Giovanni Schiaparelli

Džovanis Virginijus Skiaparelis ( 1835 m. kovo 14 d. – 1910 m. liepos 14 d.) – italų astronomas ir mokslo istorijos tyrinėtojas, atradęs Marso „kanalus“ ir Hesperijos asteroidą.

Jis studijavo Turino universitete ir mokėsi Berlyno observatorijoje. Apie 40 metų dirbo Brera observatorijoje, Milane.
 Veikla
 1862 m. – 1900 m. Milano observatorijos direktorius.
 1866 m. atrado ryšį tarp kometų ir meteorų srautų orbitų ir įrodė, kad meteorų srautai susidaro, suirus kometoms.
 1877 m. atrado vadinamuosius Marso kanalus.
 1889 m. parašė darbą apie geologinių veiksnių įtaką Žemės sukimuisi,
 1896 m. – sferinės astronomijos vadovėlį,
 1878 m. – 1910 m. – 7 tomų veikalą apie Marso tyrimus.

 Marsas 
Dž. Skiaparelis 1877–1879 m. ypač įdėmiai tyrinėjo Marsą ir pastebėjo jo paviršiuje įvairias susikertančias linijas, kurias pavadino „canali“ (kanalais), padarė jų brėžinius.
 Apdovanojimai 
Medaliai
 Karališkosios astronomų bendruomenės aukso medalis (1872 m.);
 Briuso medalis (1902 m.).
Jo vardu pavadinta
 Asteroidas 4062 Schiaparelli;
 Krateris Schiaparelli Mėnulyje;
 Krateris Schiaparelli Marse .

 Bibliografija 
 1873 m. – Le stelle cadenti (Krentančios žvaigždės (angl. The Falling Stars))
 1893 m. – La vita sul pianeta Marte (Gyvenimas marse (angl.:Life on Mars))
 1925 m. – Scritti sulla storia della astronomia antica (Klasikinės astronomijos istorijos rašymas angl.:Writings on the History of Classical Astronomy) trys leidimai. Bologna. Perspausdinta: Milano, Mimesis, 1997 m.

 Nuorodos 
 Giovanni Schiaparelli
 Skiaparelis - Astronomijos enciklopedinis žodynas 

Skiaparelis, Džovanis Virdžinijus
Skiaparelis, Džovanis Virdžinijus