Varšuvos kunigaikštystė

Varšuvos kunigaikštystė (, , ), dar vadinama Varšuvos didžioji kunigaikštystė – valstybė, kurią 1807 m. Napoleono karų metu įkūrė Napoleonas Bonapartas. Ji apėmė etniškai lenkiškas žemes, kurias Prūsija atidavė Prancūzijai pagal Tilžės taiką. Tai buvo pirmasis bandymas atkurti suverenią Lenkijos valstybę po ATR padalijimų ir apėmė dabartinės Lenkijos centrinę ir pietrytinę dalis.

Kunigaikštystę personalinėje unijoje valdė Napoleono sąjungininkas Frydrichas Augustas I, kuris tapo Varšuvos didžiuoju kunigaikščiu ir išliko teisėtu kandidatu į Lenkijos sostą.Barbara Grochulska, Księstwo Warszawskie, Wiedza Powszechna, Warszawa 1966, s. 78-79.Jarosław Czubaty, Księstwo Warszawskie (1807-1815), WUW, Warszawa 2011, s. 133. Po nesėkmingos Napoleono invazijos į Rusiją kunigaikštystę iki 1815 m. okupavo Prūsijos ir Rusijos kariuomenės, kol Vienos kongrese ji buvo oficialiai padalinta abiem šalims. Rusijos imperijai atitekusi rytinė centrinė kunigaikštystės teritorija vėliau buvo pertvarkyta į Kongresinę Lenkiją, o Prūsija vakaruose suformavo Poznanės didžiąją kunigaikštystę. Krokuvos miestui, Lenkijos kultūros centrui, buvo suteiktas laisvojo miesto statusas iki 1846 m., kai jis buvo prijungtas prie Austrijos.

 Administracinis suskirstymas 
1807 m. įkurti 6 departamentai:Konstytucja Księstwa Warszawskiego, Tytuł VIII. Podział kraju i administracja. Art. 64. Kraj zostaje podzielony na sześć departamentów.
 Bydgoščiaus departamentas
 Kališo departamentas
 Lomžos departamentas
 Plocko departamentas
 Poznanės departamentas
 Varšuvos departamentas

1809 m. iš naujų teritorijų sudaryti dar 4 departamentai:
 Krokuvos departamentas
 Liublino departamentas
 Radomo departamentas
 Sedlcų departamentas

 Taip pat skaitykite 

 Varšuvos kunigaikštystės kariuomenė

 Išnašos 

Kategorija:Lenkijos kunigaikštystės
Kategorija:Lenkijos istorija 1795-1918 m.
Kategorija:Prancūzijos imperijos vasalai