Karščiavimas

Karščiavimas – kūno temperatūros pakilimas aukščiau normos. Tai vienas iš imuninių atsakų į infekciją. Kylant temperatūrai krečia drebulys, jaučiamas šaltis, nes organizmas stengiasi pakelti temperatūrą iki aukštesnės, nei ji yra – panašiai, kaip būna sušalus. Karščiavimas yra daugelio ligų vienas iš simptomų.

Pagal temperatūros pakilimo laipsnį temperatūra klasifikuojama į subfebrilią (37–38 °C), vidutinę (38–39 °C), aukštą (39–41 °C) ir hiperpiretinę (daugiau nei 41 °C).Karščiavimas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2025-03-05.

 Priežastys 
Karščiavimo priežastys gali būti vidinės ir išorinės kilmės. Išorinės priežastys gali būti bakterijų sienelėse esančios medžiagos. Vidinės priežasties pavyzdys – fagocitų gaminami citokinai, kurie yra įgimtos imuninės sistemos dalis.

Smegenys reguliuoja temperatūros kilimą per autonominę nervų sistemą.
 Suintensyvėja šilumos gamyba dėl drebėjimo ir padidėjusio raumenų tonuso.
 Sumažinamas šilumos praradimas susitraukiant kraujagyslėms.

 Karščiavimo naudingumas 
Manoma, kad šiltakraujai gyvūnai lengviau atsigauna po infekcijų dėl karščiavimo. Aukšta temperatūra nėra palanki kai kuriems patogenams, be to, susidaro geros sąlygos leukocitams, kovojantiems su infekcija, daugintis.

Karščiavimo poveikis:
 Padidėja leukocitų judrumas.
 Palengvėja leukocitų fagocitozė.
 Susilpnėja endotoksinų poveikis.
 Paspartėja T limfocitų dauginimasis.
 Padidėja interferono aktyvumas.

 Išnašos 

Kategorija:Fiziologija