Mykolas VII Dukas Parapinakas

Mykolas VII Dukas Parapinakas (, 1059 m. Konstantinopolis – 1090 m. Konstantinopolis) – Bizantijos imperatorius 1071–1078 m. Jo valdymo laikotarpiu Bizantijos Anatolijoje įsitvirtino seldžiukai.

 Biografija 
Kilęs iš Dukų dinastijos, imperatoriaus Konstantino X Duko ir Eudokijos Makrembolitisos vyriausias sūnus. Mažametystės laikotarpiu imperatoriaus titulą turėjo kartu su broliais Androniku ir Konstantinu. Mirus tėvui 1068–1071 m. regentais buvo jo motina ir jos naujasis vyras karvedys Romanas Diogenas (nuo 1068 m. imperatorius bendravaldis Romanas IV Diogenas). 1071 m. Manzikerto mūšyje Romanui IV patekus į tiurkų seldžiukų nelaisvę jis paskelbtas vieninteliu imperatoriumi.

Labiau domėjosi mokslais, mažiau kariuomene, kuri dėl lėšų stygiaus susilpnėjo; Bizantija 1071 m. prarado Barį – paskutinę valdą Italijoje. Normanams pabandžius Mažojoje Azijoje įkurti savarankišką karalystę Bizantija kreipėsi pagalbos į tiurkus seldžiukus, kurie tuo naudodamiesi įsitvirtino Mažojoje Azijoje. Dėl šių nesėkmių ir ūkio sunkumų kilus nepasitenkinimui 1078 m. Balkanuose ir Anatolijoje sukilo kariuomenė. Vienas sukilusių karvedžių Nikeforas Botaniatas, remiamas tiurkų seldžiukų, nužygiavo į Konstantinopolį. Mykolas VII atsistatydino ir pasitraukė į Konstantinopolio Studiono vienuolyną.
 Šeima 
Mykolo žmona tapo Gruzijos caro Bagrato IV duktė Maerija, kuri pagimdė vienintelį sūnų:

 Konstantinas (1074−1095) − buvo savo tėvo ir jo įpėdinių − Nikiforo Votaniato ir Aleksejaus Komnino bendravaldis. Jo žmona turėjo tapti Ana Komnina, bet jis mirė 1095 metais.

 Šaltiniai 

Kategorija:Dukai
Kategorija:Bizantijos imperatoriai
Kategorija:Valdovai atsižadėję sosto