Gelasijus II

Gelasijus II (Gelasio II, gimimo vardas Giovanni Coniulo, g. apie 1060 metus, Gaetoje – 1119 m. sausio 29 d. palaidotas Kliuni abatijoje, Prancūzija) – popiežius nuo 1118 m. sausio 24 d. iki mirties.

 Biografija 

Gimė galingoje Pizos respublikos šeimoje. Monte Kasino tapo vienuoliu iš kur jį į Romą pasikvietė Popiežius Urbonas II. 1088 m rugpjūtį paskirtas popiežiaus subdiakonu ir 1088 m. spalio 23 d. Šventos Marijos Kosmedine kardinolu diakonu. Būdamas Romos Katalikų Bažnyčios kancleriu 1089–1118 reformavo bažnyčios administravimą, paskyrė nuolatinius popiežiaus tarnautojus, įveikė ankstesnę tradiciją kai popiežiaus dokumentus tvirtindavo Romos notarai. Jo kadencijoje įsigaliojo tvarka, kad popiežiaus kancleris turi visada būti kardinolu, ir turi užimti šį postą iki gyvenimo galo ar kol jo neišrinko popiežiumi.

Greitai po išrinkimo popiežiumi Gelasijus II buvo įkalintas Imperatoriaus Henriko V šalininkų, tačiau Romos gyventojams sukilus išlaisvintas. Henrikas V siekė priversti naują popiežių pripažinti savo teisę kištis į popiežiaus skyrimo procedūrą, kuria jam suteikė prieš tai buvęs popiežius Paskalis II (vėliau panaikinta). 1118 m. kovą jis išvarė Gelasijų II iš Romos, paskelbdamas jo rinkimus negaliojančiais ir niekiniais. Tuo pačiu metu jis paskelbė Bragos arkivyskupą antipopiežiumi žinoma Gregorijaus VIII vardu (1118–1121 m.).

Gelasijus II pabėgo į Gaetą, kur jis buvo įšventintas į kunigus 1118 m. kovo 9 d., ir kitą dieną gavo vyskupo įšventinimą. Jis iš karto ekskomunikavo Henriką V ir antipopiežių. Remiamas normanų liepą grįžo į Romą, tačiau neramumai mieste privertė popiežių dar kartą bėgti. Iškeliavęs į Prancūziją spalį pasiekė Marselį, buvo džiaugsmingai sutiktas Avinjone, Monpeljė ir kituose miestuose. 1119 m sausį surengė sinodą Vjene ir planavo surengti Visuotinį Bažnyčios susirinkimą, bet tų pačių metų sausio 29 dieną mirė.

 Nuorodos 
 Sąrašas:Popiežiai

Kategorija:Popiežiai