Bražuolės piliakalnis

Bražuolės piliakalnis – piliakalnis ir Bražuolės pilkapynas, vadinamas Kapčiais, yra (A1178P) Trakų rajono savivaldybėje, prie Bražuolės kaimo (Bražuolės hidrografinis draustinis).

 Piliakalnis 
miniatiūra|250x250px|3D modelis|kairėje
Kalvą iš visų pusių juosia upelio slėnio ir jo pakraštyje esančios daubos. Piliakalnio šlaitai statūs, 15–25 m aukščio. Pietų-pietrytiniame krašte, kur šlaitas nuolaidesnis, supiltas apie 130 m. ilgio pylimas, jo išorinis šlaitas apie 9 m aukščio. Aikštelės, kurios ilgis pietų-šiaurės kryptimi 210 m., plotis 110 m. pietiniame ir 95 m. šiauriniame gale, plotas apie 2 ha, pakraščiuose išlikęs apie 440 m ilgio, 2,5 m aukščio ir 10–15 m pločio pylimas. Aikštelė skersiniu pylimu buvo padalyta į dvi dalis, tačiau pylimai suardyti ariant.
Į pietryčius nuo piliakalnio išlikę senovinės gyvenvietės, į pietus – pilkapių liekanų.
 Tyrimai 
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1972 m. atliko Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai, vadovas Vytautas Daugudis.Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 42 (95) Pilkapius 1850 m. kasinėjo Adomas Honoris Kirkoras, 1999 m. tyrė Zenonas Baubonis.thumb|250x250px|Piliakalnio aikštelė|kairėjeIštirta apie 100 m² plotas, atliktas pylimo pjūvis. Rasti 4 kultūriniai sluoksniai. 3 apatiniuose rasta medinių gynybinių užtvarų ir sienų liekanų, lipdytos brūkšniuotu, grublėtu ir gludintu paviršiumi bei žiestos keramikos, gyvulių kaulu, viršutiniame – 3 m aukščio pylimas. Jo viršuje buvo įrengta dviguba medinė gynybinė siena, rasta bokšto pamatų, ilgo gynybinio ūkinio statinio liekanų. Piliakalnis datuojamas pirmojo tūkstantmečio iki m.e. pabaiga – XIV a.  Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 6,42 ha.

 Istorija 
Piliakalnyje stovėjusioje pilyje 1382 m. liepos 6 d. pasirašyta Jogailos ir Vokiečių ordino Bražuolės sutartis.

 Šaltiniai 

 Lietuvos TSR archeologijos atlasas. V. 1975. t.2 p. 42
 Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. Vilnius, 1998, p. 18-19.
 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.192.
 Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005, t.3, p. 146–147.
 Kultūros vertybės pagrindinis dosjė. Bražuolės piliakalnis, A1177P. Kultūros paveldo centras, Archeologijos paveldo institutas.
 Vytautas Daugudis. 1972.VII.10-1972.VIII.12 Tarkų raj. Bražuolės piliakanio tyrinėjimų ataskaita. Kultūros paveldo centro archyvas, f. 27, ap.1, b. 28.
 Adolfas Tautavičius. Archeologinės išvykos į Lentvario, Trakų ir Vievio valsčius 1950 05 06-12 d. dienoraštis. Lietuvos istorijos instituto rankraštynas, b. 11, p. 4-5, 38.
 Adolfas Tautavičius. LTSR MA Istorijos ir teisės instituto 1955 m birželio 8 – 30 d. vykdytos žvalgomosios archeologinės ekspedicijos dienoraštis (Daugų, Druskininkų, Varėnos, Eišiškių, Šalčininkų, N. Vilnios, Vilniaus ir Trakų rajonai). Kultūros paveldo centro archyvas, f. 7, ap. 1, b. 16, p. 95.
 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius,1995, p. 90, 91, 100, 101, 190, 191.
 Даугудис, Витаутас. Раскопки городища Бражуоле. Археологические открытия 1972 года. Москва, 1973, p.374-375.

 Nuorodos 
 Bražuolės piliakalnis
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Piliakalniai Trakų rajone