Ivanas Meščianinovas

Ivanas Meščianinovas (, 1883 m. gruodžio 6 d. Ufa – 1967 m. sausio 16 d. Sankt Peterburgas) – rusų kalbininkas, archeologas.

 Biografija 
1907 m. baigė Sankt Peterburgo universitetą, 1910 m. – Archeologijos institutą. 1932 m. TSRS mokslų akademijos narys.

1933-1937 m. TSRS mokslų akademijos Antropologijos, archeologijos ir etnografijos instituto direktorius, 1934-1950 m. TSRS mokslų akademijos literatūros ir kalbos skyriaus akademikas sekretorius, 1935-1950 m. dar ir TSRS mokslų akademijos Kalbos ir mąstymo instituto direktorius.

 Mokslinė veikla 
XX a. trečiame – ketvirto dešimtmečio pradžioje vadovavo archeologiniams kasinėjimams Juodosios jūros šiaurinėje pakrantėje ir Užkaukazėje. Suorganizavo TSRS Šiaurės ir Kaukazo rašto neturinčių tautų kalbų tyrimus. Daugiausia tyrė Kaukazo ir Mažosios Azijos mirusias kalbas, jų raidos etapus. Jo lingvistinėms pažiūroms iki 1950 m. didelę įtaką darė Nikolajus Maras.

 Bibliografija 
 Эламские древности, П., 1917;
 Халдоведение. История древнего Вана, Баку, 1927;
 Введение в яфетидологию, (Jafetidologijos įvadas), Л., 1929;
 Язык Ванской клинописи, (Vano dantiraščio kalba) Л., 1935;
 Новое учение о языке. Стадиальная типология, Л., 1936;
 Общее языкознание, (Bendroji kalbotyra), Л., 1940;
 Члены предложения и части речи, (Sakinio dalys ir kalbos dalys), М. – Л., 1945;
 Глагол, Л., 1949;
 Грамматический строй урартского языка, (Urartu kalbos gramatinė sandara), ч. 1–2, Л., 1958–1962 
 Структура предложения, (Sakinio struktūra), М. – Л., 1963;
 Эргативная конструкция в языках различных типов, Л., 1967. 

 Šaltiniai 

Kategorija:Rusijos archeologai
Kategorija:Rusijos kalbininkai
Kategorija:TSRS mokslų akademijos nariai