Lavariškių piliakalnis

Lavariškių su gyvenviete ir pilkapynas – piliakalnis ir pilkapynas Trakų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Lavariškių kaime, Aukštadvario seniūnija. 

 Piliakalnis 
miniatiūra|250x250px|3D modelis|kairėje
Piliakalnis - nupjauto kūgio pavidalo kalva, kurią juosia daubos. Jo šlaitai statūs, 7–13 m aukščio. Aikštelė beveik apskrita, 8–10 m skersmens. Ją juosia iki 1,5–3 m aukščio ir 13 m pločio pylimas. Į rytus nuo piliakalnio yra papėdės gyvenvietė, tirta 1998-1999 m. Joje rasta molinių verpstukų, lipdytos brūkšniuotu, grublėtu ir lygiu paviršiumi keramikos. Apie 0,7 km į pietus nuo piliakalnio yra pilkapynas. Išliko 17 pilkapių (iki 1955 m. buvo 20), dauguma jų apardyti. Jų sampilai 6–10 m skersmens, iki 0,7 m aukščio, pagrindus juosė akmenų vainikai arba grioviai. 

 Tyrimai 
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1955 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, piliakalnį tyrė Adolfas Tautavičius, pilkapyną - Ona Kuncienė.Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 94 (Nr. 369)

Piliakalnyje buvo ištirtas 60 m² aikštelės plotas ir padalytas pylimo pjūvis (4 x 18 m dydžio). Nustatyta, kad ankstyvoji aikštelė buvo 10x12 m dydžio, ją juosė 1,8 m aukščio ir 6 m pločio pylimas, datuojamas pirmojo tūkstantmečio viduriu, kuris vėliau supiltas iki 9 m pločio (platėjo į aikštelę) ir iki 2,5 m aukščio. Aikštelė išgrįsta akmenimis. Trečią kartą pylimas piltas antrojo tūkstantmečio pradžioje. Rasta geležinis siauraašmenis ir plačiaašmenis pentinis kirviai, 2 pjautuvai, lipdytos grublėtu paviršiumi ir žiestos keramikos. Piliakalnis naudotas nuo pirmojo tūkstantmečio vidurio iki XIII a.-XIV a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34000 m². Išmatavimai: 340 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir iki 150 m pločio.

Pilkapyne buvo ištirti 3 pilkapiai, supilti iš smėlio ir akmenų. Rasta pirmojo tūkstantmečio antrosios pusės sudegintų mirusiųjų kapų liekanų. Pilkapiai priskiriami akmeninių pilkapių grupei. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.58. P.71-80.
 W. Antoniewicz. Czasy przedhistoryczne i wrzesnodziejowe ziemi Wilenskiej // Wilno I Ziemia Wilenska. Wilno, 1930. T.I.  (piliakalnio nuotrauka).
 Vytautas Daugudis. Aukštadvario apylinkių proistorė // Aukštadvaris. Vilnius, 2002. p. 121-122.
 Pranas Kulikauskas, Regina Volkaitė-Kulikauskienė, Adolfas Tautavičius. Lietuvos archeologijos bruožai. Vilnius. 1961, p. 274-276.
 Pranas Kulikauskas. 1965. Badania archeologiczne na Litwie w latach 1955–1961 // Acta Baltico–Slavica. Białystok. T. II, p. 234.
 Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 125.
 W. Sokolowski. Do poszukiwaniu o pilkalniach // Wisla. Warszawa, T.IV. P.453-454.
 Jonas Stankus. Lavariškių senovės gyvenvietės tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 110–112.
 Regina Volkaitė-Kulikauskienė. Miniatiūrinių piliakalnių Lietuvoje klausimu // Iš lietuvių kultūros istorijos. V.,1959. T.2. P.130-131.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 150-151.

 Nuorodos 
 Lavariškių piliakalnis
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Lietuvos pilkapiai
Kategorija:Piliakalniai Trakų rajone