Algirdo apygarda

Algirdo apygarda – Lietuvos partizanų junginys, 1945–1946 m. kovojęs prieš sovietinį okupacinį režimą.

 Istorija 
Junginys buvo suformuotas iš Marcinkonių, Rudnios, Merkinės, Alovės, Seirijų, Druskininkų, Kapčiamiesčio, Leipalingio, Veisiejų valsčiuose (Alytaus ir Lazdijų apskritys) veikusių partizanų, prisijungusių prie 1945 m. gegužės 7 d. įkurtos Dzūkų grupės. 1945 m. lapkričio 18 d. šios grupės vado Juozo Vitkaus-Kazimieraičio įsakymu pavadinta Algirdo apygarda, o jis pats tapo jos vadu. Štabą sudarė operatyvinis, mobilizacinis ir propagandos skyriai. Algirdo apygarda 1945–1952 m. leido laikraštį „Laisvės varpas“.

1945 m. gruodžio 31 d. J. Vitkaus įsakymu prie Algirdo apygardos priskirta Dzūkų rinktinė, veikusi Alytaus apskrityje ir Prienų bei Marijampolės apskričių Simno, Miroslavo, Alytaus, Balbieriškio, Gudelių, Jiezno, Butrimonių, Stakliškių, Birštono valsčiuose, tačiau jos vadas Dominykas Jėčys-Ąžuolis iš pradžių šio įsakymo nepripažino ir Algirdo apygardos veikloje kurį laiką nedalyvavo.

1945 m. pabaigoje Algirdo apygardą sudarė: 
 Šarūno rinktinė (su ja vėliau sujungta Algimanto rinktinė, kuri veikė Lazdijų apskrityje);
 Algimanto rinktinė, vadas V. Stepulevičius-Mindaugas;
 Merkio rinktinė, veikė Varėnos apskrityje ir dalyje Alytaus apskrities, rinktinės vadas Adolfas Ramanauskas-Vanagas;
 Geležinio Vilko rinktinė, veikė dalyje Trakų apskrities, vadas L. Tarasevičius-Aras.

1946 m. balandžio 9 d. J. Vitkaus iniciatyva Algirdo apygarda su Tauro apygarda sudarė bendrą Pietų Lietuvos partizanų štabą, kuris gegužės 5 d. paskelbė Lietuvos partizanų vadų suvažiavimo I politinę deklaraciją. 1946 m. balandžio 23 d. į Algirdo apygardą įtraukta ir Dzūkų rinktinė, o Šarūno rinktinė Tauro ir Algirdo apygardos vadų sutarimu priskirta Tauro apygardai.

J. Vitkų balandžio 23 d. išrinkus Pietų Lietuvos partizanų srities vadu, Algirdo apygardos vadu paskirtas D. Jėčys, kuris liko ir Dzūkų rinktinės vadu. Po šių pertvarkymų nuo 1946 m. gegužės 15 d. Algirdo apygarda veikė kaip Dainavos apygarda.

Algirdo apygardos vadovybė parengė partizanų veiklos organizacinius ir mobilizacinius, partizanų mokymo ir kitus norminius dokumentus, naudotus visoje Pietų Lietuvos srityje. Vienos svarbesnių Algirdo apygardos kautynių – Merkinės puolimas – vyko 1945 m. gruodžio 15 d. Puolimo metu partizanai sunaikino valsčiaus pastatą su sovietinės valdžios dokumentais.

 Vadai 
 Vardas ir pavardė Slapyvardžiai Nuo Iki Pastabos Juozas Vitkus Kazimieraitis 1945 m. lapkritis 1946 m. gegužė Dominykas Jėčys Ąžuolis 1946 m. gegužė 1947 m. rugpjūtis Adolfas Ramanauskas Vanagas 1947 m. rugpjūtis 1948 m. rugsėjis Benediktas Labėnas Kariūnas 1948 m. rugsėjis 1949 m. kovas Žuvo eidamas pareigas Lionginas Baliukevičius Dzūkas 1949 m. gegužė 1950 m. birželis Žuvo eidamas pareigas Juozas Gegužis Diemedis 1950 m. birželis 1951 m. rugsėjis Vincas Daunoras Ungurys 1951 m. rugsėjis 1952 m. gegužė Žuvo eidamas pareigas

Po Vinco Daunoro-Ungurio žūties 1952 m. apygarda praktiškai nustojo egzistuoti.

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Dainavos apygardos partizanų takais (sud. Vytautas Nanartonis, Juozas Petraška, Kazimieras Savičius). – V.: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 1997. – 246 p.: iliustr. – ISBN 9986-757-07-X
 Kovoję už brangią Tėvynę: Algirdo apygardos partizanų istorija: albumas (sud. Elena Markuckytė, Donatas Pilkauskas). – Panevėžys: Panevėžio kraštotyros muziejus, 2008. – 87 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-9643-8-4

Kategorija:Lietuvos partizanų apygardos