Eduardas Gizevijus

Eduardas Karolis Samuelis Gizevijus (, slapyvardis „Keliauninkas“, 1798 m. lapkričio 11 d. Lukas, dab. Lenkija – 1880 m. gegužės 9 d. Tilžė) – Mažosios Lietuvos tautosakininkas, etnografas, vertėjas.

 Biografija 
Kilęs iš suvokietėjusių Prūsijos mozūrų Gižickių giminės. Mokėsi Seinuose, Gumbinėje. 1817–1821 m. studijavo teisę ir pedagogiką Karaliaučiaus universitete, jo nebaigęs 1819-1825 mokytojavo privačiai Karaliaučiuje. 1825-1876 m. Tilžės gimnazijos mokytojas, nuo 1846 m. pirmasis joje dėstęs lietuvių k. Pasisakė už lietuvių kalbos dėstymą Mažosios Lietuvos mokyklose. 1879 m. vienas iš Lietuvių literatūrinės draugijos Tilžėje steigėjų.

 Mokslinė veikla 
Rinko tautosaką ir etnografinę medžiagą. Sudarė 246 lietuvių liaudies dainų rinkinį, paliko apie 150 etnografinių piešinių, kuriuose vaizdavo Mažosios Lietuvos kraštovaizdį ir kaimo žmones (daugiausia merginas, moteris, vaikus) šventine apranga, vestuvinių apeigų scenas iš Tilžės, Ragainės, Pagėgių, Klaipėdos ir Priekulės apylinkių. Paveikslai 1918 m. ir 1929 m. buvo eksponuoti Karaliaučiuje, 1930 m. Tilžėje.Leonas Gineitis. Gizevijus  
Mokslinėje periodikoje (Preußische Provinzial-Blätter, Neue Preußische Provinzial-Blätter) 1837–1866 m. paskelbė daug etnografinių aprašymų ir tautosakos kūrinių su savais vertimais į vokiečių k. – lietuvių dainų ir liaudies papročių aprašymų apie vestuvių (trobos puošimą, dovanų dalijimą, jaunosios gaubtuves ir kt.), gimtuvių ir krikštynų apeigas, alaus darymą, linamynį. Išvertė vokiečių pedagogo F. Richterio brošiūrą „Notūros gydymas“ (1879 m.).

Tilžėje vokiečių kalba išleistas jo raštų rinkinys ir autobiografija „Eduard Gisevius“ (1881 m., 2 leid. 1930 m.). Lietuvių kalba jo etnografinių raštų paskelbta rinkinyje „Lietuvininkai“ (1970 m.).

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos tautosakininkai
Kategorija:Lietuvos vertėjai
Kategorija:Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjai
Kategorija:Lietuvos etnografai