Jan

Jan (kin.: 燕 yān, senasis tarimas ien) – istorinė valstybė, egzistavusi XI a. pr. m. e. – 222 m. pr. m. e. Istorinės Kinijos šiaurės rytuose.

Didžiausio išsiplėtimo laiku Jan valstybė užėmė visą Jou provinciją, viena iš devynių tradicinių kinų pasaulio provincijų. Tuo metu ji užėmė dabartinį Pekiną, Tiandziną, Hebei provinciją ir Liaoning provincijos vakarinę dalį.

 Istorija 
Jan karalystė prasidėjo kaip miestas-valstybė. Seniausias jos paminėjimas yra Ritualų knygoje, kurioje pasakojama jog 11-aisiais Džou dinastijos karaliaus Uvango metais (1045 m. pr. m. e.), jis nugalėjo priešišką Šangų dinastiją ir paskirstė žemės valdas skirtingoms giminėms. Ten minimos ir Dzi bei Jan valstybės.

Ankstyviausioji valstybės sostinė buvo Liulihe vietovėje dab. Pekino pietvakarinėje dalyje (Fangšanas). Apie 690 m. pr. m. e. sostinė buvo perkelta į Linji () gerokai toliau vakaruose (Žongčengo apskritis Hebėjaus provincijoje). Liulihe nunyko, tačiau jos vietovėje randama daug artefaktų, liudijančių apie Jan klestėjimą. Jie saugomi vietos muziejuje.

Jan augdama VII a. pr. m. e. nukariavo savo kaimynę Dzi ir prisijungė ją. Taip ilgainiui Jan gavo kontrolę visoje didelėje lygumų teritorijoje. Po kiek laiko Jan sostinė buvo iškelta į senąją Dzi sostinę Dzičengą, kuri buvo tituluojama „Aukštutine sostine“ (). Dar vėliau buvo pastatytos dar dvi sostinės: „Vidurinioji sostinė“ (), buvusi dab. Liangsiango kaimelyje Fangšano rajone, ir „Žemutinė sostinė“ Siadu (), buvusi dab. I apskrityje Hebėjuje. Pastaroji IV a. pr. m. e. turėjo daugiau nei 300 tūkst. gyventojų, ir laikoma didžiausiu to meto miestu pasaulyje.

Jan tapo viena iš septynių didžiųjų valstybių, konkuravusių dėl hegemonijos Kinijoje. Per istoriją Jan ypač daug kovojo su savo svarbiausiomis kaimynėmis Či ir Džao. Tuo pačiu ji kovojo su tautomis šiaurėje ir rytuose, – donghu, iš kurių 300 m. pr. m. e. perėmė kontrolę Liaodongo pusiasalyje. Šiauriniai Jan kaimynai šanžongai nuolat kėlė grėsmę, ir todėl Jan pradėjo kurti galingus įtvirtinimus, kurie tapo Didžiosios kinų sienos pradžia.

314 m. pr. m. e., kaimyninė Či, pasinaudodama Jan įpėdinystės krize, įsiveržė į šalį ir beveik ją okupavo, tačiau šalyje kilus maištui Či armija buvo išvaryta. Vėlesnis Jan valdovas Džaovangas, susivienijęs su Džao, Čin, Han ir Vei, įsiveržė į Či ir užėmė daugumą jos teritorijos. Tačiau po šio valdovo mirties Či atkūrė nepriklausomybę.

227 m. pr. m. e. Čin užėmus kaimyninę Džao, Jan karalius siuntė žudiką į Čin sostinę, kad užmuštų jos karalių (būsimąjį Kinijos imperatorių Čin Ši Huangą). Šis pasikėsinimas nepavyko, ir 222 m. pr. m. e. Jan buvo užkariauta, prijungta prie Čin karalystės.

