Pietų Arabijos Federacija

Pietų Arabijos Federacija () – Britų imperijos protektoratas, egzistavęs Arabijos pusiasalio pietinėje dalyje, dabartinio Jemeno teritorijoje. Sukurtas 1962 m., sujungus keletą britų kolonijinių valdų. Nustojo egzistuoti 1967 m., sujungus jį su gretimu Pietų Arabijos Protektoratu ir iškovojus nepriklausomybę kaip Pietų Jemeno Liaudies Respublika.

 Istorija 
Pietų Arabijos Federacija susiformavo nuo XIX a. pabaigos britų užimtose srityse, kurios buvo paverstos kolonijinėmis valdomis. Britų įtaka regione pradėjo augti kai 1893 m. sausio 13 d. jie užėmė Adeno uostą. Iki 1937 m. Adenas buvo valdomas kaip Britų Indijos dalis, vėliau įsteigta Adeno kolonija. Šiauriau Adeno buvusios sritys, sudarė Adeno protektoratą. Iš vakarinės protektorato dalies 1959-63 m. 15 smulkių emyratų susijungė kaip Pietinių Arabų Emyratų Federacija, ir tapo naujosios federacijos pirmtakais.

1963 m. prie Pietinių Arabų Emyratų Federacijos prijungus Adeno koloniją, o vėliau savanoriškai prisijungus Aukštutinio Aulako sultonatui, suformuotas protektoratas, turintis 17 valstijų.

1967 m. Federacija buvo sujungta kartu su kaimyniniu Pietų Arabijos Protektoratu ir iškovojo nepriklausomybę.

 Administracinis suskirstymas 
Federacija buvo dalinama į 17 valstijų, kurioms pradžią davė tradiciniai feodaliniai emyratai, egzistavę čia iki Britanijos valdymo:
Adeno kolonija
Alavi šeichystė
Akrabi šeichystė
Audhali šeichystė
Beihano emyratas
Dathina šeichystė
Dhalos emyratas
Fadhli sultonatas
Haušabi sultonatas
Lahedžo sultonatas
Žemutinio Aulaki šeichystė
Aukštutinio Aulaki šeichystė
Aukštutinio Aulaki sultonatas
Žemutinio Yafa sultonatas
Maflahi šeichystė
Šaib šeichystė
Vahidi Balhafas

Kategorija:Jemeno istorinės valstybės
Kategorija:Britų kolonijos Azijoje