Pranciškus Andriolis

Pranciškus Andriolis (, 1794 m. Brentoniko prie Rovereto, Italija – 1861 m. gegužės mėn. Vilnius) – italų kilmės Lietuvos tapytojas, medžio drožėjas, skulptorius.

 Biografija 

Sūnus dailininkas Mykolas Elvyras Andriolis. Į Lietuvą atvyko 1812 m. prancūzmečiu kaip Napoleono armijos kapitonas. Po karo paleistas iš nelaisvės apsigyveno Vilniuje. 1827 m. priėmė Rusijos pilietybę. 1832 m. Vilniaus universitete įgijo tapytojo ir dekoruotojo, 1839 m. Sankt Peterburgo dailės akademijoje – piešimo mokytojo specialybę. Iki 1841 m. dirbo piešimo mokytoju Šiaulių bajorų mokykloje.

 Kūryba 

1830 m. ir 1833 m. restauravo Vilniaus katedros skulptūras, 1837 m. freskas, atliko drožybos darbų. Sukūrė skulptūrų:
 Nukryžiuotasis, Vilniaus Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (Pranciškonų), 1841 m.
 senosios Raudondvario bažnyčios interjero ir frizo skulptūrinis dekoras (1855–1856 m.), didžiojo altoriaus skulptūros bei gipso lipdiniai (1858–1860 m.).
 Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, skulptūros ir gipso lipdiniai.

Kūryba turi akademistinio realizmo ir manierizmo bruožų.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Lietuviškojo Dorė pėdomis

Kategorija:Lietuvos skulptoriai
Kategorija:Lietuvos tapytojai
Kategorija:Lietuvos medžio drožėjai