Stasys Vainiūnas

Stasys (Stanislovas) Vainiūnas (1909 m. balandžio 2 d. Rygoje – 1982 m. spalio 18 d. Rokiškyje) – Lietuvos kompozitorius, pianistas, dirigentas, pedagogas, chorvedys, profesorius.

 Biografija 
Stasys buvo jauniausias Andriaus Vainiūno ir Stanislovos Macianskaitės-Vainiūnienės sūnus. Gausioje Vainiūnų šeimoje buvo dvylika vaikų, tačiau užaugo tik penki – Feliksas, Vincenta, Emilija, Marija ir Stasys. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui šeima pasitraukė į Jarcevą (Smolensko gubernija) pas pasiturinčiai gyvenančią S. Vainiūnienės seserį, kuri priglaudė pabėgėlius. Pirmasis mokytojas – iš Maskvos į Jarcevą atvykęs Juozas Karosas, kuris mieste pradėjo dirbti vargonininku ir vadovavo chorui.

1921 m. Vainiūnų šeima grįžo į Rygą. 1923–1928 m. lankė Rygos lietuvių gimnaziją, vertėsi privačiomis muzikos pamokomis. 1923–1934 m. studijavo Rygos konservatorijoje: jo mokytojai buvo Arvydas Daugulis (fortepijonas) ir Jazepas Vituolis (kompozicija). Studijų laikotarpis sutapo su Vainiūno kūrybos pradžia. 1931 m. įvyko jo pirmieji rečitaliai Rygoje ir Kaune, plačiai aprašyti to meto spaudoje. Vainiūnas ėmė garsėti kaip pianistas Latvijoje ir Lietuvoje.

1933 m. Vainiūnas, atstovaudamas SSRS, Stanislavo Bainiuno vardu dalyvavo Vienos (Austrija) Tarptautiniame dainininkų ir pianistų konkurse (fortepijonas) ir pelnė dalyvio diplomą: be jo, diplomai buvo įteikti 20-iai fortepijono konkurso dalyvių, nepatekusių į finalą; prizinės vietos nuo pirmosios iki ketvirtosios atiteko 7-iems pianistams (1-ją vietą laimėjo Bolesław Kon (Lenkija), 2-ją Dinu Lipatti (Rumunija) bei Tarás Mykyša (SSRS), 3-ją Ida Perin (Prancūzija), Peter Stadlen bei Theresa Troster (abu iš Austrijos), 4-ją Sofija Gurevič (SSRS); komisijos sprendimu, specialioji premija buvo skirta vienam konkurso dalyviui, o dar septyniolika finalininkų liko be apdovanojimų Vienos 1933 m. Tarptautinio dainininkų ir pianistų konkurso teisėjų komisijos ir apdovanotų dalyvių (fortepijonas) originalaus sąrašo fotokopija iš str. „Dinu Lipatti: Prince of Pianists“, aut. Mark Ainley, The Piano Files The Piano Files | Dinu Lipatti: Prince of Pianists (Mark Ainley).

1930–1938 m. S. Vainiūnas dirbo muzikos mokytoju lietuvių gimnazijoje, vargonavo Šv. Alberto bažnyčioje, vadovavo gimnazijos ir bažnyčios chorams. 1938 m. pakviestas dėstyti fortepijono specialybę Klaipėdos, nuo 1939 m. Šiaulių muzikos mokykloje. Nuo 1942 m. gyveno Kaune, 1942–1949 m. Kauno konservatorijoje dėstė spec. fortepijoną. 1943–1944 m. Kauno teatro koncertmeisteris. 1946–1948 m. LSSR valstybinio trio pianistas. Nuo 1949 m. gyveno Vilniuje, 1949–1982 m. dėstė LSSR konservatorijoje, nuo 1953 m. profesorius, iki 1973 m. vadovavo specialiojo fortepijono katedrai. 1954–1962 m. LSSR kompozitorių sąjungos valdybos pirmininkas. LSSR taikos gynimo komiteto narys, tarprespublikinių ir tarptautinių pianistų konkursų vertinimo komisijų narys.http://www.mic.lt/lt/baze/klasikine-siuolaikine/kompozitoriai/vainiunas/#bioKūrėjai ir jų memorialinės vietos / Stasė Ramanauskienė. – Vilnius: Mintis, 1984. – 57-58 psl.

