Kursko sritis

Kursko sritis () – Rusijos sritis, įeinanti į Centrinę federalinę apygardą, įsikūrusi Ukrainos pasienyje. Administracinis centras – Kurskas.

Sritis įkurta 1934 m. birželio 13 d.

 Geografinė padėtis 
Kursko sritis išsidėsčiusi tarp 50°54' ir 52°26' šiaurės platumų bei 34°05' ir 38°31' rytų ilgumos. Šiauriausia srities dalis yra Železnogorsko rajone, piečiausia – Belajos, vakariausia – Rylsko, ryčiausia – Kastornojės rajonuose.

Šiaurės vakaruose Kursko sritis ribojasi su Briansko sritimi (120 km), šiaurėje – su Oriolo (325 km), šiaurės rytuose – su Lipecko (65 km), rytuose – su Voronežo (145 km), pietuose – su Belgorodo sritimis (335 km). Pietvakariuose ir pietuose – Ukrainos Sumų sritis (245 km).

Kursko srities teritorija yra Vidurio Rusijos aukštumos pietvakarių šlaituose. Srities reljefas yra pakila, nuolaidi, kiek kalvota lyguma, suraižyta gilių senovinių upių slėnių ir griovų bei raguvų. Aukštis virš jūros lygio – 175–225 m. Labiausiai iškilusi yra centrinė srities dalis. Rytinėje dalyje yra Timo-Ščigoro kalvynas. Kalvyne, prie Verchoseimjės kaimo, Seimo, Timo ir Oskolo upių vandenskyroje, yra viena aukščiausių srities vietų (269 m), o prie Kosoržo kaimo Tuskario ir Sosnos upių vandenskyroje yra taškas, kurio aukštis – 268 m. Trečia Kursko srities aukštuma yra Obojanės kalvynas, esantis Seimo ir Psiolo upių vandenskyra. Aukščiausio šio kalvyno vieta yra upių Polnaja ir Pselecas vandenskyroje (270 m).


Klimatas žemyninis, vidutinių platumų. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra –8 °C, liepos 19 °C. Per metus iškrinta apie 500 mm kritulių.

Upės priklauso Dniepro ir Dono baseinams. Link Dniepro teka Seimas (su Svapa, Klevene, Tuskariu), Psiolas, link Dono – Oskolas, Timas, Kšenė. Yra 785 tvenkiniai (didžiausi – Senojo Oskolo, Michailovskojės).

Kursko sritis yra miškastepių zonoje. Miškai užima apie 5 % teritorijos. Likę neišdirbti stepių plotai saugomi Centriniame Juodžemių biosferos rezervate.

 Istorija 

 Istorija carinės Rusijos laikais 
1708 m. – Rusija padalinta į 8 gubernijas, ir dabartinė Kursko sritis priskirta Kijevo gubernijai.
1719 m. – Kijevo gubernija sudalinta į 4 provincijas – Kijevo, Belgorodo, Sevsko ir Oriolo. Dabartinės Kursko srities teritorija priklausė Belgorodo ir Sevsko provincijoms.
1727 m. – sukurta Belgorodo vietininkija (наместничество), kurią sudarė Belgorodo, Sevsko ir Oriolo provincijos.
1749 m. – Belgorodo vietininkija performuota į Belgorodo guberniją.
1779 m. – suformuota Kursko vietininkija, sudaryta iš 15 ujezdų (apskričių) – Belgorodo, Bogatijo, Dmitrijevo, Koročansko, Kursko, Lgovo, Novyj Oskolo, Obojanės, Putivlio, Rylsko, Staryj Oskolo, Sudžos, Timo, Fatežo, Ščigrų. Buvo įkurti miestai ujezdų centrai:
 Bogatyj (Богатый), dabar Bogatoje (Богатое) kaimas
 Dmitrijevas (Дмитриев), iš Dmitrijevskoje kaimo, dabar – Dmitrijevas-Lgovskis.
 Lgovas (Льгов), iš Lgovo slobodos, kuri atsirado iš senovinio Olgovo miesto, kurį sunaikino totoriai.
 Timas, iš Vygornoje kaimo.
 Fatežas, iš Fatežo kaimo.
 Ščigrai (Щигры) – iš Troickoje kaimo.

1797 m. – Kursko vietininkija pertvarkyta į Kursko guberniją, kuri egzistavo iki 1928 m.

 Istorija TSRS laikais 
1928 m. liepos 16 d. buvo pakeistas TSRS administracinis skirstymas, suformuoti sritys, apygardos ir rajonai. Buvusių Voronežo, Kursko, Oriolo ir Tambovo gubernijų teritorijoje buvo sudaryta Centrinė Juodžemio sritis. Iš buvusios Kursko gubernijos sudarytos apygardos:
 Kursko apygarda – 14 rajonų, 527 kaimų tarybos
 Belgorodo apygarda – 14 rajonų, 482 kaimų tarybos
 Lgovo apygarda – 11 rajonų, 384 kaimų tarybos
Rytinė gubernijos dalis įėjo į Voronežo ir Ostrogožo apygardas.

