Gyvulininkystės poveikis aplinkai

Gyvulininkystės poveikis aplinkai parodo, kokią ekologinę įtaką aplinkai sukelia domestikuotų gyvūnų auginimas dėl praktinės naudos, grožio, laisvalaikio praleidimo ar kitų tikslų. Siekiant tai nustatyti yra vertinama dėl gyvulininkystės į aplinka patenkanti tarša, šios ūkio šakos resursų naudojimas, poveikis ekosistemoms ir kiti aspektai.

 Šiltnamio dujos 

2006 metų lapkritį Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija išleido pranešimą, teigiantį, kad gyvulininkystė pagamina daugiau šiltnamio efektą sukeliančių dujų (18 % visų antropogeninių šiltnamio dujų) nei visos pasaulio transporto priemonės kartu paėmus (13,5 %), jų tarpe 9 % viso pasaulio anglies dioksido dujų, 65 % azoto suboksido, 37 % metano dujų ir 67 % amoniako. Pranešime teigiama, jog nesiėmus jokių radikalių priemonių, grėsmė iki 2050-ųjų gali padvigubėti, kadangi didės mėsos ir kitų gyvūninių produktų poreikis.

Kitoje ataskaitoje, išleistoje 2009 metais Worldwatch Institute organizacijos, teigiama, kad gyvulininkystė atsakinga ne mažiau kaip už pusę visų žmogaus sukeltų šiltnamio efektą sukeliančių dujų. Ataskaitoje pažymima, kad gyvūninės kilmės produktų gamyba faktiškai išleidžia ne mažiau kaip 32,6 mlrd. tonų anglies dioksido per metus, arba 51 procentą visame pasaulyje išmetamo šiltnamio dujų kiekio.

Nepaisant to, klausimas nėra vienareikšmis: skirtingos galvijininkystės praktikos gali lemti labai nevienodą poveikį klimatui. Baltijos aplinkos forumas apžvelgė 64 reikšmingus mokslinius straipsnius, kuriuose analizuojamos skirtingos jautienos gamybos sistemos, ir nurodė, kad dalis tyrimų rodo galimybę pritaikant tam tikras praktikas (pvz., rotacinį ganymą ar regeneracinį ūkininkavimą) mažinti  šiltnamio dujų emisijas, įskaitant per dirvožemį sukauptos anglies poveikį.Pamerneckytė G., Baltijos aplinkos forumas. (2025). Mėsai auginamų galvijų sistemų ŠESD:

Literatūros apžvalga. https://bef.lt/?item_id=26689 Vis dėlto pabrėžiama, kad tokių tyrimų vis dar trūksta, o rezultatai priklauso nuo vietos sąlygų, metodikos ir vertinimo ribų (pvz., ar įtraukiamas anglies kaupimas dirvožemyje).Pamerneckytė G., Baltijos aplinkos forumas. (2025). Mėsai auginamų galvijų sistemų ŠESD:

Literatūros apžvalga. https://bef.lt/?item_id=26689 Visgi, vienareikšmiškai teikti, akd jautienos auginimas kenkia klimatui taip pat negalima.

 Biologinė įvairovė 
Gyvulininkystė biologinę įvairovę gali veikti tiek teigiamai, tiek neigiamai – poveikis priklauso nuo auginimo sistemos, tiakomų praktikų ir žemėnaudos intensyvumo. Lietuvos sąlygomis ekstensyvus ganymas ir šienavimas istoriškai prisidėjo prie pusiau natūralių pievų bei kai kurių šlapžemių buveinių palaikymo, todėl dalis su šiomis buveinėmis susijusių rūšių (ypač pievų augalai ir bestuburiai, taip pat didelė dalis perinčių paukščių) yra tiesiogiai priklausomos nuo tradicinės žolinės pašarų bazės ir ganymo. Mažėjant gyvulių skaičiui ir nykstant ganymui, dalis pievų apleidžiamos, užželia krūmais ar mišku, o buveinių struktūra supaprastėja, kas lemia pievų rūšių gausos mažėjimą ir buveinių prastėjimąhttps://vstt.lrv.lt/lt/naujienos/kas-nuleme-pablogejusia-buveiniu-apsaugos-bukle-bVw/ bei prastėjančius daugybės kaimo (agrarinių) paukščių būklės rodiklius.https://www.birdlife.lt/upload/user_uploads/portalui/PGS/LOD_%C4%AEPGS_2025.pdf Kita vertus, intensyvi gyvulininkystė (pvz., didelės koncentracijos fermos, didelis tręšimas ir pašarų gamybos intensyvinimas) gali didinti maistmedžiagių išplovimą, skatinti eutrofikaciją ir buveinių nykimą.

