Encų kalba

Encų kalba () – viena iš samodų kalbų, paplitusi Jenisiejaus žemupio dešiniajame krante (Rusijos Krasnojarsko krašto Taimyro rajonas). 2002 m. encų kalba kalbėjo 119 žmonių. Daugelis kalbėtojų yra vidutinio amžiaus ar vyresni, visiems rusų kalba yra antroji kalba.

Kalba turi du labai besiskiriančius dialektus:
 somatu ( – tundros dialektas, kitaip dar хантайский, туруханский;
 pe-bai ( – miškų dialektas, kitaip dar баихинский, карасинский, мангазейский.

Encų kalba yra agliutinacinio tipo. Gramatiškai ir leksiškai artima nencų ir nganasanų kalboms dėl bendros kilmės ir ilgalaikių kontaktų.
Pavadinimai nencas (nenesa), encas (enesa) ir nganasanas (nganasa) yra etimologiškai tapatūs.

 Encų abėcėlė 
Abėcėlė sukurta XX a. 9-10 dešimtmečiais, bet oficialiai nėra priimta. Ja išleistos trys knygos, jų tarpe – mokyklinis rusų – encų kalbų žodynėlis.

 А а Б б В в Г г Д д Е е Ё ё Ԑ ԑ Ж ж З з И и Й й К к Л л М м Н н Ӈ ӈ О о П п Р р С с Ҫ ҫ Т т У у Ф ф Х х Ц ц Ч ч Ш ш Щ щ ъ Ы ы ь Э э Ю ю Я я

Laikraštyje Taimyr () retkarčiais spausdinamai straipsniai encų kalba.

 Miškų encų kalba 
Tai mažesnysis dialektas (kartais laikomas atskira kalba). 2006–2007 m. žiemą šia kalba kalbėjo apie 35 žmones – 6 Dudinkoje, 20 – Potapove, 10 – Tucharde. Jauniausias jų gimęs 1962 m., vyriausias – 1945 m. Daugelis jų yra trikalbiai, kalbantys miškų encų, tundros nencų ir rusų kalbomis.

Kategorija:Samodų kalbos