Povilas Gaučys

Povilas Gaučys (1901 m. gruodžio 1 d. Vyžuonos – 1991 m. lapkričio 12 d. Kaunas) – Lietuvos vertėjas, diplomatas.

 Biografija 
1920-1927 m. studijavo lietuvių, prancūzų, ispanų filologiją Lietuvos, Monpeljė, Rygos universitetuose. 1927-1929 m. vicekonsulas Latvijoje, 1930-1935 m. konsulas Argentinoje, 1935-1938 m. konsulas Brazilijoje. 1938-1940 m. iki TSRS okupacijos dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos spaudos biure. 1944 pasitraukė į Vakarus. 1949 m. persikėlė į JAV.

Sudarė ir su kitais išvertė Lotynų Amerikos („Pietų Kryžiaus padangėje“ 1951 m.), anglų (1974 m.), ispanų (1980 m.), portugalų (1985 m.), amerikiečių (1993 m.) rašytojų novelių rinkinius. Sudarė ir išvertė portugalų („Lianų liepsna“ 1968 m.), ispanų („Atogrąžų saulė“ 1981 m., „Atgimusi daina“ 1986 m.), italų („Italijos balsai“ 1989 m.), prancūzų („Naujieji vėjai“ 1991 m.) XX a. poezijos antologijas. Sudarė lietuvių išeivijos spaudos 1970-1979 m. bibliografiją.

 Bibliografija 
 Tarp dviejų pasaulių, atsiminimai, 1992 m., Mintis

Vertimai:
 Rolando giesmė, 1927 m.
 Johanas Volfgangas Getė. Jaunojo Verterio kančios, 1932 m.
 Aristofanas. Debesys, 1936 m.
 Aischilas. Prikaltasis Prometėjas, 1937 m.
 Chose Eustasio Rivera. Amazonės džiunglėse, 1974 m.
 Migelis de Unamunas. Vienos aistros istorija, 1977 m.
 Juozapas Ignacas Kraševskis. Vitolio rauda, 1977 m.
 Hermanas Melvilis. Baltasis banginis, 1990 m.
 Robertas Luisas Stevensonas. Slėpiningos novelės, Čikaga 1980 m., Vilnius 1992

 Įvertinimas 
 1939 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas 

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos diplomatai
Kategorija:Lietuvos vertėjai
Kategorija:JAV lietuviai

 Nuorodos 
 Virtuali paroda, skirta 110-osioms Povilo Gaučio gimimo metinėms