Kaimaklio vienuolynas

Kaimaklio vienuolynas (, „Visų Išganytųjų vienuolynas“, ) – Armėnų apaštališkosios bažnyčios vienuolynas Trabzone, Turkijoje. Pradžioje vienuolynas buvo armėnų bažnyčia su varpine ir koplyčia.

Armėnų kalba „Amenaprgič Vank“ reiškia „Viso Išganytojo vienuolynas“. Osmanų sultonas Muradas III vienuolynui patvirtino valdas ir žemę. Pietaudamas vienuolyne sultonas buvo vaišinamas pieno patiekalais, todėl vienuolyną jis pavadino „Kaimakli“ ().

Vienuolynas yra 2 km nuo Juodosios jūros kranto, 3,5 km į pietryčius nuo Trabzono miesto centro, ant Boztepe kalvos, kairiojo Deirmendere () upės slėnio pusėje.

 Raida 
Trabzone armėnų bendruomenė gyveno nuo VII a.Ambart︠s︡umi︠a︡n, Haykakan sovetakan hanragitaran, Trapizon, p. 87 XII-XIII a. mongolų antpuolių metu čia apsigyveno daug armėnų pabėgėlių iš Ani. Tiksli vienuolyno statybos data nežinoma. Seniausia komplekso dalis datuojama 1424 m. 1461 m. vienuolyną išplėšė ir sugriovė turkai. XVI a. atstatytas vienuolynas tapo armėnų rankraščių kūrimo vieta.

Iki 1915 m. vienuolynas tarnavo Trabzono vyskupijai ir priklausė Konstantinopolio armėnų patriarchui. 1915 m., prasidėjus armėnų genocidui, vienuolynas buvo naudojamas kaip armėnų paskirstymo stovykla, tremiant juos į Siriją. 1916 m. balandį Rusijos armijai užėmus Trabzoną, vienuoliai laikinai sugrįžo ir čia buvo iki 1923 m.
 Pastatai 

Vienuolyno pastatas buvo 30x40 m dydžio, pastatytas ant kalvos terasos, jo sienos dabar yra apgriautos. Seniausia išlikusi pastato dalis yra koplyčia, pastatyta pastato rytiniame gale. Virš durų yra išlikęs užrašas, kad koplyčią 1424 m. pastatė princas Chodža Stephanos Shemsedli (Khoja Stepanos Shemsedin). Koplyčios sienoje yra išlikę chačkarai. 

Vienuolyno pastato kompleksą sudarė: gavitas                                              Gavitas   (arba žamatunas – armėnų viduramžių architektūroje bažnyčios priestatas), fontanas (vadintas pieno fontanu), varpinė, koplyčia ir vienuolyno pastatas su arkada.

Pagrindinis vienuolyno koplyčios pastatas yra stačiakampio formos su trim navomis ir apsidėmis. Pagrindinė apsidė buvo penkiakampė. Pastato stogas buvo medinis ir sugriuvo 1929 m. 1961 m. medinis stogas buvo atstatytas, o pastatas naudotas kaip sandėlis. 

Šiuo metu pagrindinio vienuolyno koplyčios pastato stogas uždengtas metaline stogo danga, bet nevyksta jokie restauracijos darbai.

Vidinės koplyčios pastato sienos buvo papuoštos sudėtingomis freskomis, vaizduojančiomis biblines scenas. Manoma, kad jos buvo nupieštos XVII–XVIII a. Ant vakarinės sienos esanti trijų pakopų freska vaizduoja Paskutinio teismo sceną.

Į šiaurės vakarus nuo vienuolyno pastato yra išlikusios varpinės liekanos.

 Galerija 

 Taip pat skaitykite 
Sumelos vienuolynas
Sofijos soboras

 Išnašos 

 Nuorodos 
 Trabzono vienuolynai

Kategorija:Turkijos statiniai
Kategorija:krikščionių vienuolynai
Kategorija:Armėnų apaštališkosios bažnyčios