Vagonas

Vagonas – transporto (dažniausiai geležinkelių transporto) priemonė, kurios jungtis su lokomotyvu sudaro traukinį. Tai dengtas arba atviras riedmenų vienetas keleiviams arba kroviniams vežti su kabinimo į sąstatą įranga, jis susideda iš važiuoklės, kėbulo, sankabos ir stabdymo įtaisų. Vagonus dažniausiai traukia vienas ar keli lokomotyvai, bet yra ir savaeigių vagonų.

Vagonai skirstomi į keleivinius ir krovininius (prekinius), taip pat yra specifinių vagonų – automotrisė, motorvagonis, pašto vagonas, miegamasis vagonas ir kt. Keleiviniai ir prekiniai vagonai daugelyje šalių nekabinami į bendrą sąstatą, kadangi skiriasi tokių vagonų stabdžių sistemos, elektros ir kita įranga.

Kai kuriose Lietuvos geležinkelio stotyse pastatyti paminkliniai vagonai, dauguma jų – tremtinių atminimui.

 Istorija 

Vagono prototipas – nedidelis dėžės formos vežimas, senovėje naudotas kasyklose. Tokius vežimus mediniais, o nuo XV a. ketiniais bėgiais tempdavo žmonės, vėliau – arkliai. XVIII a. 9-ajame dešimtmetyje Didžiojoje Britanijoje, Sario grafystėje dengtais vežimais, kuriuos traukdavo arkliai, pradėta reguliariai vežioti keleivius.

Geležinkelių raidos pradžioje vagonai būdavo dviašiai, o jų kėbulai – mediniai. Įvairių vagonų buvo pagaminta 1830 m. atidarytam Liverpulio–Mančesterio geležinkeliui. 1837 m. JAV pagamintas pirmasis miegamasis vagonas. 1846 m. pagaminti pirmieji vagonai Rusijoje. 1859 m. Džordžas Pulmanas (1831–1897) pradėjo masinę vagonų gamybą. XIX a. pabaigoje Rusijos imperijoje vagonai turėjo atskirus dydžio standartus.

Nepriklausomos Lietuvos geležinkeliai, įkurti 1919 m., savo veiklą pradėjo turėdami 72 vagonus. Tai buvo 15 keleivinių ir 57 prekiniai vagonai, kurie anksčiau priklausė Vokietijai, o Lietuvai perėmus savo krašto geležinkelių kontrolę, buvo išnuomoti iš vokiečių.LCVA, f. 386, ap. 1, b. 1029, l. 168.

 Galerija 

 Šaltiniai