Konstitucinė teisė

Konstitucinė teisė ( – sudėjimas, sandara) – viešosios teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių valstybinę santvarką, sistemą, jos institucijas bei sistemos narių teisinius santykius, įgyvendinant politinę valdžią, dalyvaujant valstybinėse struktūrose (tiesiogiai arba per atstovus, institucijas) valdant politinę organizaciją (valstybė, savivaldybė).

Konstitucinė teisė įtvirtina žmogaus ir piliečio teises ir laisves.

 Istorija 
180px|thumb|Pirmoji rašytinė Konstitucija Europoje – Gegužės 3-osios Konstitucija, 1791 m.

 Teisės šaltiniai 

Pamatinis teisės šaltinis – steigiamasis politinės organizacijos (valstybės, tarptautinės organizacijos) aktas – Konstitucija, Pagrindinis Įstatymas ar kt.

 Pošakiai 

Konstitucinės teisės pošakiai – rinkimų teisė, savivaldos teisė, konstitucinių institucijų teisė.

 Konstitucinės teisės mokslas 

Konstitucinės teisės mokslas, tiriantis konstitucines normas, – konstitucionalistika (konstitucinė teisėtyra).

 Nacionalinė konstitucinė teisė 

 Europos Sąjungos konstitucinė teisė 

 Lietuvos konstitucinė teisė 
200px|thumb|right|Lietuvos Respublikos piliečio pasas

 Pilietybės teisė 

 Žmogaus teisės ir laisvės 

 Taip pat skaitykite 
 Valstybinė teisė


Kategorija:Viešoji teisė