Skaistkalnė

Skaistkalnė (), seniau vadinta Šėnberga (Šēnberga) – gyvenvietė pietų Latvijoje, Bauskės savivaldybėje, prie pat Lietuvos–Latvijos valstybinės sienos prie Nemunėlio upės. Valsčiaus centras. Tiltas per Nemunėlį Skaistkalnę jungia su Lietuvos gyvenviete Germaniškiu. 602 gyventojai (2021 m.).Skaistkalne. Informācija par objektu, Vietvārdu datubāze, Latvijas ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Nuoroda tikrinta 2021.07-03. Skaistkalnėje yra trys parduotuvės, mokykla, estrada. Miestelyje vyksta Šėnbergo šventė, Kanapinės atlaidai, per kuriuos apsilanko daug turistų ir gyventojų iš Germaniškio. Netoli yra gipso telkinių.

Ant kalvos stūkso barokinė Skaistkalnės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, pastatyta 1692 m. Garsėja kaip svarbus katalikybės centras Žemgaloje ir  Latvijoje (po Agluonos bazilikos).Skaistkalnes katoļu baznīca visit.bauska.lv 2023 m. šventovėje atstatyti bokštai, kurie buvo sunaikinti per Antrąjį pasaulini karą. Rūsiuose palaidoti dvarininkai Šėnbergai, kiti katalikų tikėjimo kilmingi asmenys.

 Istorija 

Skaistkalnės vardas pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėtas 1489 metais, kai Livonijos ordino magistras Johanas Freitagas fon Loringhofas paskyrė šią žemę Hermanui Šenbergui (). Būtent iš jo ir kilo Skaistkalnės pavadinimas (Schönberg, , Šėnbergas), kurį latviai vėliau pakeitė į latviškesnę Skaistkalnę.

XIX a. pabaigoje Skaistkalnėje gyveno apie 200 žmonių. Vaistininku dirbo Otto Gotlieb Johan Mueller (žmona Tora Jadviga Matilda Vallem). XX amžiaus pradžioje Skaistkalnėje buvo apie 500 gyventojų, daugiausia žydų. 1920 metais kaimas turėjo 39 namus ir 520 gyventojų. 1925 metais kaimui buvo suteiktas tankiai gyvenamos vietovės statusas ir vokiškos kilmės pavadinimas Šėnberga buvo pakeistas į Skaistkalnę.

 Žymūs žmonės 

Skaistkalnėje 1754 m. gegužės 20 d. gimė vokiečių (Kurliandijos) rašytoja ir poetė Elisa von der Recke (Elisabeth-Charlotte-Constanze von der Recke).

 Galerija 

 Šaltiniai 

Kategorija:Bauskės savivaldybės gyvenvietės