Šilėnų piliakalnis

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Ventos kairiajame krante, iš pietryčių saugomas Ventos slėnio. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 28x22 m dydžio, 1 m aukštesniu vakariniu kraštu. Iš pietų, vakarų ir šiaurės ją juosia 70 m ilgio, 2 m aukščio, 10 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas pereina į piliakalnio šlaitą. Šlaitai statūs, 11–12 m aukščio. Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 64 (Nr. 728)

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelėje stovi geodezinis reperis. Aikštelė dirvonuoja, šlaituose auga paskiri lapuočiai.

Į pietryčius nuo piliakalnio, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta žiestos keramikos. 700 m į pietvakarius nuo piliakalnio yra V a. – VII a. kapinynas. Vakariniame šlaite, kasant žvyrą apie 196?m. rasti senkapiai su akmenų vainikais ir gausiomis žalvarinėmis įkapėmis - pasaginės segės, įvijinės apyrankės ir žiedai, antkaklės kūginiais galais. 

 Istorija 
Piliakalnio pietvakariniame šlaite buvo dvaras, iki XX a. pirmos pusės jis buvo dažniau vadinamas Selenių vardu, minimas 1599 m.  Sielianių dvaras (imienie Sielianskie)  Beržėnų valsčius prie Ventos ir Kumulšos upių.

 Tyrimai 
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1905 m. atliko Liudvikas Kšivickis, 1967 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas. L. Kšivickis iškasė tris duobes ir aikštelėje rado 0,7 m, o arčiau pylimo – 1,4 m žemės sluoksnį su degėsiais bei apdegusio molio gabaliukais.Liudvikas Kšivickis. Žemaičių senovė. Kaunas, Marijampolė, 1928. p. 30, 41, 44, 59, 87

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIV a.

 Šaltiniai 

 Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 66.
 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.174
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.61
 Bronius Dakanis. Šiaulių miesto ir rajono archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius, 1992. T. I, p. 99–102.
 Krzywicki L. Żmudz starożytna. Dawni Żmudzini i ich warownie. Warszawa, 1906. p. 30, 40, 42, 43, 58, 86
 Кживицкий Л. 1909. Жмудские пилькалнисы // Известия Императорской археологической коммиссии. Санкт-Петербург. Выпуск 29, с. 101, 107, 109, 119, 126-127

 Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Piliakalniai Šiaulių rajone