Trakų apskritis (1413–1795)

Trakų apskritis () – LDK administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Lietuvos pietrytinėje ir pietinėje dalyje. Egzistavo nuo XV a. iki 1795 m. Centras – Trakai. Priklausė Trakų vaivadijai.Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005, s. 670. Vėliau gerokai mažesnėse teritorijose apskritis buvo atkurta Rusijos imperijoje ir XX a.

Didžiąją dalį istorijos apskritis apėmė teritorijas, kur dabar yra Trakų, Elektrėnų, Kaišiadorių, Alytaus, Varėnos, Šalčininkų, Lazdijų, Kalvarijos rajonų savivaldybės. Nemaža dalimi sutampa su etnografiniu Dzūkijos regionu.

 Istorija 

Trakų apskritis minima nuo 1413 ar 1496 m., iki 1795 m. priklausė LDK Trakų vaivadijai.

Prasidėjus ATR padalinimams, 1791 m. iš pietinės Trakų apskrities dalies sudaryta Merkinės apskritis. 1795 m. rytinė dalis atiteko Rusijos imperijai (įjungta į Vilniaus guberniją), o vakarinė dalis (į vakarus nuo Nemuno) – Prūsijos karalystei (įjungta į Balstogės departamentą).

 Administracinis suskirstymas 

Sudarymo metu apskričiai priklausė Trakų, Žiežmarių, Merkinės, Lazdijų, Valkininkų, Nemunaičio valsčiai. XVIII a. pabaigoje apskrityje buvo priskaičiuojama 8154 dūmų.

 Literatūra 




 Šaltiniai 

1413