Mykolas Merlinas

Mykolas Merlinas (, 1641 m. gruodžio 19 d. Olberslebenas, Tiuringija – 1708 m. vasario 21 d. Gumbinė) – lietuvių raštijos darbuotojas, lietuvių kalbos norminimo pradininkas.

 Biografija 
Studijavo teologiją Leipcigo, Jenos, nuo 1664 m. – Karaliaučiaus universitete. 1666-1667 m. dirbo mokytoju Kaune. 1667 m. grįžo į Tilžę, lietuvių kalbos mokėsi pas Tilžės ir Viešvilės kunigus. 1670 m. paskirtas kantoriumi Įsrutyje. 1672-1708 m. Gumbinės evangelikų liuteronų kunigas.

 Mokslinė veikla 
Apie 1705 parašė poleminį veikalą „Ar reikia reformuoti lietuvių kalbą?“ (An Lithvanicae Lingvae Reformatio sit necessaria?; buvo platinamas rankraščiu). Karaliaučiuje išleido lietuvių kunigams skirtą veikalą „Pagrindinis lietuvių kalbos principas“ (Principium primarium in lingva Lithvanica 1706 m.), kuris sukėlė pirmąją filologinę polemiką, jos esmė – ar galima rašomąją lietuvių kalbą pertvarkyti atsižvelgiant į liaudies kalbą, ar reikia, kaip teigė oponentai, remtis gramatikomis ir kurti filologinę mokslo draugiją. Jis lietuvių kalbos problemas tyrinėjo platesniame Europos kalbotyros kontekste, atkreipė dėmesį į lietuviškų religinių raštų ir šnekamosios kalbos atotrūkį, siūlė reformuoti rašto kalbą remiantis gyvosios kalbos principais, su lietuviais kalbėti taisyklingai lietuviškai. Vienas pirmųjų ragino rinkti lietuvių liaudies dainas ir smulkiąją tautosaką laikydamas ją tobuliausiu kalbos vartosenos pavyzdžiu; šias nuostatas diegė savo parapijoje. Rašytinėje lietuvių kalboje jo idėjos pritaikytos J. Šulco išverstose Ezopo pasakėčiose (1706 m.) – pirmojoje lietuviškoje pasaulietinėje knygoje. Polemika turėjo įtakos XVIII a. – XIX a. lietuvių filologams.

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos kalbininkai
Kategorija:Lietuvos pedagogai
Kategorija:Lietuvos liuteronų kunigai
Kategorija:Lietuvos kantoriai