Jorkas

Jorkas () – miestas šiaurės rytų Anglijoje, į šiaurės rytus nuo Lidso, prie Uzo ir Foso upių santakos; istorinės Jorkšyro grafystės sostinė. Geležinkeliai ir plentai į Lidsą, Skarboro, Šefildą, Darlingtoną. Išvystyta maisto (šokolado, kakavos, saldainių), stiklo, poligrafijos, mašinų pramonė. Yra universitetas, Jorkšyro muziejus, dailės galerija. Išlikusi romaninė-gotikinė katedra (XI–XV a.), Šv. Marijos vienuolynas (XIII a.), pilis (XIII a.), XV–XVI a. gyvenamieji namai, XIV a. gildijos.

 Istorija 

71 m. čia buvo įkurta romėnų tvirtovė Eborakas (). Joje mirė Romos imperatoriai Lucijus Septimijus Severas ir Konstancijus Chloras, o Konstantinas I Didysis 306 m. paskelbtas imperatoriumi. VI a. Jorkas tapo anglosaksų Nortumbrijos karalystės centru, IX a. – danų užkariautojų centru. Nuo 735 m. Jorko arkivyskupo rezidencija. XI a. miestą nusiaubė normanų antpuoliai.

Vėliau Jorkas buvo svarbus prekybinis uostas.

 Pavadinimas 
Eborako pavadinimas kildinamas iš keltų kalbų žodžio *eburos: ,  'juodalksnio kankorėžis; kukmedis'. Pavadinimas galėjo reikšti 'kukmedynas'. VII a. anglai pradėjo vadinti miestą Eoforwic (sandas -wic reiškia 'kaimas'). Žodis greičiausiai persipynė su germanų *eburaz ('šernas'). Danai vietovardį užrašė kaip Jórvík, o forma York pavartota XIII a., nors įsigalėjo tik XVIII a. (dar rašyta Yourke, Yerk, Yarke). Vėliau anglų keliautojai ir kolonistai Jorko vietovardį (per Jorko hercogo titulą) išpopuliarino po pasaulį (pvz., Niujorkas).В. А. Никонов. Краткий топонимический словарь. Москва: Мысль, 1966. 

 Šaltiniai 

Kategorija:Anglijos miestai
Kategorija:Šiaurės Jorkšyro gyvenvietės