Lietuvos rašytojų sąjunga

Lietuvos rašytojų sąjunga – Lietuvos visuomeninė organizacija. Atstovauja rašytojams, užsiima leidyba.

Turi skyrius Kaune ir Klaipėdoje, leidyklą, klubą, knygynus „Versmė“ ir „Atžalynas“ (Vilniuje), kūrybos ir poilsio namus „Urbo kalnas“ (Nidoje), „Diemedis“ (Palangoje), „Krantas“ (Anykščiuose). Veikla organizuojama vadovaujantis jos įstatais.

1989 m. pavadinta dabartiniu pavadinimu.

 Veikla 
Leidžia literatūrinius žurnalus „Metai“, „Nemunas“, „Vilnius“ (rusiškai ir angliškai), savaitraštį „Literatūra ir menas“.

Nuo 1992 m. kasmet skiria literatūrinę premiją.

Nuo 1965 m. organizuoja renginį „Poezijos pavasaris“. Rengia literatūrinius vakarus.

1993 m. rašytojams remti įsteigė Literatūros fondą. Nuo 1992 m. Europos rašytojų organizacijų konfederacijos () narė.

 Istorija 
Tęsia Lietuvių meno kūrėjų draugijos Literatų sekcijos (1920–1934 m.), Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos (1922–1932 m.), Lietuvos rašytojų draugijos (1932–1944 m.) ir iš dalies sovietinio laikotarpio rašytojų sąjungos (1945–1989 m.) veiklą.

1918 m. Lietuvai tapus nepriklausomai, 1919 m. sausio 25 d. Vilniuje Juozo Tumo-Vaižganto iniciatyva įsteigta Lietuvių raštijos darbuotojų draugija, nenustojusi veikti Lenkijai okupavus Vilnių.

1932 m. įsteigta Vilniaus meno ir literatūros draugija. Plačiau rašytojų interesus reiškė 1920 m. sausio 29 d. Kaune įsteigta Lietuvių meno kūrėjų draugija (pirmininkavo Vincas Krėvė-Mickevičius). 1922 m. sausio 31 d. Kaune įsteigta Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjunga (pirmininkas J. Tumas-Vaižgantas, 1922–1925 m., Juozas Purickis, 1925–1929 m.).

1932 m. vasario 21 d. Kaune įsteigta Lietuvių rašytojų draugija. 1940 m. birželio 28 d. okupacinė valdžią jos veiklą nutraukė. Įsteigta Lietuvos rašytojų organizacija (pirmininkas Petras Cvirka).

Antrojo pasaulinio karo metais Lietuvos rašytojų organizacijos vykdomasis komitetas įsteigtas Maskvoje, atsakinguoju sekretoriumi buvo Kostas Korsakas. Nacių okupuotoje Lietuvoje veikė Lietuvos rašytojų draugija.

1944 m. lapkričio 1 d. sovietinė okupacinė valdžia atnaujino Rašytojų sąjungos veiklą, patvirtino valdybą (pirmininkas K. Korsakas). Ne visi rašytojai galėjo būti jos nariais dėl politinių ideologinių nuostatų.

1945 m. spalio 25-27 d. Vilniuje įsteigtas sovietinės rašytojų sąjungos Lietuvos padalinys. Įšrinkta valdyba (pirmininkas P. Cvirka) ir nariai. Sąjunga neturėjo įstatų, vadovavosi SSRS rašytojų sąjungos įstatais.

Sovietmečiu sąjunga versta dalyvauti antilietuviškoje kultūros politikoje. Vos keli nariai asmeniškai ryžosi ginti lietuviškas vertybes – kalbą, literatūrą, istorinę atmintį, tradicijas, tikėjimą.

1985–1989 m. sąjunga buvo tautinio atgimimo žadintoja, skatino nepriklausomybės atkūrimą. Keletas narių išrinkti į Sąjūdžio iniciatyvinę grupę, vėliau – į Sąjūdžio Seimą, SSRS ir Lietuvos Aukščiausiąją Tarybą, tada į LR Seimą.

Sbuvo viena iš iniciatorių steigiant LATGA.

 Pirmininkai 
 1944–1945 m. Kostas Korsakas
 1945–1947 m. Petras Cvirka
 1947–1954 m. Jonas Šimkus
 1954–1959 m. Antanas Venclova
 1959–1970 m. Eduardas Mieželaitis
 1970–1975 m. Alfonsas Bieliauskas
 1975–1988 m. Alfonsas Maldonis
 1988–1994 m. Vytautas Martinkus
 1994–2002 m. Valentinas Sventickas
 2002–2010 m. Jonas Liniauskas
 2011–2018 m. Antanas A. Jonynas
 2018–        Birutė Jonuškaitė

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Oficialus puslapis
 Sąjungos leidykla

Kategorija:Profesinės organizacijos
Kategorija:Lietuvos kultūrinės organizacijos