1929 m. buvo įkurta Staryj Oskolo apygarda iš 13 rajonų, prijungtų iš Voronežo (8 rajonai), Ostrogožsko (3 rajonai), Kursko (1 rajonas) ir Belgorodo (1 rajonas) apygardų.
1930 m. buvo nutarta TSRS panaikinti apygardas. Rajonai pasidarė tiesiogiai pavaldūs sritims.
Centrinė Juodžemio sritis buvo padalinta į dvi sritis – Voronežo (ją sudarė buvusios Voronežo ir Tambovo gubernijos) ir Kursko (buvusios Kursko ir Oriolo gubernijos).


1937 m. nuo Kursko srities atskyrė Oriolo sritį.
1944 m. 5 rajonai perkelti iš Kursko srities Oriolo sričiai.
1954 m. iš Kursko srities 23 rajonai perduoti naujai kuriamai Belgorodo sričiai, o 3 rajonai – irgi naujai kuriamai Lipecko sričiai. Kursko srityje liko 36 rajonai.
1960 m. Kursko sritis turėjo 33 rajonus.
1964 m. sausio 1 d. buvo sustambinti kaimiškieji rajonai – iš 33 buvo sudaryta 12 stambesnių. Kovo 3 d. rajonų skaičius padidėjo iki 14.
1965 m. rajonų padaugėjo iki 19.
1966 m. buvo sukurti 3 nauji rajonai – Korenevo, Chomutovkos ir Čeremisinovo. Rajonų skaičius padidėjo iki 22.


 Ekonomika 
Kursko srityje kasama ir sodrinama geležies rūda (yra Kursko magnetinė anomalija). Yra fosforitų, kreidos, molio telkinių. Vystoma metalo apdirbimo, mašinų, chemijos, maisto, statybinių medžiagų, tekstilės, siuvimo pramonė. Išplėtota žemdirbystė – auginami rugiai, kviečiai, miežiai, cukriniai runkeliai, bulvės, daržovės, vaismedžiai; laikomi galvijai, kiaulės, avys, naminiai paukščiai. Veikia Kursko atominė elektrinė.


 Gyventojai 
2024 m. srityje buvo 1068 tūkst. gyventojų. Miestuose 2022 m. gyveno 69,6 % gyventojų.Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2024 года 

Tautinė sudėtis (2020 m.):
 rusai – 82,8 %
 ukrainiečiai – 0,5 %
 armėnai – 0,5 %
 azerbaidžaniečiai – 0,1 %
 kiti – 16,1 %

Didžiausi miestai (2021 m.):Russia: Kursk Oblast, citypopulation.de
 Kurskas (440,0 tūkst. gyventojų)
 Železnogorskas (97,0)
 Kurčiatovas (40,3)
 Lgovas (17,5)
 Rylskas (15,0)
 Ščigrai (14,9)
 Obojanė (11,9)
 Imeni Karla Libkenchta (7,9, mtg)
 Lgovo Dmitrijevas (6,3)

 Administracinis suskirstymas 
Kursko srityje yra:
 5 miestų apygardos:
 Kurčiatovas (Курчатов)
 Kurskas (Курск)
 Lgovas (Льгов)
 Ščigrai (Щигры)
 Železnogorskas (Железногорск)
 28 municipaliniai rajonai
 Belajos rajonas (Беловский)
 Bolšoje Soldatskoje rajonas (Большесолдатский)
 Chomutovkos rajonas (Хомутовский)
 Čeremisinovo rajonas (Черемисиновский)
 Dmitrijevo rajonas (Дмитриевский)
 Fatežo rajonas (Фатежский)
 Gluškovo rajonas (Глушковский)
 Goršečnoje rajonas (Горшеченский)
 Kastornojės rajonas (Касторенский)
 Konyševkos rajonas (Конышевский)
 Korenevo rajonas (Кореневский)
 Kurčiatovo rajonas (Курчатовский)
 Kursko rajonas (Курский)
 Lgovo rajonas (Льговский)
 Manturovo rajonas (Мантуровский)
 Medvenkos rajonas (Медвенский)
 Obojanės rajonas (Обоянский)
 Oktiabrskij rajonas (Октябрьский), centras – miesto tipo gyvenvietė Priamicynas (Прямицыно)
 Ponyrų rajonas (Поныровский)
 Pristenės rajonas (Пристенский)
 Rylsko rajonas (Рыльский)
 Sovietskij rajonas (Советский), centras – miesto tipo gyvenvietė Kšenskis (Кшенский)
 Solncevo rajonas (Солнцевский)
 Sudžos rajonas (Суджанский)
 Ščigrų rajonas (Щигровский)
 Timo rajonas (Тимский)
 Zolotuchino rajonas (Золотухинский)
 Železnogorsko rajonas (Железногорский)
 27 miestai ir miesto tipo gyvenvietės
 480 kaimiškų gyvenviečių

 Šaltiniai