Kendo

Kendo ( 'kardo kelias') – japoniškas fechtavimasis bambukiniais kalavijais (šinajais). Naudojami šarvai (bōgu). Kilęs iš tradicinių samurajų kardo valdymo technikų kendžiutsu (). Japonijoje laikomas viena iš sporto šakų. "Kendo" vardas pradėtas naudoti XIX a. pabaigoje, kai kilo senovinių samurajų kovų technikų atgaivinimo judėjimas.

 Istorija 
Senieji Japonijos kardo valdymo stiliai apibendrintai vadinami kenjutsu. Praktikuojantys kenjutsu priklausė tam tikroms mokykloms, kurios egzistavo šimtmečiais. Jų suformuoti stiliai sudaro dabartinio kendo pagrindą.Yoshio, Mifuji, ed. (31 October 2009), Budo: The Martial Ways of Japan, (Transl.) Dr Alexander Bennett, Tokyo, JP: Nippon Budokan Foundation, p. 335. 

Ypatingai prie kendo atsiradimo prisidėjo Itto-ryu kenjutsu stilius, kuriame naudoti bambukinių kardų ir paminkštintų pirštinių prototipai. Pats kendo pradėjo formuotis apie XVIII a., o XIX a. pr. galutinai susiformavo kendo šarvai. Tai leido atlikti kirčius pilna jėga (tuo tarpu senųjų kenjutsu mokyklų mokymo metodas buvo kata, kuriame kontaktas praktiškai nenaudojamas).

XIX a. pabaigoje, Japonijai pasukus vesternizacijos keliu, kalavijo menams kilo išnykimo pavojus, tačiau meistrų pastangomis kalavijo tradicija tapo prieinama daugeliui. XX a. pradžioje kendo tapo viena privalomų disciplinų Japonijos švietimo sistemoje, policijoje ir kariuomenės struktūrose. XX a. 7-8 dešimtmečiais šis kovos menas peržengė Japonijos ribas ir pradėjo plisti pasaulyje.

Tapusi bendrakultūrinio paveldo dalimi, kendo gali būti klasifikuojama kaip dvikovinė neolimpinė sporto šaka. Tačiau jos praktiką pagrindžiantys filosofiniai principai ir treniruočių pobūdis leidžia traktuoti kendo kaip valingųjų asmenybės charakterio savybių bei moralinių vertybių ugdymo priemonę, nepriklausomai nuo tautybės ir įsitikinimų. Kendo – tai veikla, kuriai būtina ne tiek fizinė jėga, kiek vidinis tvirtumas ir susikaupimas.

 Aprašymas 
Kendo nereikalauja išskirtinių fizinių duomenų, jie išugdomi besitreniruojant, todėl kendo gali praktikuoti tiek vyrai, tiek moterys. Standartinė kova trunka 2-5 minutes. Atsižvelgiant į senas samurajų taisykles, draudžiama pulti iš nugaros, tačiau priešininkui pargriuvus ar paleidus iš rankų ginklą, kirsti leidžiama. Čia kur kas dažniau, nei kituose kovos menuose galima išgirsti kiai.

 Kendo atakos 
Kendo varžybose atakuojami tik keturi taikiniai:
 Men – kirtis į galvos viršutinę dalį,
 Dō – kirtis į liemenį tarp šonkaulių ir dubens,
 Kote – kirtis į riešą,
 Tsuki – dūris į gerklę.
Atlikus tinkamą (galiojantį) kirtį (jap. datotsu), teisėjai užskaito tašką (jap. ippon).

 Meistriškumo lygiai ir atestacijos 
Kendo, skirtingai negu kituose kovos menuose, nėra „diržų“ sistemos, todėl iš anksto neaišku, prieš kokio lygio priešininką kovojama.

Paprastai meistriškumo lygiai yra: 6 mokiniški (), toliau meistro lygiai (). Šiuo metu aukščiausias kendo lygis yra aštuntas danas. Meistriškumo lygiai apsiginami atestacijų metu. Atestuoja ne mažiau trijų meistrų komisija. Rezultatai ir pastabos dokumentuojami, kyu lygio pasiekimai įtraukiami į nacionalinės kendo organizacijos, o dan – dar ir į regioninės kendo organizacijos registrą. Tai leidžia išvengti meistriškumo nuvertėjimo ir kendo degradacijos apskritai.

 Paplitimas 

Teigiama, jog kendo pasaulyje kultivuoja iki 10 mln. žmonių. Mažiausias struktūrinis vienetas, apjungiantis šio kovos meno praktikuotojus, yra kendo klubas (arba kendo sekcija kovos menų klube). Savo ruožtu klubai jungiasi į šalį atstovaujančią organizaciją, kurios priklauso regioninėms struktūrinėms organizacijoms (Europoje tai Europos kendo federacija su būstine Briuselyje. 

 Kendo Lietuvoje 
Lietuvoje ši sporto šaka pradėta praktikuoti apie 2005 m. 2006 m. Lietuvoje įkurta Lietuvos kendo asociacija, kendo buvo pripažinta neolimpine sporto šaka Lietuvos Neolimpiniame komitete. Po metų LKA buvo priimta į Europos kendo federaciją (EKF), kaip atitinkanti tarptautinius reikalavimus. 2011 m. kendo (atstovas: Lietuvos kendo asociacija) tapo pripažinta Lietuvos sporto ir kūno kultūros departamente prie LR vyriausybės ir tapo Lietuvos sporto federacijų sąjungos nare.
2008 m. pirmą kartą suorganizuotas Lietuvos nacionalinis kendo čempionatas, vykstantis kiekvienus metus.
2011 m. Tarptautinės kendo federacijos (FIK)sekretorius p. A. Kurose pranešė, jog Lietuvos kendo asociacija priimta į FIK, kaip atitinkanti šios organizacijos standartus, o Lietuvos nacionalinės kendo rinktinės nariams suteiktas leidimas dalyvauti pasaulio kendo čempionatuose.
2012 m. LKA rinktinė dalyvavo 15 Pasaulio kendo čempionate.

Šiuo metu Lietuvoje veikia šie kendo klubai:
 Lietuvos kendo asociacijos nariai (LKA) :
 Vilniaus Universiteto Studentų Atstovybės Kendo Klubas (vad. V. Almonaitis),
 Kendo klubas Geležinis Vilkas, VšĮ (vad. Mykolas Maciulevičius),
 Lietuvos Kariuomenės Kendo Klubas, T.f Asociacija (vad. mjr. A. Motiejūnas),
 Vilniaus Kendo Centras,VšĮ  (vad. G. Amkoladze),
 Kyumeikan Kendo mokykla, VšĮ  (vad. R. Žilaitis),
 Kendo ir iaido klubas "Daishinkan", VšĮ (vad. Marius Radvilavičius)

 Klubai, kurie sustabdė Kendo veiklą:

 Trijėga Ken Yu Kai (vad. D. Sutkus).
 Aiki Shuren Dojo, Kauno Aikido ir Kendo klubas,(VšĮ"Harmoningos Energijos Kelias") (vad. Edgaras Indra).

 Nuorodos 

Kategorija:Japonų kovos menai