Jonas I Cimiskis

Jonas I Cimiskis (, 925 m. – 976 m. sausio 10 d. Konstantinopolis) – 969–976 m. Bizantijos imperatorius.

 Biografija 
Kilęs iš armėnų aristokratų Kurkuasų šeimos, priskaitomas Makedonų dinastijai. Buvo imperatoriaus Nikiforo Foko giminaitis ir karvedys, padėjo jam užimti sostą. Dėl mažo ūgio pramintas Cimiskiu – armėn. Trumpuoju.

Nikiforui Fokui 963 m. tapus imperatoriumi paskelbtas Bizantijos kariuomenės vyriausiuoju vadu. 969 m. imperatoriaus žmonos, Jono Cimiskio meilužės Teofanos padedamas suorganizavo Nikiforo Foko nužudymą ir pasiskelbė imperatoriumi.

971 m. privertė Bulgariją pripažinti Bizantijos viršenybę, 971 m. liepos mėn. sumušė Kijevo Rusios kunigaikštį Sviatoslavą Igorevičių. 972 m. sureguliavo santykius su Vakarais, ištekindamas savo giminaitę Teofaną už Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Otono II. 974–975 m. sėkmingai kariavo su Fatimidais Sirijoje ir Mesopotamijoje. Mirė, kaip spėjama, nunuodytas vieno iš rūmų eunuchų.


 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Norwich, John J. (1991). Byzantium: The Apogee. Alfred A. Knopf, Inc.

 Nuorodos 

Kategorija:Bizantijos imperatoriai
Kategorija:Makedonai