Jurgis Karnavičius (1884)

Jurgis Karnavičius (1884 m. gegužės 5 d. Kaune – 1941 m. gruodžio 22 d. Kaune) – lietuvių kompozitorius, pedagogas, profesorius.

 Biografija 
Gimė 1884 m. Kaune teisininko L. Karnovičiaus (1841–1918) šeimojeJurgio Karnavičiaus krikštas 1884 m. Aleksandro Nevskio sobore. Tėvą paskyrus Vilniaus teismo rūmų prokuroru, nuo 1884 m. liepos mėnesio Karnovičių šeima apsigyveno Vilniuje. J. Karnavičius 1895–1903 m. mokėsi Vilniaus I vyrų gimnazijoje, kurią baigė ir du vyresnieji jo broliaiВыпускники Виленской 1-ой гимназии 1837-1903 гг.. Muzikos namuose mokė motina, devynerių metų pradėjo groti smuiku, privačiai lankė fortepijono ir smuiko pamokas pas Viktorą Antonovičių Dobržinskį (В. Добржинский) https://www.conservatory.ru/en/node/4234. Gimnazijoje muzikos mokė Prahos konservatoriją baigęs J. Ružička (Josef Růžička, Йозеф Я. Ружичка)Памятная книжка Виленской губернии 1900 гг.. J. Karnavičius nuo 13 metų grojo gimnazijos orkestre, pasirodydavo kaip smuikininkas solistas gimnazijos vakaruoseJurgis Karnavičius. Parengė Jūratė Burokaitė. Vilnius, 2004 ; Столетний юбилей Виленской 1-ой гимназии : 1803.IV/4-1903 г.  Вильна, 1904.. 1902–1903 metų žiemą M. Treskino (М. И. Трескин)  Vilniaus muzikos mokykloje lankė harmonijos pamokasJurgis Karnavičius. Parengė Jūratė Burokaitė. Vilnius, 2004. 1903 m. išvyko studijuoti į Peterburgą, 1908 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto Teisės fakultetą, 1910 m. – Sankt Peterburgo konservatorijos dainavimo klasę, 1912 m. šios konservatorijos Maksimiliano Šteinbergo kompozicijos klasę. Nikolajaus Rimskio-Korasakovo mokinys ir žentas Maksimilianas Šteinbergas (Максимилиан Осеевич Штейнберг, 1883–1946) pora metų anksčiau nei J. Karnavičius buvo baigęs tą pačią Vilniaus I vyrų gimnazijąhttp://vilnius.penki.lt/1_gim.html, taip pat mokėsi M. Treskino Vilniaus muzikos mokyklojehttps://www.conservatory.ru/esweb/shteynberg-maksimilian-oseevich-maximilian-steinberg-1883-1946.

1913–1914 m. ir 1918–1927 m. J. Karnavičius dėstė Sankt Peterburgo konservatorijoje, nuo 1923 m. vadovavo jos choro klasei ir studentų chorui, nuo 1919 m. profesorius. 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, 1916 m. vokiečių paimtas į nelaisvę iki 1918 m. gyveno Jozefštadte, prie Vienos. Dalyvavo Šiuolaikinės muzikos asociacijos veikloje, 1925–1926 m. jos vadovas. Dainavo ir griežė savo suburtuose vokaliniame ir styginių kvartetuose Sankt Peterburge.

Į Lietuvą kompozitorių grįžti paskatino vis aktyvėjančios represijos Sovietų Sąjungoje https://www.7md.lt/muzika/2018-02-09/Operos-Radvila-Perkunas-atgimimas- Operos „Radvila Perkūnas“ (at)gimimas. Grįžęs į gimtąjį Kauną Jurgis Karnavičius 1927–1933 m. griežė altu Valstybės teatro (dab. Kauno valstybinis muzikinis teatras) orkestre, o po sėkmingos jo pirmosios operos „Gražina“ premjeros 1933 m. dar ėmė dėstyti Kauno konservatorijoje, nuo 1938 m. profesorius. Ten kompozitorius dirbo iki savo mirties 1941 m., buvo palaidotas Kauno senųjų kapinių stačiatikių kapavietėms skirtoje dalyje (dabar – Ramybės parkas). 1959 m. šias kapines uždarant, J. Karnavičiaus palaikai perkelti į Petrašiūnų kapinės.http://atminimas.kvb.lt/asmenvardis.php?asm=KARNAVI%C8IUS%20JURGIS 

Sūnus pianistas Jurgis Karnavičius (1912–2001 m.).

 Kūryba 
Sukūrė dvi operas: „Gražina“ ir „Radvila Perkūnas“, keturis baletus, kantatų, kūrinių simfoniniam orkestrui, instrumentinių pjesių, romansų, dainų, muzikos dramos spektakliams.

Redagavo Miko Petrausko operą „Eglė žalčių karalienė“, instrumentavo Česlovo Sasnausko kantatą „Broliai“ ir sukūrė jai įžangą.

Jo estetinėms pažiūroms įtakos turėjo simbolizmas, kūryboje rusų klasikinės muzikos tradicijas nuosaikiai derino su naujoviškesnės raiškos harmonija, instrumentuote. Jo sceniniuose kūriniuose nemažai lietuvių liaudies muzikos motyvų, vartojo ir kitų tautų liaudies muzikos intonacijas.. Taip pat svarbu, kad kompozitoriaus kūryba liudija Lietuvos klasikinės muzikos modernėjimą; bene ryškiausi to pavyzdžiai - Kaune sukurtos Jurgio Karnavičiaus operos https://menufaktura.lt/recenzija/modernizmas-kurio-nebuvo/.

 Svarbiausi kūriniai 
 Tema ir variacijos simfoniniam orkestrui, 1912 m.
 Ulalume. Simfoninė poema, 1917 m.
 Poema violončelei ir fortepijonui, 1917 m.
 Meilė. Kamerinis koncertas sopranui, mecosopranui ir fortepijoniniam trio, 1924 m.
 Lietuviškoji fantazija. Simfoniniam orkestrui, 1925 m.
 Gražuolė. Baletas, 1926 m.
 Ovalinis portretas. Simfoninė poema, 1927 m.
 Gražina. Opera, 1932 m., pastatyta 1933 m.
 Užugirio pasaka. Kantata, 1934 m.
 Švyturio sargas. Kantata, 1935 m.
 Radvila Perkūnas. Opera, pastatyta 1937 m.
 Baroko. Baletas, 1938 m.
 Apsišaukėlis. Baletas, 1940 m.
 Jaunimas žaidžia. Baletas, 1941 m.
 Keturi styginiai kvartetai: I – 1913 m., išleistas 1916 m., II – 1917 m., išleistas 1928 m., III – 1928 m., išleistas 1969 m., IV – 1925 m.

 Literatūra 
 Jurgis Karnavičius. Parengė Jūratė Burokaitė. Vilnius, 2004.

 Nuorodos 
 Jurgis Karnavičius 
 Muzikos informacijos ir leidybos centras

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos kompozitoriai
Kategorija:Lietuvos smuikininkai