Kulmo teisė

Kulmo teisė (, ) – Vokiečių ordino teisė, galiojusi viduramžiais beveik visose Vokiečių ordino valdomose srityse. Kulmo teisė suvaidino didelį vaidmenį Vokiečių ordino vykdytoje kolonizacijoje. Atsirado su Ordino įsikūrimu Prūsijoje„Iškalbingas Mažosios Lietuvos dokumentas“ Juozas Jakštas. 

Neskaitant kelių didesnių miestų Vokiečių ordino valdomose srityse, pvz., Braunsbergas, Elbingas, Klaipėda, kurie turėjo Liubeko teisę, ji galiojo didžiojoje ordino dalyje. 1491 m. Kulmo teisė suteikta Medininkams, 1616 m. – Nidai, 1697 m. – Juodkrantei.

 Teisės šaltiniai 

Pagrindiniai teisės šaltiniai (dokumentai):
 Kulmer Handfeste, Kulmo [savivaldos] teisės (1233 m., atnaujinta 1251 m.),
 Teisės rinkinys Alter Kulm (~ 1394 m.).  

1233 m. pabaigoje Ordinas suteikė Kulmo ir Torunės miestams teisių dokumentą (dar kitaip vad. Culmische Handfeste) (savivaldos privilegijas), įtvirtinusį kolonizaciją prūsų Kulmo žemėse„Mažosios Lietuvos įvykių chronologija XIII- XVI amžius “ .

Taip pat skaitykite
 Liubeko teisė
 Magdeburgo teisė

 Šaltiniai 

Kategorija:Vokiečių ordino valstybė
Kategorija:Vokietijos teisės istorija