Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija

Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO, , ) – 38 valstybes vienijanti tarptautinė organizacija, besivadovaujanti atstovaujamosios demokratijos ir laisvosios rinkos ekonominiais principais. EBPO valstybės narės tarpusavyje dalijasi patirtimi makroekonomikos, aplinkosaugos, švietimo, mokslo, technologijų, inovacijų srityse.Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-23.

 Istorija 

Organizacijos ištakos siekia 1948 m., kai buvo įkurta Europos ekonominio bendradarbiavimo organizacija (OECC), vadovaujama Roberto Maržolino Maršalo plano vykdymui Europoje po antrojo pasaulinio karo. 1961 m. Tarptautinės ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos konvencija organizacija buvo reformuota į Tarptautinę ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizaciją, jos nariais galėjo tapti šalys už Europos ribų.

 Narės 

Steigėjos Europos OECC organizacijos šalys (1961 m.), tais pačiais metais prie jų prisijungė JAV ir Kanada. Organizacija vienija 36 nares. 2010 m. organizacijos nare tapo Estija, 2016 m. – Latvija, 2018 m. – Lietuva. Iš 27 Europos Sąjungos šalių tik Bulgarija, Rumunija, Kroatija, Kipras ir Malta neįstojo į šią organizaciją. 2014 m. Su Rusija derybos nutrauktos po Krymo Aneksijos.

 Steigėjos: 















  Vėliau prisijungusios valstybės:  (1964)
  (1969)
  (1971)
  (1973)
  (1994)  (1995)
  (1996)
  (1996)
  (1996)
  (2000)  (2010)
  (2010)
  (2010)
  (2010)
  (2016)  (2018)
  (2020)
  (2021)

 Taip pat skaitykite 
 Sąrašas:Vidutinis darbo užmokestis EBPO šalyse

 Išnašos 

 Nuorodos 
 OECD

Kategorija:Tarptautinės ekonominės organizacijos
Kategorija:Užsienio prekyba