Altajaus kraštas

Altajaus kraštas – federacinis kraštas pietų Rusijoje, prie sienos su Kazachija. Įkurtas 1937 m.

 Istorija 

Kraštas įkurtas 1937 m. rugsėjo 28 d. Iki 1991 m. jam priklausė Kalnų Altajus.

 Geografija 

Didžiąją teritorijos dalį užima pietinis Vakarų Sibiro lygumos pakraštys (daugiausia Kulundos lyguma). Pietuose ir rytuose paviršius kyla į Altajaus priekalnes (pvz., Salajiro kalvagūbrį) ir pačius kalnus. Klimatas vidutinių platumų, ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra -19 °C, liepos +19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis svyruoja nuo 250 mm kalnų slėniuose, lygumoje iki 600–700 mm kalnų pašlaitėse. Altajaus krašte susiliejus Bijos ir Katūnės upėms prasideda Obė. Svarbesni jos intakai čia yra Alėjus, Čaryšas, Čumyšas. Vakaruose teka Kulundos upė, priklausanti nenuotakiam Kulundos stepės ežerų baseinui (Kulundos, Kučiuko, Kartusis ežerai). Didžiąją teritorijos dalį užima išdirbtos stepės. Yra miškastepės plotų su pušų ir beržų giraitėmis.

 Gyventojai 

 Tautinė sudėtis 
 rusai – 92 %
 vokiečiai – 3,05 %
 ukrainiečiai – 2 %
 kiti – 3 %

 Miestai 

Didžiausi miestai:
 Barnaulas
 Bijskas
 Rubcovskas
 Belokuricha
 Novoaltaiskas
 Zarinskas
 Kamenis prie Obės
 Aleiskas
 Slavgorodas

Kategorija:Altajaus kraštas