Šv. Brigita Švedė

Šventoji Brigita iš Švedijos, (g. apie 1303–1373 m. gegužės 23 d.) – Romos katalikų bažnyčios šventoji (šventė: liepos 23 d.), Švedijos ir keleivių globėja, šv. Pranciškaus Trečiojo ordino narė, Brigitiečių ordino įkūrėja.

Brigita gimė 1303 m. aristokratų šeimoje, Švedijos Uplando regione, Finstoje. Tikintiesiems ji visų pirma žinoma kaip mistikė ir Švenčiausiojo Išganytojo ordino įkūrėja, kurio pirmąja vyresniąja tapo jos duktė Kotryna, vėliau irgi paskelbta šventąja.

Dalį savo gyvenimo Brigita nugyveno kaip pasaulietė moteris. Būdama keturiolikos, ji laimingai ištekėjo už pamaldaus krikščionio vyro Ulfo, su kuriuo susilaukė aštuonių vaikų. Drauge su vyru jie priėmė pranciškonų tretininkų Regulą, vykdė dosnius artimo meilės darbus, įkūrė mažą ligoninę, kurioje dažnai lankydavo ligonius.

Brigita buvo įpratusi asmeniškai patarnauti vargšams, be to, vertinta už pedagoginius sugebėjimus. „Paskelbdamas ją Europos bendraglobėja, tikiuosi, kad jos artimumą jaus ne tik pašaukimą pašvęstajam gyvenimui gavę žmonės, bet taip pat ir pakviestieji įprastinei pasaulietinei veiklai pasaulyje, o ypač – kilniam ir reikliam krikščioniškos šeimos ugdymui“, – taip popiežius Jonas Paulius II rašė 1999 m. spalio 1 d. paskelbtame apaštališkajame laiške motu proprio „Spes aedificandi“, kuriuo šv. Brigita Švedė, šv. Kotryna Sienietė ir šv. Kryžiaus Teresė Benedikta buvo paskelbtos Europos bendraglobėjomis.

1341 m. sutuoktinių piligrimystė į Santjago de Kompostelą tarsi parengė Brigitą naujam gyvenimui, kurį ji pradėjo po kelerių metų, kai mirus vyrui išgirdo Kristaus balsą, patikėjusį jai naują misiją – įkurti Švedijoje vienuolyną. Likusi našle 1344 m. apsigyveno cistersų vienuolyne Gotlande. Apie 1346 m. Vadstenoje (prie Linköpingo) įkūrė vienuoliją vyrams ir moterims. 1349 m. Brigita išvyko iš Švedijos ir įsikūrė Romoje. Pasak popiežiaus, šis persikėlimas į Italiją lemtingai išplėtė Brigitos sielą ir širdį ne tik geografiškai bei kultūriškai, bet ir dvasiškai. Trokšdama pagarbinti šventųjų relikvijas, ji leidosi į piligrimines keliones, rūpinosi Švedijos studentais ir apskritai keleiviais. 1370 m. aplankė Jeruzalę.

Ragino popiežių iš Avinjono sugrįžti į Romą, reformuoti kunigų, vienuolių gyvenimą. Parašė švediškai 8 knygas apreiškimų, kurios išverstos į daugelį Europos kalbų.

Vaizduojama su juodu abitu, baltu šydu, kartais raudona juosta ant kaktos; teikianti brigitietėms regulą, rašanti diktuojant angelui, klūpanti prieš jai pasirodžiusią Švč. Mergelę Mariją. Atributai – žvakė, pastoralas, knyga, plunksna ir rašalinė, karūna prie kojų.

 Vaikai 

 Märta Ulfsdotter Boberg (1319 arba 1320)
 Karl Ulvsson till Ulvåsa
 Birger Ulfsson
 šv. Kotryna (1331)
 Bengt Ulfsson
 Gudmar Ulfsson
 Ingeborg Ulfsdotter
 Cecilia Ulfsdotter

