Brandmajoras

Brandmajoras – miesto priešgaisrinės apsaugos viršininkas.

 Carinė Rusija 
Rusijoje brandmajorų pareigybė egzistavo XVIII a. pab. – 1917 m. Pvz., 1761 m. brandmajoras buvo vienas iš etatų Vyriausioje policmeisterio valdyboje.
Brandmajorus oberpolicmeisterio teikimu skirdavo gubernijos valdyba. Algą mokėdavo miestas. Rangų lentelėje brandmajoras buvo priskirtas VIII klasei, kas atitiko armijos majorą.

Brandmajoras darbe remdavosi Gaisrininkų statutu ir policmeisterio potvarkiais.

Brandmajoro pareigos buvo:
 užkirsti kelią gaisrams
 užtikrinti lengvau užsiliepsnojančių medžiagų laikymo saugumą
 užtikrinti gatvės žibintų techninę priežiūrą
 prižiūrėti priešgaisrinių normų laikymąsi statant pastatus
 užtikrinti krosnių eksploatacijos priežiūrą
 aprūpinti gaisrininkų komandas personalu ir įrankiais
Miesto gaisrininkų komandos buvo pavaldžios brandmajorui. Maskvoje ir Sankt Peterburge brandmajorai vadovavo Priešgaisriniam depui, kuris gamino priešgaisrinius įrankius, ir Vežikų kiemams, kuriuose laikydavo arklius ir gaisrininkų ekipažus.

Brandmajoras būdavo pavaldus oberpolicmeisteriui, kuriam pranešdavo apie visas priešgaisrinės apsaugos problemas, pateikdavo kasmetines lėšų panaudojimo atskaitas. Brandmajorui paklusdavo brandmeisteriai.

Pareigybė buvo panaikinta 1917 m.

 Nuorodos 
 Брандмайор

Kategorija:Gaisrininkų pareigybės