Osmosinis slėgis

Osmosinis slėgis ( - postūmis, slėgimas) – slėgis, kurį, esant nekintamai temperatūrai, turėtų užimti ištirpinta dujinės būsenos medžiaga, užimdama tokį patį tūrį kaip ir tirpalas. Tai jėga, skatinanti vandens molekules osmosiškai judėti iš vieno tirpalo į kitą pro puslaidę membraną koncentracijos gradiento kryptimi.

Osmosinis tirpalų slėgis priklauso nuo jame ištirpusių neorganinių medžiagų dalelių kiekio.

Eksperimentiškai osmosinį slėgį pirmasis nustatė Wilhelmas Friedrichas Philippas Pfefferis (Vokietija) 1877.

 Šaltiniai 

Kategorija:Citologija