Fenomenalizmas

Fenomenalizmas – filosofinis principas; pagal jį pažinimas apribojamas reiškiniais (fenomenais). Fenomenalizmas reiškėsi dar senovės Graikijoje skeptikų pažiūrose. Kraštutinis fenomenalizmas (Dž. Berklis, empiriokriticizmas), linkęs į solipsizmą, pasaulį aiškina kaip jį stebinčio subjekto idėjų, pojūčių kompleksų visumą. Fenomenas ir būtis griežtai skiriami ir priešpastatomi vienas kitam. Nuosaikusis fenomenalizmas, kurio žymiausi atstovai – D. Hiūmas, I. Kantas, Dž. Milis, H. Spenceris, pripažįsta, kad pojūčiai fiksuoja realius objektus, tačiau laiko juos nepažiniais.

XX a. fenomenalizmo tendencijos ryškiausios loginiame pozityvizme, kuris filosofinių problemų sprendimą pakeitė kalbos analize.Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, III t. MELI institutas, Vilnius.

 Šaltiniai 

Kategorija:Filosofija