 Palikimas 
Jan pavadinimas buvo nekartą panaudotas vėliau istorijoje šiame regione susikūrus nepriklausomoms karalystėms. Pvz., 337 m. teritorijoje šianbai (mužongų klanas) atgaivino Jan pavadinimą, įkurdami šioje teritorijoje visą eilę valstybių, pavadintų „Jan“, – (Ankstyvoji Jan, Vėlyvoji Jan, Šiaurės Jan, Pietų Jan). Šį pavadinimą X a. dar kartą atgaivino kraštą kontroliavęs karo vadas Liu Rengong, kuris titulavosi Jan karaliumi.

 Valdovai 
Žinoma, kad Jan valdė 44 valdovai, bet kai kurių vardai nėra žinomi. Visi valdovai turėjo tą pačią pavardę – Dzi (). Ankstyvieji jų turėjo titulą „Jan grafas“ (), nuo VII a. pr. m. e. pabaigos jie titulavosi kunigaikščiais (), o nuo IV a. pr. m. e. – karaliais ().

  Vardas  Užrašymas  Valdė metų  Valdymo metai (pr. m. e.) Giminystės ryšiai   Šaogong Ši (Dzi Ši) 召公奭 (姬奭)  78    1  Ke, Jan grafas (Dzi Ke) 燕侯克 (姬克)     Ji Ši vyriausias sūnus 2  Dži, Jan grafas (Dzi Dži) 燕侯旨 (姬旨)     Dzi Ke brolis 3  U, Jan grafas (Dzi Vu) 燕侯舞 (姬舞)     Dzi Dži sūnus 4  Sian, Jan grafas (Dzi Sian) 燕侯憲 (姬憲)     Dzi Vu sūnus 5  He, Jan grafas (Dzi He) 燕侯和 (姬和)     Dzi Sian sūnusTolimesnių keturių valdovų vardai nežinomi 10  Huihou  惠侯  38  864–827  11  Sihou (Dzi Džuang) 釐侯 (姬莊)  36  826–791  Hui-hou sūnus 12  Cinhou  頃侯  24  760–767  Si-hou sūnus 13  Aihou  哀侯  2  766–765  Cin-hou sūnus 14  Dženhou  鄭侯  36  764–729  Ai-hou sūnus 15  Muhou  穆侯  18  728–711  Džen-hou sūnus 16  Siuanghou  宣侯  13  710–698  Mu-hou sūnus 17  Huanhou  桓侯  7  697–691  18  Džuanghou  莊公  33  690–658  19  Sianggongas  襄公  40  657–618  20  Huangongas  桓公  16  617–602  21  Siuangongas  宣公  15  601–587  22  Džaogongas  昭公  13  586–574  23  Ugongas  武公  19  573–555  24  Vengongas  文公  6  554–549  25  Igongas  懿公  4  548–545  26  Huigongas  惠公  9  544–536  27  Daogongas  悼公 7  535–529  28  Gonggongas  共公 5  528–524  29  Pinggongas  平公 18  523–505  30  Ciangongas  簡公 12  504–493  31  Siaogongas  孝公 38  492–455ar 464–450  32  Čengongas  成公 16  454–439ar 449–434  33  Mingongasar Minggongas  閔公ar 湣公 24  438–415ar 433–403  34  Diangongasar Sigongas  簡公ar 釐公 42  414–373ar 402–373  35  Huangongas  桓公 11  372–362  36  Vengongas  文公 29  361–333  37  Ivangas  易王 12  332–321  Ven-gong sūnus 38  Kuai, Jan karalius (Dzi Kuai)  燕王哙 (姬哙) 9  320–312  I-vang sūnus   Zi Zhi  子之 4  317–314  ministras 39  Džaovangas (Dzi Ping)  昭王 (姬平) 33  311–279  Kuai sūnus 40  Huivangas  惠王 8  278–271  Džao-vang sūnus 41  Učenvangas  武成王 14  271–258  42  Siaovangas  孝王 3  257–255  Učen-vang sūnus 43  Si, Jan karalius (Dzi Si)  燕王喜 (姬喜) 33  254–222  Siao-vang sūnus

Kategorija:Džou dinastijos karalystės