Naujieji Kuršiai

Naujieji Kuršiai (, nuo 1945 m. , nuo 1947 m. Pionerskis, ) – miestas Rusijoje, Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, 16 km į vakarus nuo Kranto, Sembos pusiasalio šiaurėje, Baltijos jūros krante. Pionerskio geležinkelio stotis, klimato kurortas, išvystyta žuvies pramonė. Nuo 2004 m. kovo 31 d. Pionerskio miesto apygardos miestas.


 Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. Užėjus sovietams, lietuvių istorikas Povilas Pakarklis Rusijos TFSR Ministrų Tarybai siūlė palikti senąjį pavadinimą, tačiau 1947 m. jis vis tiek pervadintas rusiškai – Pionerskiu.

 Istorija 

Šiose vietose buvo senovės prūsų šventos vietos, Rantavos šventykla, išlikusi iki šių dienų. Pirmą kartą Kuršių gyvenvietės vardas paminėtas 1254 m. 1837 m. pradėtas statyti kurortas. 1924 m. baigta jūrų uosto molų statyba. Per miestelį nutiestas geležinkelis ir automobilių kelias Raušiai–Krantas. 1900 m. Kuršiuose buvo 6 viešbučiai ir 6 pensionai. 1913 m. nutiestas vandentiekis, įrengtas dujinis gatvių apšvietimas.

1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kurortinė gyvenvietė, kuriai priklausė Alknikai, Batuva ir Rantava.Naujieji Kuršiai GenWiki 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, nuo 1947 m. liepos 26 d. Primorjės rajono kurortinė gyvenvietė, nuo 1952 m. gruodžio 26 d. Primorjės rajono miestas, nuo 1963 m. vasario 1 d. Zelenogradsko rajono miestas, nuo 1966 m. sausio 1 d. Svetlogorsko kurortinės-pramoninės zonos miestas, nuo 1993 m. kovo 22 d. Kaliningrado srities miestas, nuo 2004 m. kovo 31 d. Pionerskio miesto apygardos miestas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Vydūnas (1868–1953), filosofas, kultūros veikėjas, Naujuosiuose Kuršiuose praleidęs paskutines dienas Mažojoje Lietuvoje prieš pabėgdamas į Vakarus.  1945 m. vasario 9 d. lipdamas į garlaivį, Vydūnas per spūstį įkrito į vandenį ir vos nenuskendo – jį išgelbėjo jūreiviai.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Пионерский. (Prussia39.ru)
 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Kaliningrado srities miestai
Kategorija:Rusijos kurortai
Kategorija:Žuvininkų apskrities gyvenvietės