Templinis ginklas

Templinis ginklas – ginklas, kurio konstrukcijoje esminė detalė yra templė. Paprastai yra laisva įtempiama virvė, kuri įtempiama nekaupia energijos – taip yra lankuose ir arbaletuose. Išimtis yra šiuolaikinės laidyklės, kurios naudoja gumines temples.

Templiniai ginklai sudaro dvi grupes:
 asmeniniai – kuriuos nešioti ir naudoti gali vienas žmogus. Tai lankai, arbaletai, laidyklės.
 apgulties ir tvirtovių:
 Dalis jų yra iš principo panešami (bet tam jie pernelyg sunkūs), skirti naudoti tvirtovėse, iš už gynybinių sienų. Pvz., sunkieji tvirtovių arbaletai.
 Vežiojami – gali turėti savo ratus arba gali būti užkelti ant vežimo ar panašios transporto priemonės. Pvz., graikų oksibolai.

Paprastai templiniams ginklams nepriskiria apgulties ginklų su torsioniniais energijos kaupimo elementais – susuktais įtemptais virvių pluoštais, kurie dar sukami veikia kaip sukimo spyruoklės. Šiai grupei priklauso balistos ir onagrai.

 Templiniai ginklai Lietuvos įstatymuose 
Lietuvos įstatymuoseLR Ginklų ir šaudmenų kontrolės įstatymas templinis ginklas apibrėžiamas taip (apibrėžimas redaguotas):

Templinis ginklas – tai ginklas, kurio sviediniui energiją suteikia tamprus elementas, kuris įtempiamas raumenų jėga ar mechaniniais įtaisais.
Iki 2008 m. birželio 5 d. templiniai ginklai buvo laikomi šaunamaisiais ginklais. Nuo tos datos templiniai ginklai šaunamaisiais nebelaikomi („Templinis ginklas – nešaunamasis ginklas, kurio…“)

 Nuorodos 

Kategorija:Ginklai