Hugo Grotius

Hugas Grocijus (,  arba , g. 1583 m. balandžio 10 d. Delfte, Nyderlanduose – 1645 m. rugpjūčio 28 d. Rostoke, Vokietijoje) – politikos, teisės filosofas ir teoretikas, teisėtyrininkas tarptautininkas, teologas. Hugas Grocijus laikomas tarptautinės teisės tėvu, vienas Suvereniteto teorijos, taip pat prigimtinės bei tarptautinės teisės pagrindėjų.

 Biografija 

Hugas Grocijus gimė pasiturinčioje protestantų šeimoje. Vaikystėje buvo vunderkindas. H. Grotius pradėjo studijuoti būdamas 11 m. Leideno universitete.Nellen, Henk J. M. (2014). Hugo Grotius: A Lifelong Struggle for Peace in Church and State, 1583 – 1645. Leiden: BRILL. psl. 22. Blom, Hans W. (2009). Property, Piracy and Punishment: Hugo Grotius on War and Booty in De iure praedae: Concepts and Contexts. Leiden: BRILL. psl. 249.  Būdamas 12 m. laisvai kalbėjo lotynų ir graikų kalbomis, lotynų kūrė eiles, kurias dėl jų elegancijos ir subtilumo gyrė net mokslininkai. Pradžioje baigė įprastus laisvųjų menų kursus. 1599 m. tapo Orleano universiteto garbės daktaru.

H. Grocijus greitai kilo karjeros laiptais. Būdamas 16 metų tapo advokatuKorab-Karpowicz, W. Julian (2010). A History of Political Philosophy: From Thucydides to Locke. New York, NY: Global Scholarly Publications. psl. 223. , Olandijos valstybių valstybės advokatas, prokuroras, advocaat - fiscaal (1607 m.), Rotterdamo pensionierius (miesto sindikas) (1613 m.).Vreeland, Hamilton (1917). Hugo Grotius: The Father of the Modern Science of International Law. New York: Oxford University Press.  H. Grocijus rėmė Olandiją kovoje su ortodoksiškais kalvinistais ir princu Moricu fon Oraniečiu.

 Tarptautinės teisės teoretikas 

Hugas Grocijus veikale „Trys knygos apie karo ir taikos teisę“ išleistame 1625 m. apibendrino visą tarptautinės teisės teoriją ir praktiką. Šis veikalas tapo pagrindinių Europos universitetų programų privaloma dalimi. 1758 m. jis išverstas į visas pagrindines Europos kalbas.

H. Grocijus nuo tarptautinės teisės atskyrė teologiją, parodė tarptautinės teisės savarankiškumą. Karą laikė teisingu atsakant į neteisybę (kai kėsinamasi į suverenių valstybių pagrindines teises: teisę į lygybę, į nepriklausomybę, į išlikimą, į pagarbą, į tarptautinę prekybą). Kai užsienio valstybė kėsinasi į atitinkamas teises, nukentėjusioji valstybė įgyja teisę į savigyną.

 Šaltiniai 

Kategorija:Teisėtyrininkai tarptautininkai
Kategorija:Teisės teoretikai
Kategorija:Teisės filosofai
Kategorija:Garbės daktarai
Kategorija:Advokatai
Kategorija:Ankstyvųjų Naujųjų laikų teisininkai
Kategorija:Nyderlandų teisės mokslininkai