Mykolas Juozapas Masalskis

Mykolas Juozapas Masalskis (, 1697 m. Trakuose – 1768 m. sausio 20 d.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karo veikėjas.

 Biografija 

Kilęs iš rusų kilmės Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų Masalskių giminės, didžiausią karjerą valstybės tarnyboje padaręs šios giminės atstovas. Tėvas Jonas Antanas Masalskis, motina – Ona Valavičiūtė ()Kitais duomenimis – Janina Valavičiūtė (Joanna Wołłowicz) žr.: Książęta Massalscy . Sesuo – Dominyka Hlebickienė, Minsko kašteliono Aleksandro Hlebickio žmona.  

Mokėsi Vilniaus universitete.
Šeima 
1724 m. vedė Prancišką Oginskaitę ( (m. 1750 m.),  Trakų kašteliono, kunigaikščio Mikalojaus Pranciškaus Oginskio (m. 1715), ir Katerinos Kopec dukterį. 

Vaikai:
 Kazimieras Adrijonas Masalskis (1724–1777 m.), Valkavisko seniūnas, Lietuvos didysis stovyklininkas;  
 Juozapas Adrijonas Masalskis (apie 1726 m. – 1765 m.), Gardino seniūnas, LDK kariuomenės generolas leitenantas, Lietuvos didysis iždininkas; 
 Ignotas Jokūbas Masalskis (1727–1794 m.), Vilniaus vyskupas, Lietuvos edukacinės komisijos pirmininkas;   
 Jonas Mikalojus Masalskis (1728–1763 m.), Valkavisko seniūnas, LDK kariuomenės artilerijos pulkininkas, Lietuvos pataurininkis; 
 Kotryna Masalskaitė Niesiolovskienė (, g. apie 1730 m.), paskutiniojo Naugarduko vaivados Juozapo Nesiolovskio žmona; vaikai – Pranciškus Ksaveras, Sofija ir Viktorija; 
 Marijona Masalskaitė (, g. po 1730 m.); 
 Teresė Masalskaitė (, g. po 1730 m.).

 Valstybės tarnyba 

Nuo 1717 m. Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo deputatas. Iš pradžių buvo aktyvus Čartoryskių politikos šalininkas. Padedamas M. F. Čartoriskio 1726 m. tapo Lietuvos didžiuoju raštininku. 1733 m. Seimo maršalka, parėmė Stanislovo Leščinskio kanditatūrą į Abiejų Tautų Respublikos valdovus, kariavo jo pusėje, buvo pasitraukęs į Karaliaučių. Grįžęs į Lietuvą pritarė naujojo Abiejų Tautų Respublikos valdovo Augusto III politikai. 1737–1742 m. Mstislavlio vaivada, nuo 1741 m. Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo maršalka (maršalas), 1742 m. Trakų vaivada, 1742–1744 m. Trakų kaštelionas, nuo 1744 m. Vilniaus kaštelionas ir Lietuvos lauko etmonas, nuo 1762 m. – Lietuvos didysis etmonas. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės seimuose siūlė daryti karinių reformų, ypač padidinti kariuomenę. Iškėlė projektą, pagal kurį į kariuomenę privalėjo būti imamas kas penkiasdešimtas valstietis. Nors ėjo aukštas valstybines pareigas, tarpuvaldžiu (bekaralmečiu) 1764 m. į Lietuvą įleido Rusijos imperijos kariuomenės dalinius. 1764 m. Seimui panaikinus etmono pareigybę ir vietoj jos įkūrus Karo komisiją, tapo Čartoriskių grupuotės priešininku. 1766 m. Seime nepritarė Karo komisijos įkūrimui.

Jam priskiriamas Seime išplatintas laiškas Gerojo patrioto pastabos būsimiems seimams ir instrukcijos pasiuntiniams (Uwagi dobrego patrioty co do sejmow nastepujących i instrukcji poslom), kuriame išreiškė nepritarimą reformoms.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Michał Józef ks. Massalski h. wł. (ID: dw.15485). – M. J. Minakowski, Genealogia potomków Sejmu Wielkiego
 Książęta Masalscy 
 Kretingos personalijos 

|-

Pareigybės

Kategorija:ATR seimo maršalkos
Kategorija:Lietuvos didieji etmonai
Kategorija:Lietuvos lauko etmonai
Kategorija:Lietuvos didieji raštininkai
Kategorija:Vilniaus kaštelionai
Kategorija:Trakų kaštelionai
Kategorija:Mstislavlio vaivados
Mykolas Juozapas Masalskis
Kategorija:ATR pasaulietiniai senatoriai
Kategorija:Tijūnai
Kategorija:ATR Seimo atstovai