 Chronologija 

 1303 – Brigitos gimimas.
 1309 – Popiežius persikelia į Avinjoną.
 1314 – miršta Brigitos motina Ingeborg Bengtsdotter. Brigita persikelia pas Kotryną Bengtsdotter į Aspanäs.
 1316 – Brigita išteka už Ulfo Gudmarssono.
 1319 – Švedijos karaliumi tampa trimetis Magnus Eriksson.
 1320 – po motinos mirties Brigita paveldi septynis kaimus Smalandijoje.
 1321–1322 – tėvo Birger Persson piligriminė kelionė į Santiago de Kompostelą, Avinjoną ir Romą.
 1322 – vyriausybės krizė. Brigitos dėdė tampa Švedijos gubernatoriumi.
 1327 – miršta Birger Persson.
 1331 – Magnus Eriksson tampa pilnamečiu.
 1335 – Karalius Magnus susituokia su Blanka Namur. Brigita tampa karalienės patarėja, o jos vyras Ulfas išrenkamas karališkosios tarybos nariu.
 1337 – šimtamečio karo tarp Anglijos ir Prancūzijos pradžia.
 1339 – Brigitos ir Ulfo piligriminė kelionė į Nidaros.
 1341–1342 – Brigitos ir Ulfo piligriminė kelionė į Santiago de Kompostelą.
 1342 – Brigita ir Ulfas apsigyvena vienuolybe Alvastrze.
 1344/1346 – miršta Brigitos vyras Ulf Gudmarsson.
 1346 – gegužės 1 d. karalius Magnus ir karalienė Blanka karališkąją pilį Vadstenoje paskiria vienuolynui.
 1347 – norvegiškame testamente karališkoji pora skiria didelę pinigų sumą vienuolyno statybai Vadstenoje.
 1348 – Brigita bando derėtis dėl taikos Šimtamečio karo metu ir reikalauja, kad popiežius grįžtų į Romą.
 1349 – Brigitos kelionė į Romą.
 1350 – Brigita aplanko benediktinų vienuolyną Castelnuovo di Farfa. Duktė Kotryna atvyksta į Romą.
 ~1353 – Brigitos piligriminė kelionė į Asyžių.
 ~1354 – Brigita persikelia gyventi netoli Palazzo Farnese.
 XIV a. 7 deš. – Brigita išvyksta į piligriminę kelionę į pietų Italiją, kurį laiką gyvena Neapolyje, kur susipažįsta su Alfonso Pecha de Vadaterra.
 1368 – išsipildo Brigitos pranašystė: spalio 21 d. Romoje popiežius Urbonas V susitinka su imperatoriumi Karoliu IV.
 1370 – popiežius Urbon V patvirtina labai perkeistą Brigitos vienuolinio gyvenimo regulą.
 1371 – lapkričio 25 d. Brigita vyksta į Neapolį.
 1372 – kovo 14 d. Brigita išvyksta į piligriminę kelionę į Šventąją Žemę, iki gegužės 12 d. apsistoja Kipre, rugpjūčio mėnesį lanko Betliejų, kur turi Jėzaus gimimo viziją. Rugsėjo–gruodžio mėn. sugrįžta į Neapolį.
 1373 – Brigita išvyksta į Romą, parašo paskutinį laišką popiežiui ir prašo grįžti į Romą. Brigita mirė liepos 23 d. Jos palaikus į Švediją atveža duktė Kotryna ir sūnus Birger Ulfsson.
 1374 – liepos 4 d. Brigitos palaikai patalpinti į relikvijorių Vadstenoje. Arkivyskupas Birger Gregersson pristatė pirmąjį Brigitos stebuklų aprašymų rinkinį.
 1376 – naują stebuklų sąrašą pristatė vyskupas Nils Hermansson.
 1377 – Romoje pateikti pirmieji du prašymai dėl kanonizacijos. Alfonso Pecha de Vadaterra pristato pirmąjį „Revelationes coelestes“ leidimą. Popiežius Grigalius XI grįžta į Petro sostą iš Avinjono į Romą.
 1378 – Romoje pateiktas trečiasis prašymas kanonizacijai. Patvirtinta brigitiečių vienuolijos Regula.
 1379 – pradėtas kanonizacijos procesas. Tyrimui vadovauti popiežius paskiria keturis kardinolus..
 1384 – Vadstenoje įkurtas vienuolynas.
 1391 – Brigita paskelbiama šventąja.
 1396 – Arbogo sinode Brigita paskiriama Švedijos globėja.
 1430 – pastatyta Vadsteno vienuolyno bažnyčia.
 1492 – Bartholomæus Gothan Liubeke, Vadstenos vienuolyno užsakymu, išleidžia pirmąjį pilną lotynišką „Revelationes coelestes“ leidimą.
 1999 – popiežius Jonas Paulius II šv. Brigitą paskiria Europos globėja.

 Šaltiniai 

 Šventoji Brigita Švedė. Jos gyvenimas ir jos priesakas. XXI amžius, 1997.
 Šv. Brigita Švedė – Europos globėja. Bernardinai, 2024, liepos 23.
 URBONIENĖ, Aistė. Brigita. Visuotinė lietuvių enciklopedija
 Šv. Brigita. Liturginis kalendorius
 Didžiosios krikščionės: šv. Brigita Švedė. Bernardinai, 2010, spalio 28.

Kategorija:Katalikų šventieji
Kategorija:Krikščionių vienuoliai
Kategorija:Pranciškonai