Krizė

Krizė (nuo κρίσις, Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon, on Perseus) – sprendimas, lemiamas įvykis, staigus pasikeitimas. Nors šis graikiškas žodis nusako taip pat ir staigų ar lemiamą pasikeitimą į geresnę pusę, terminas paprastai vartojamas pavojingai, sistemos stabilumui gresiančiai situacijai įvardinti. Krizė ateina, kuomet nebėra galimybės išsaugoti esamą padėtį, neišvengiamos permainos.Venette, S. J. (2003). Risk communication in a High Reliability Organization: APHIS PPQ’s inclusion of risk in decision making. Ann Arbor, MI: UMI Proquest Information and Learning.

 Krizės savybės 
Krizės:
 Ateina netikėtai.
 Susijusios su padėties nestabilumu; ateitis sunkiai numatoma.
 Trukdo (arba manoma, kad trukdo) siekti svarbių tikslų.

 Rūšys 
Krizės gali būti visuomeninės ir asmeninės, gamtinės ir techninės – socialinės, ekonominės, politinės, karinės, sukeltos sausros ar liūčių, techninio susidėvėjimo bei kūrybinės ar psichologinės. Sprendžiamos vidinio prieštaravimo ar išorinio konflikto išsprendimo keliu, struktūrinėmis, sisteminėmis permainomis.

 Šaltiniai