją, Lietuvą ir jotvingių žemes. Siekė užkariauti gretimas Lenkijos žemes, 1288 m. su Čekijos karaliumi Vaclovu II nesėkmingai bandė užimti Krokuvą, vėliau suvienytos Lenkijos karaliaus Vladislovo I Lokietkos sąjungininkas. Iš Vengrijos atgavo Užkarpatės Rusią.

Genealogija

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Genealogija Rodovode

Kategorija:Haličo-Voluinės kunigaikščiai