Su žmona Birute išaugino dvi dukras – smuikininkę Audronę Vainiūnaitę (g. 1942) ir pianistę Birutę Vainiūnaitę (g. 1947). Palaidotas Antakalnio kapinėse.http://www.vilnijosvartai.lt/personalities/view/?id=69  1984 m. jo vardu pavadinta Palangos muzikos mokykla.http://vainiuno.lt/index.php?psl=istorija

 Kūryba 
S. Vainiūno kūryba buvo daugiausia susijusi su jo profesiniu instrumentu – fortepijonu. Kartu su Baliu Dvarionu, Antanu Račiūnu ir kitais pokario metais kūrė romantinio stiliaus, liaudies dainų citatomis pagrįstą muziką, kuri atitiko to meto partinių ideologų propaguojamo socrealizmo stiliaus reikalavimus. 1940 m. sukurtoje „Vabzdžių siuitoje“, susidedančioje iš keturių dalių („Uodas“, „Drugelis“, „Žiogas“, „Vapsva“), atsiskleidžia nauji kompozitoriaus kūrybos bruožai – vaizdingumas, programiškumas.

1946 m. Stasys Vainiūnas pirmasis iš lietuvių sovietinių kompozitorių parašė koncertą fortepijonui ir orkestrui (Nepriklausomoje Lietuvoje tokius koncertus rašė Vytautas Bacevičius). Taip pat pirmasis   iš Lietuvos muzikų (taip pat po Vytauto Bacevičiaus) pamėgino vargonus parodyti kaip pasaulietinės muzikos instrumentą ir 1949 m. sukūrė koncertą vargonams ir styginių orkestrui. Taip pat rašė simfonijas, preliudus fortepijonui, fortepijoninius trio, sukūrė pirmąjį lietuvių muzikos istorijoje fortepijoninį kvintetą.

Jo mokiniais buvo kompozitorius Julius Juzeliūnas, dirigentai Algis Žiūraitis, Vytautas Viržonis, kompozitorius Tomas Leiburas, vargonininkas Gediminas Kviklys, pianistai Kęstutis Grybauskas, Liuda Grybauskienė, Eugenijus Ignatonis, Dainius Trinkūnas, Gytis Trinkūnas, Jonas Jakštys.

 Įvertinimas 
 1951 m. Stalino premija, už Rapsodiją smuikui su orkestru
 1959 m. LSSR liaudies artistas
 1967 m. LSSR valstybinė premija

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Stasys Vainiūnas / Kazys Jasinskas. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1960. – 64 p.: iliustr.
 Stasys Vainiūnas: medžiaga lektoriui / Juozas Gaudrimas. – Vilnius: Žinija, 1967. – 9 p.
 Stasys Vainiūnas: kūrybinės veiklos apžvalga, dienoraščio puslapiai ir laiškai, amžininkų atsiminimai / Ona Narbutienė. – Vilnius: Vaga, 1991. – 493 p.: iliustr.
 Stasys Vainiūnas / Ona Narbutienė; sud. Vytautė Markeliūnienė. – Vilnius: Typoart, 2010. – 146 p.: iliustr. + 1 garso diskas (CD) – ISBN 978-9955-9914-4-1

Kategorija:Lietuvos kompozitoriai
Kategorija:Lietuvos chorvedžiai
Kategorija:Lietuvos pianistai
Kategorija:Lietuvos muzikos pedagogai
Kategorija:Latvijos lietuviai
Kategorija:LTSR valstybinės premijos laureatai