Handlangeris

Handlangeris (, ) – padėjėjas, neturintis specialaus pasirengimo; atliekantis „juodus“ darbus pagalbininkas), kitaip – pakanonieris (), kanonieriaus mokinys (), patrankininko mokinys () – 1700–1834 m. žemiausio rango artileristas Rusijos kariuomenėje, kanonieriaus, kartais – bombardyro padėjėjas.
Laipsnis pirmą kartą atsirado 1700 m. kuriant artilerijos pulką. Įstatymiškai įteisintas 1712 m. artilerijos nuostatuose ir 1716 m. Karių statute.

 Funkcijos 
Handlangerio pareigos:
 Prižiūrėti šaudmenų dėžes
 Vadelioti į pabūklų pirmagalius pakinkytus arklius.
Pareigos mūšyje:
 Pagrindinė pareiga – nešti šaudmenis iš dėžių prie pabūklo.
 Padėti kanonieriams ar bombardyrams atridenti iššovusį pabūklą į vietą
 Prireikus pasukti pabūklą
 Prireikus pakeisti kanonierius ar net bombardyrus.

Geriausi handlangeriai, sukaupę reikiamų patirties ir žinių būdavo pakeliami į kanonierius, retkarčiais – į bombardyrus. Kiekvieno pabūklo įgula paprastai turėdavo 4-6 handlangerius. Paprastai kiekvienas bombardyras ir kanonierius turėdavo po 2 pagalbininkus handlangerius.
Karo ministro įsakymu handlangeriai vėliau buvo pervadinti į jaunesniuosius kanonierius, o gvardijos artilerijoje to laipsnio visiškai nebuvo.

 Nuorodos 
 Handlangeris 

Kategorija:Kariniai laipsniai
Kategorija:Rusijos imperijos kariniai laipsniai