Tereko Tarybų Respublika

Tereko Tarybų Respublika () – respublika Tarybų Rusijos sudėtyje, buvusios Tereko srities (Rusijos imperija) teritorijoje, egzistavusi 1918 m. kovo – 1919 m. vasario mėnesiais. Sostinė buvo Piatigorskas, vėliau – Vladikaukazas. Nuo 1918 m. liepos – Šiaurės Kaukazo Tarybų Respublikos sudedamoji dalis.

Tereko Tarybų respublika buvo paskelbta Piatigorske vykusiame 2-ajame Tereko tautų suvažiavime (567 delegatai). Kovo 4 d. suvažiavimas pripažino Tarybų Rusijos valdžią. Kovo 5 d. buvo išrinkta Tereko Liaudies taryba, kurios pirmininkas buvo J. Bogdanovas. Vėliau buvo suformuota vyriausybė – Liaudies Komisarų taryba (LKT), kurią sudarė bolševikai, menševikai ir kairieji eserai.

LKT pirmininkas buvo bolševikas S. Buačidzė (С. Г. Буачидзе), o po jo žuvimo 1918 m. birželio 20 d. – eseras J. Paškovskis (Ю. Г. Пашковский), kuris žuvo 1918 m. rugpjūtį, ir tada jį pakeitė bolševikas F. Bulė (Ф. X. Булле).

Respublikos vyriausybė vykdė Tarybų Rusijos politiką – nacionalizavo pramonės įmones (pirmoje eilėje – naftos pramonės Grozne), atšaukė privačią žemės, miško ir žemės gelmių nuosavybę. Balkarams, čečėnams ir osetinams buvo išdalinta 150 tūkst. dešimtinių žemės.
Vladikaukaze buvo įsteigta pirma aukštoji mokykla regione – Vladikaukazo politechnikos institutas.

Didelė dalis gyventojų palaikė baltagvardiečius, su kuriais kovojo Tereko Tarybų respublikos kariuomenė:
 1-asis Vladikaukazo pulkas (vadas Mitiajevas)
 2-asis Vladikaukazo pulkas (vadas Freitagas)
 1-oji smogiamoji šariato kolona
 A. Gegečkorio (А. А. Гегечкори) gruzinų būrys
 ingušų būriai
 Grozno darbininkų būriai – apie 300 žmonių; vadas M. Levandovskis
 kinų revoliucinis būrys, vadas Pau Tisanas
 ir kt.

1919 m. visą Tereko Tarybų respublikos teritoriją užėmė baltagvardiečių Savanorių armija.

 Nuorodos 
 Терская советская республика

Kategorija:Rusijos istorinės valstybės
Kategorija:Sovietų Sąjungos respublikos
Kategorija:Šiaurės Kaukazo istorija