Mielkiemis

Mielkiemis (, nuo 1938 m. birželio 2 d. Birkenmühle, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. Kalininas, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, 9 km į vakarus nuo Vištyčio ežero ir 9 km į rytus nuo Tolminkiemio, Pisos upės pakrantėje. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Čistyjė Prudų kaimo gyvenvietės kaimas.


 Istorija 

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Pirmą kartą paminėtas 1539 m. Mylkeym, 1564 m. – Milkiem. 1692 m. įkurta evangelikų liuteronų parapija, 1705 m. (ar 1706 m.) pastatyta bažnyčia, po 1945 m. paversta sandėliu, nuniokota. Nuo XIX a. Mielkiemyje veikė pradinė mokykla.

XIX a. pradžioje gyveno 299, 1939 m. – 1076 žmonės. XIX a. pabaigoje per Mielkiemį nutiestas geležinkelis Tolminkiemis–Žydkiemis. Bažnytkaimyje veikė viešbutis, 4 užeigos namai su krautuvėmis, kepykla, taupomoji kasa, odos dirbinių krautuvė, 2 kalvės, malūnas, spirito varykla, kirpykla, dirbo gydytojas, vaistininkas. 1937 m. prijungti Mažieji Lenkmeškiai (nuo 1938 m. Kleinbirkenmühle) ir Mėsėdai. Po 1945 m. Mielkiemis nuniokotas.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas. 1946–2008 m. Kalinino apylinkės (Калининский cовет) centras.

|}

 Gyventojai 

 Lietuviai 

Daug Mielkiemio lietuvininkų mirė per 1709–1711 m. didijį marą ir badą. Iki 1736 m. apsigyveno vokiečių kolonistų; XIX a. lietuvininkai ėmė vokietėti: 1848 m. iš 5486 parapijiečių lietuviškai kalbančių užrašyta 1050 (19,1 %), 1870 m. – 500 (7,8 %), 1897 m. – 54 (0,9 %).

Čia kunigavo lietuviškus pamokslus sakę lietuvių raštijos darbuotojai: 1692–1708 m. Jonas Berentas, 1711–1717 m. G. F. Pušys, 1718 m. – 1725 m. Jurgis Adomas Meisneris, 1736–1753 m. Petras Gotlibas Milkus, 1753–1755 m. T. G. Milkus (Mielcke), 1776–1788 m. Danielius Frydrichas Milkus. Pamaldos lietuvių kalba laikytos keturis kartus per metus, po 1921 m. jų atsisakyta.

 Žymūs žmonės 
 Petras Gotlybas Milkus (~1692–1753), pastorius, pirmasis išvertė Bibliją į lietuvių kalbą.

 Apylinkė 

Kalinino apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:Tradicinis lietuviškų Kaliningrado (Karaliaučiaus krašto) vietovardžių sąrašas, patvirtintas Valstybinės lietuvių kalbos komisijos protokoliniu nutarimu 1997 m. gegužės 25 d.Eine Sammlung nach dem Gebietsstand vom 31.12.1937

Dabartinis pavadinimasRusiškaiVokiškaiLietuviškaiBuvusių kaimų koordinatėsAndrejevkaАндреевкаKlein Schwentischken, nuo 1938 m. KleinschanzenortŠventiškėsBorovikovasБоровиковоSzinkuhnen, nuo 1938 m. SchenkenhagenŠinkūnaiGončiarovkaГончаровкаGirnischken, nuo 1938 m. LichtentannGirniškėsIljinkaИльинкаGut Disselwethen, nuo 1938 m. DisselbergDisvietaiIljinskojėИльинскоеGut KassubenKošūbaiJakovlevkaЯковлевкаPellkawen, nuo 1936 m. Pellkauen, nuo 1938 m. PelkaviaiJemeljanovkaЕмельяновкаGroß Schackummen, nuo 1938 m. Gut Groß EichkampŠakumaiLesistojėЛесистоеNassawenNesavaiMajakasМаякDobaueDobavaMalo ZadorožnojėМало-ЗадорожноеGermingkehmen, nuo 1938 m. GermingenGerminkiemisPrioziornojėПриозёрноеGroß Kallweitschen, nuo 1938 m. KornbergKalvaičiaiPugačiovasПугачёвоGroß Schwentischken, nuo 1938 m. SchanzenortŠventiškiaiRepinasРепиноEgglenischken, nuo 1938 m. TannenmühlEgleniškiaiRybinasРыбиноWyszupönen, nuo 1938 m. KaltenseeVyžupėnaiŠachtnojėШахтноеGroß Grigalischken, nuo 1938 m. EllerbachGrigališkiaiUvarovasУваровоRibbenischken, nuo 1938 m. RibbenauRibiniškiaiVoikovasВойковоKrajutkehmen, nuo 1938 m. DürrfeldeKrajutkiemisZadorožnojėЗадорожноеGirnuhnen, nuo 1938 m. RehbuschGirniūnaiZarečnojėЗаречноеGroß Lengmeschken, nuo 1938 m. LengenLenkmeškiaiZaslonovasЗаслоновоSzittkehmen, nuo 1938 m. WehrkirchenŽydkiemisZnamenkaЗнаменкаLeegenLėgiai

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Bažnyčios nuotraukos

Kategorija:Stalupėnų apskrities gyvenvietės
Kategorija:Nesterovo rajono gyvenvietės