Žeberklas

Žeberklas – svaidomasis žvejojimo ir medžiojimo įrankis. Primityviausias, iš kaulo arba rago pagamintas žeberklas, vartojamas nuo ankstyvojo paleolito iki šiol Afrikos, Okeanijos ir Amerikos pirmykščių genčių. Raginis žeberklas su išpjaustytomis užkarpomis Lietuvos teritorijoje buvo vartojamas nuo vėlyvojo paleolito; mezolite žeberklas buvo su titnago užkarpomis. Nuo I tūkstantmečio pr. m. e. II pusės žvejybai dažniausiai naudoti žeberklai, turintys geležinius daugiadančius antgalius.

XIX a. ir XX a. pirmoje pusėje kaimo kalviai gamino įvairius žeberklus: su lenktomis užkarpomis, įkaltomis į kotą; sukaltomis į lentelę užkarpomis, pritvirtintą prie žeberklakočio; iškirstus iš 1 geležinės plokštelės, įtvirtintos į kotą ir kt.

Žeberklu draudžiama žvejoti nuo XIX a. pabaigos.

 Žodžio kilmė 

Žodis žeberklas (anksčiau žuberklas) kilęs nuo žodžių žuvis + besti („smeigti, durti“).Vincas Urbutis. Baltų etimologijos etiudai / Vilnius, „Mokslas“, 1981. 127 p.

 Taip pat skaitykite 
 Harpūnas

 Šaltiniai 

Kategorija:Žūklės reikmenys