Kuršo kunigaikštystės kolonijos

Kuršo kunigaikštystės kolonijinė imperija Vėliava  Metropolija Kuršo hercogystė Svarbiausi regionai Karibai, Gambija Laikotarpis 1651–1668 m. Likusios kolonijos nėra
Kuršo kunigaikštystės kolonijos - Kuršo kunigaikštystės (dabartinė Latvijos teritorija) kolonijos, egzistavusios XVII a. Šias kolonijas Gambijoje ir Tobage įkūrė Kuržemės ir Žiemgalos valdovas vokietis Jokūbas Ketleris.

Kadangi Kuršo ir Žiemgalos kunigaikštystė vasaliniais santykiais priklausė Lietuvos ir Lenkijos respublikai (ATR), šios kolonijos formaliai gali būti laikomos ATR kolonijomis. Tačiau vasalinė priklausomybė buvo tik simbolinė. Kuršo kunigaikštystė turėjo savo valdovą, įstatymus, sargybą ir ekonomiką.

 Istorija 
1641 m. Kuržemės ir Žiemgalos kunigaikštystės valdovu tapo vokietis Jokūbas Ketleris. Jis išsiskyrė iš kitų kunigaikščių tuo, kad per jo valdymo laikotarpį kunigaikštystė pasiekė klestėjimo laikus.

Jokūbo Ketlerio vardas įrašytas istorijoje už jo pavykusias pastangas įkurti kolonijas užjūrio šalyse. 

1651 m. kunigaikštis nusiuntė laivyną į Gambijoje esančią salą, kad pastatytų Jakobo fortą. Fortas buvo pastatytas Džeimso saloje, kuri nutolusi nuo Gambijos upės žiočių 30 km atstumu. Tai - vadinamoji Kuršo Gambija.

1654 m. kunigaikštis sugebėjo įkurti dar vieną koloniją. Jis užkariavo Tobagą (dabartinio Trinidado ir Tobago dalis) tik su vienu dviejų aukštų laivu, kuriame buvo 45 patrankos, 25 pareigūnai, 124 kariai ir 80 kolonistų. Kolonija buvo pavadinta „Naująja Kuržeme“.

Kolonijos naudotos kaip prekybos bazės, kuriose apsistodavo kunigaikštystės prekybiniai laivai.

1658 m. Jokūbas Ketleris pateko į švedų nelaisvę. Tuo pasinaudojo olandai, kurie puolė abi kolonijas buvo užpultos o Ketlerio laivynai buvo sunaikinti. Po karo kunigaikštis dar buvo atstatęs laivynus, tačiau 1666 m. neteko Naujojo Kuršo, o 1668 - Gambijos. Šias kolonijas perėmė Jungtinės Nyderlandų provincijos ir Anglija.

 Taip pat žiūrėkite 
 Naujasis Kuršas
 Kuršo Gambija