Vytautas Kalinauskas

Vytautas Kalinauskas (1929 m. sausio 3 d. Joniškėlis – 2001 m. birželio 14 d. Vilnius) – Lietuvos grafikas, tapytojas, scenografas.

 Biografija 
1947–1950 m. vaidino Panevėžio dramos teatre. 1958 m. baigė grafiką Lietuvos dailės institute. Bendramoksliai Juozas Galkus, Kastytis Juodikaitis, Stasys Krasauskas, Arūnas Tarabilda.

 Kūryba 
Ankstyvajai grafikai būdingas racionalus, griežtas erdvės konstravimas, yra kubizmo, realizmo bruožų, vėlesniuose kūriniuose išryškėjo polinkis į sudėtingesnę, simboliškesnę raišką. Grafikos vėlyvesniuose kūriniuose ryškūs konceptualiosios dailės bruožai. Kartono raižinio ir mišria technika sukūrė estampų („Ryto gatvė“ 1962 m., „Žirmūnų vaikai“ 1967 m., „Nikė“ I–III 1989 m.), jų ciklų („Senojo Vilniaus zodiakas“ 1966 m., „Kaukės“ 1995 m., „Hampelmanų egzorcizmai“ 1998 m.).

Tapybos, kaip ir grafikos, kūriniuose kuriamas iliuzinės erdvės įspūdis, vaizdai rafinuotai stilizuoti, estetizuoti, šiek tiek teatrališki („Bokštas“ 1966 m., „Adomas ir Ieva“ 1967 m., „Riterio sapnas“ 1968 m., „Dama su šermuonėliu ir ilgų distancijų bėgikai“ 1975 m., „Žaidimas stiklo karoliukais“ 1991 m., „Tikrasis autoportretas“ 1996 m.). Sukūrė objektų, instaliacijų, performansų, videomeno kūrinių.

Įvairiomis technikomis iliustravo knygas:
 Ieva Simonaitytė. Aukštųjų Šimonių likimas, 1966 m.
 Algirdas Pocius. Randai medyje, 1968 m.
 Johanas Volfgangas Getė. Faustas, 1977 m.
 Dantė. Dieviškoji komedija, 1987 m.
 Edmundas Kelmickas. Žiemos parafonija, 1996 m.

Sukūrė scenovaizdžių apie 30 spektaklių įvairių miestų teatruose. Žymiausi:
 Ben Džonsonas. Volponė, 1971 m., Panevėžio dramos teatras
 Justinas Marcinkevičius. Mažvydas, 1976 m., Klaipėdos dramos teatras
 Viačeslavas Ganelinas. Baltaragio malūna, 1979 m., Lietuvos operos ir baleto teatras
 Džiuzepė Verdis. Trubadūras, 1994 m., Lietuvos operos ir baleto teatras
 Eženas Jonesku. Karalius mirė arba Ceremonijos, 1998 m., Vilniaus lenkų teatras

Sukūrė scenovaizdžių 11 kino bei televizijos filmų;
 Niekas nenorėjo mirti, 1965 m., rež. Vytautas Žalakevičius
 Visa teisybė apie Kolumbą, 1970 m., rež. Vytautas Žalakevičius
 Tas saldus žodis-laisvė, 1972 m., rež. Vytautas Žalakevičius
 Jaunystė, kinoalmanachas, 1979 m., Andrejus Jermašas, Avtandilas Kvirikašvilis, Genadijus Melkonianas, Mosfilm, LKS, Armenfilm
 Atsiprašau, 1982 m., rež. Vytautas Žalakevičius
 Žvėris, išeinantis iš jūros, 1991 m., rež. Vytautas Žalakevičius
 MKČ. Zodiakas, 1985 m., rež. Jonas Vaitkus
 Savaitgalis pragare, 1987 m., rež. Almantas Grikevičius, Avtandilas Kvirikašvilis, Vytautas Žalakevičius
 Pabudimas, 1989 m., rež. Jonas Vaitkus
 Žvėris, kylantis iš jūros, 1992 m., rež. Vytautas Žalakevičius.

Kūrybai būdinga atlikimo technikos, stilistikos įvairovė, skirtingų raiškos priemonių derinimas viename kūrinyje, klasikinės dailės, paties autoriaus kitų kūrinių citatos. Nuo 1957 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos:
 Vilnius – 1966 m., 1974 m., 1979 m., 1989 m., 1990 m., 1996–1999 m.
 Panevėžys – 1970 m. ir 1980 m.
 Talinas – 1971 m.
 Gdanskas, Varšuva, Elbingas – 1978 m.
 Tbilisis ir Leningradas – 1979 m.

 Įvertinimas 
 1997 m. Lietuvos Respublikos vyriausybės meno premija
 1999 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos grafikai
Kategorija:Lietuvos tapytojai
Kategorija:Lietuvos scenografai