Vandens naudojimas
+Vandens kiekio poreikis įvairių maisto produktų gamyboje (m³ vandens/1 t produkto) Hoekstra& Hung(2003)  Chapagain& Hoekstra(2003)  Zimmer& Renault(2003)  Okiet al.(2003)  Vidurkis Jautiena   15977  13500  20700  16726 Kiauliena   5906  4600  5900  5469 Sūris   5288    5288 Paukštiena   2828  4100  4500  3809 Kiaušiniai   4657  2700  3200  3519 Ryžiai  2656   1400  3600  2552 Sojų pupelės  2300   2750  2500  2517 Kviečiai  1150   1160  2000  1437 Kukurūzai  450   710  1900  1020 Pienas   865  790  560  738 Bulvės  160   105   133
Gyvulininkystė yra didžiausia vandens išteklių naudotoja. Gaminant tam tikrą kiekį maisto, mėsos gamybai reikia daug daugiau vandens nei gaminant tą patį kiekį augalinio maisto, pvz., grūdus.

Teigiama, kad reikia 60, 109, 169 ir 231 litrų vandens tam, kad pagaminti atitinkamai vieną kilogramą bulvių, kviečių, kukurūzų ir ryžių. Tuo tarpu vieno kilogramo jautienos pagaminimas reikalauja 12100 litrų vandens.Robbins, John. The Food Revolution. Conari Pr; 1 edition. July 11, 2001. ISBN 1573247022

Energija
Gyvūniniai produktai reikalauja didelių energijos sąnaudų. Kad mėsoje susidarytų 1 kilogramas baltymų, gyvūnas, priklausomai nuo rūšies ir auginimo sąlygų, iš pašaro jų turi gauti maždaug 6 kilogramus. Likusi dalis panaudojama gyvūno kūno funkcijoms ir poreikiams patenkinti: judėjimui, šilumos palaikymui, medžiagų apykaitai, kvėpavimui ir t. t. Energijos panaudojimo efektyvumas skiriasi priklausomai nuo gyvūno rūšies, jo pašaro, auginimo būdo, transportavimo ir kitų veiksnių. Yra apskaičiuota, kad norint gauti viena kaloriją jautienos baltymų, reikia sunaudoti apie 40 kalorijų energijos. Kiaulienos atveju šis santykis yra 1:14, kiaušinių – 1:39, pieno – 1:14. 

Didžiuliam pašarų kiekiui užauginti, transportuoti ir perdirbti sunaudojama daug degalų ir į aplinką išskiriami milžiniški kiekiai klimato kaitą sukeliančių dujų.

Kiti aplinkosauginiai aspektai
2006 metų JT maisto ir žemės ūkio organizacijos ataskaitoje taip pat įvardinami tokie faktai: 
 šiuo metu gyvūnų auginimui yra naudojama 30 proc. Žemės sausumos ir 70 proc. dirbamos žemės
 ši pramonė yra pagrindinis vandens taršos šaltinis
 gyvulininkystė yra pagrindinė miškingumo mažėjimo priežastis, o tai prisideda prie biologinės įvairovės nykimo pasaulyje. 

 Išnašos 

Kategorija:Tarša
Kategorija:Gyvulininkystė