Keltų šalys

Keltų šalys – šalys, kuriose gyvena keltai ir kuriose yra bent kažkiek išlikusios keltų kalbos. Tai šalys, kurių gyventojai laiko save keltų kultūros atstovais. Nuo XX a. vidurio nemažai kraštų ėmė skelbtis esantys keltiškumo nešėjai. Po kurio laiko šiuos kraštus imta laikyti keltiškais, o jų teritoriją imti vadinti keltų pakraščiu (). Šių kraštų gyventojai linkę save vadinti keltų nacijomis ().

Kol nebuvo prasidėjusi Romos respublikos ir germanų genčių ekspansija, visos Britų salos ir didelė dalis žemyninės Europos buvo keltų teritorija. Iki šių laikų keltiškumą išlaikė tik tas vadinamasis „Keltų pakraštys“.

Keltų šalys:
ŠalisKeltiškas pavadinimasKalbaTautaGyventojų sk.Keltiškai kalbančių skaičiusAlbaškotų gėlų kalba (Gàidhlig)škotai~5 mln.92 40022x20px|border AirijaÉireairių kalba (Gaeilge)airiai6 mln.355 000Ellan Vanninmeniečių kalba (Yn Ghaelg)meniečiai70 00059 – 1700Cymruvalų kalba (Cymraeg)valai3 mln.>750 00023px KornvalisKernowkornų kalba (Kernewek)kornai500 0003500Breizhbretonų kalba (Brezhoneg)bretonai4 mln.500 000

 Papildomos šalys 
Kartais keltų šalių ratas praplečiamas, tuomet keltų šalimis laikomos dar trys šalys:
 Galisija
 Astūrija
 Kantabrija
Keltiškai kalbančių bendruomenių yra ir už Europos ribų – Čiubuto slėnyje Patagonijoje (Argentina), Keip Bretono saloje (Naujoji Škotija, Kanada).

Kategorija:Kultūriniai regionai