Japygai

Japygai () – indoeuropiečių tauta, gyvenusi Apeninų pusiasalio „kulne“ (šių dienų Apulija), vėliau asimiliuota romėnų.

Japygai, manoma, kilę iš IlyrijosTalbert, Richard J. A. Atlas of Classical History. Routledge, 1985, ISBN 0-415-03463-9, p. 85. „…iš ilyrų, vadinamų japygais, kurie apsigyveno Italijos kulne ir po to paplito šiaurėn…“ ar iš Kretos salos.Herodotas. Histories, 7.170.1.

Jie, manoma, kalbėjo mesapių kalba, kadangi mesapiai buvo piečiausia japygių gentis. Kitos japygų gentys buvo daunai (dauni) ir peucetijai (peucetii).Peck, Harry Thurston. Harpers Dictionary of Classical Antiquities. New York: Harper and Brothers, 1898, Apulia.

Pavadinimas japygai kilęs iš graikų autorių, kurie genties kilmę siejo su Dedalo sūnumi Japygu. Japygus romėnai vadino apulais (apuli), salentinais (salentini ar sallentini) ir kalabrais (calabri).

Japygai buvo giminingi enotrams, seniesiems Italijos gyventojams, gyvenusiems Bazilikatos ir Šiaurės Kalabrijos žemėse.

 Nuorodos 

Kategorija:Ilyrai
Kategorija:Senovės Italijos tautos