Stasys Eidrigevičius

Stasys Eidrigevičius (g. 1949 m. liepos 24 d. Mediniškiuose, Smilgių valsčius, Panevėžio apskr.) – vienas žinomiausių šiuolaikinių lietuvių dailininkų, grafikas ir režisierius.

 Biografija 
1968 m. baigė S. Žuko taikomosios dailės technikumą Kaune, 1973 m. – Lietuvos dailės institutą (J. Švažo mokinys). Nuo 1980 m. gyvena Varšuvoje. Nuo 1969 m. dalyvauja dailės parodose. Surengė daugiau, kaip 100 individualių parodų įvairiose šalyse; Lietuvoje – 1993 m., 1996 m., 2000 m., 2002 m., 2011 m.

 Kūryba 
Nutapė paveikslų, sukūrė grafikos kūrinių (ekslibrisų, plakatų, miniatiūrų, knygų viršelių). Iliustravo apie 40 knygų, daugiausia vaikams:
 Vytautė Žilinskaitė. Robotas ir peteliškė, 1978 m.
 Z. Batko. Atgalios. Z powrotem, (išleista Varšuvoje), 1985 m.
 E. T. A. Hofmanas. Aukso puodas ir kitos istorijos, 1985 m.
 Vytautas Misevičius. Danuko Dunduliuko nuotykiai, 1989 m.
 Šarlis Pero. Batuotas katinas (C. Perrault. Le Chat botté 1990 m., Ciurichas)
 A. Ramachanderis. Mažoji kiaulytė (Little Pig. 1992 m., Londonas)
 K. Baumanas. Alkanasis (The Hungry One, 1993 m., Ciurichas ir Niujorkas).

Varšuvos teatre „Studio“ pastatė spektaklį „Baltas briedis“ (1993 m.). Kuria performansus, menines akcijas, instaliacijas („Kelias“ 1992 m., „Šulinys“ 1993 m., „Ratai“ 1995 m., „Erotikos“ 1997 m., „Lietus“ 2000 m.).

1991 rugsėjo 2 d. Čekoslovakijos paštas, ryšium su Bratislavos iliustracijų vaikams bienale, išleido pašto ženklą su Stasio Eidrigevičiaus paveikslo „Pinokis“ reprodukcija.

Sukūrė unikalius dailės žanrus – kaukes ir vadinamuosius sielvartus (smutki). Kūrybos pagrindiniai motyvai – žmogaus vienišumas, susvetimėjimas, liūdesys, susimąstymas. Meninei raiškai būdingi grotesko, paradokso, absurdo elementai, realybės motyvams suteikiama metafiziškumo. Ryškūs gimtinės prisiminimai, vaikystės įspūdžiai, Lietuvos kaimo etnografinės realijos. Pelnė apie 40 tarptautinių apdovanojimų. 2008 m. St. Eidrigevičius buvo įamžintas šalia Gdansko filharmonijos esančioje Lenkijos žvaigždžių alėjoje: buvo paprašytas palikti joje metalinį rankos įspaudą. Japonijos Otaru mieste veikia jo vardo muziejus – „Hiroko Mori & Stasys Museum“. Jacquesas Debsas apie dailininką sukūrė vaidybinį filmą.Amerikos Lietuvis - Kaukės, padedančios atverti sielą.

2024 m. Panevėžyje atidarytas meno centras „Stasys Museum“, kuriame pristatyta S. Eidrigevičiaus darbų kolekcija.Jau šiandien oficialiai duris atveria Panevėžio „Stasys Museum“ panevezys.lt 2024-05-31

 Įvertinimas 
 1973, 1975 m., 1979 m. Tarptautinės ekslibrisų bienalės Malborke (Lenkija) garbės medaliai
 1986 m. Tarptautinės vaikų knygų parodos Barselonoje Didysis prizas
 1989 m. Tarptautinės plakatų bienalės Lahtyje (Suomija) Didysis prizas
 1994 m. Tarptautinės plakatų parodos Tojamoje (Japonija) aukso medalis
 1999 m. Lenkų plakato bienalės Katovicuose aukso medalis
 2000 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
 2001 m. Lietuvos nacionalinė premija
 2019 m. Ordino „Už nuopelnus Lenkijos Respublikai“ Komandoro kryžius

 Bibliografija 
 S. Eidrigevičius. Plakatai. Vilnius, 2002
 Stasys Eidrigevičius. Casa di Stasys. PIW, Warszawa, 2008 ISBN 978-83-06-03085-3

 Literatūra 
 Stasys Eidrigevičius. Retrospektywa: 1973-93, Warszawa, 1993 m.
 Stasys 50. Wystawa retrospektywna, Krakow, 1999 m.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Dailininko internetinis puslapis 
 Dailininko kūryba 
 Čekoslovakijos pašto ženklas su S. Eidrigevičiaus paveikslo reprodukcija
 Straipsnis ritoja.lt apie S. Eidrigevičiaus ryšius su Japonija

Kategorija:Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatai
Kategorija:Lietuvos dailininkai
Kategorija:Lietuvos grafikai
Kategorija:Lietuvos režisieriai
Kategorija:Lenkijos menininkai
Kategorija:Lietuvos plakatistai