Michailas Maksimovičius

Michailas Maksimovičius (, 1804 m. rugsėjo 15 d. Tymkivščina, dab. Boguslavecas, Poltavos sritis – 1873 m. lapkričio 22 d. Michailova Gora, Poltavos sritis) – ukrainiečių rašytojas, botanikas, istorikas, archeologas, tautosakininkas.

 Biografija 
1823 m. baigė Maskvos universitetą. 1833 m. daktaras. 1823-1834 m. Maskvos universiteto botanikos dėstytojas, nuo 1833 m. profesorius, 1834-1844 m. pirmasis Kijevo universiteto rektorius. Nuo 1871 m. Ukrainos mokslų akademijos narys.

1830-1834 m. Maskvoje leido almanachą „Dennica“, 1840-1850 m. Ukrainoje – „Kyevljanin“, 1859-1864 m. – „Ukraynec“. Bendravo su A. Puškinu, N. Gogoliu, T. Ševčenka. Kūrė poeziją rusų ir ukrainiečių kalba.

 Mokslinė veikla 
Istorijos veikaluose kritikavo normaniškąją Kijevo Rusios kilmės teoriją ir to meto rusų istorikų teiginį, kad jos gyventojai buvę didžiarusiai. Pirmasis išskyrė vadinamąjį lietuviškąjį Ukrainos istorijos laikotarpį parengdamas M. Hruševskio XX a. pradžioje išplėtotą bendrąją Ukrainos istorijos schemą. Tyrė Ukrainos kazokų ir jų sukilimų istoriją. Vienas ukrainiečių archeologijos pradininkų. Išvertė į ukrainiečių kalbą „Sakmė apie Igorio žygį“, išleido senosios raštijos paminklus „Rusų Tiesa“, „Būtųjų laikų pasakojimas“ ir kitus.

 Bibliografija 
 Малороссийские песни, Москва, 1827 р.
 Про системи рослинного царства, 1827 р.
 Основи ботаніки, тт. 1-2, 1828-31 р.
 Роздуми про природу, 1831 р.
 Украинские народные песни, Москва, 1834 р.
 История древней русской словесности, 1839 р.
 Украинские стрелы древнейших времен, 1868 р.

 Šaltiniai 

Kategorija:Ukrainos botanikai
Kategorija:Ukrainos archeologai
Kategorija:Ukrainos rašytojai
Kategorija:Ukrainos istorikai
Kategorija:Ukrainos mokslų akademijos nariai