Ella Fitzgerald

Ela Džeinė Ficdžerald (Ella Jane Fitzgerald; 1917 m. balandžio 25 d. – 1996 m. birželio 15 d.) – amerikiečių dainininkė, dainų autorė ir kompozitorė. Viena įtakingiausių XX a. džiazo muzikos vokalisčių, vadinama pirmąja džiazo ledi.

E. J. Fitzgerald 13 kartų buvo apdovanota „Grammy“, taip pat gavo Nacionalinę menų premiją iš JAV prezidento Ronald Reagan ir Prezidento laisvės medalį iš George H. W. Bush.

 Ankstyvasis gyvenimas ir šeima 
Ella Jane Fitzgerald gimė Niuport Niuse, Virdžinijoje, Wiliiam ir Temparance Fitzgerald šeimoje. Ella tėvai išsituokė vos jai gimus. Tada mama persikėlė į Jonkerso miestą Niujorko valstijoje su savo nauju vaikinu Joseph Da Silva. 1923 m. nuo jo pagimdė antrąją dukterį – Frances Da Silva. 1932 m. Temparance Fitzgerald mirė nuo širdies smūgio.

Paauglystėje Ella norėjo tapti šokėja, bet jau klausydavo džiazo, ypač Louis Armstrong, Bing Crosby ir The Boswell Sisters įrašų.

 Karjera 
 Karjeros pradžia 
Kaip dainininkė Ella debiutavo 1934 m. lapkričio 21 d. „Apollo“ teatre Harlemo rajone, Niujorke. Gavusi pasiūlymą sudalyvauti talentų konkurse „Amateur Nights“, Ella ketino šokti, bet persigalvojo ir sudainavo Haogy Carmichael dainą „Judy“. Fitzgerald konkursą laimėjo ir gavo 25,00 JAV dolerių piniginį prizą.

 Dainavimas bigbende 
1935 m. pradžioje Fitzgerald gavo pasiūlymą pasirodyti Harlemo operos teatre su grupe Tiny Bradshow. Tada ji susipažino su grupės būgnininku ir lyderiu Chick Webb, kuris pasiūlė koncertuoti su jo grupe už 12,50 JAV dolerių per savaitę. Su „Tiny Bradshow“ Ella įrašė keletą hitais tapusių dainų, tokių kaip „Love and Kisses“ ir „(If You Cant`t Sing It) You`ll Have to Swing“. Taip atlikėja pelnė pripažinimą.

Click Webb 1939 m. mirė, Ella tapo grupės lydere.

 Solo karjera 
1942 m. Fitzgerald pasitraukė iš grupės ir pradėjo solo karjerą. Netrukus pasirodė keletas ypač išpopuliarėjusių jos kūrinių, įrašytų su The Ink Spots, Louis Jordan ir The Delta Rhythm Boys.

Vėliau atlikėja pradėjo reguliariai dirbti su džiazo impresarijumi Norman Granz ir nuolat pasirodydavo Filharmonijos džiazo koncertuose. N. Granz tapo atlikėjos vadybininku.

 Kinas ir televizija 
1955 m. Ella suvaidino dainininkę Maggie Jackson Jack Webb filme „Pete Kelly`s Blues“. 1958 m. ji pasirodė filme „St. Louis Blues“, 1960 m. – televizijos dramoje „The White Shadow“. Ella nuolat pasirodydavo įvairiuose televizijos šou, filmuodavosi TV reklamose.

 Asmeninis gyvenimas 
Fitzgerald buvo ištekėjusi du kartus, bet manoma, kad galbūt ji galėjo būti ištekėjusi ir trečią kartą. 1941 m. Ella ištekėjo už narkotikų prekeivio Benny Kornegay, po dvejų metų santuoka buvo anuliuota.

1947 m. Fitzgerald ištekėjo antrąjį kartą už garsaus bosisto Ray Brown, su kuriuo įsivaikino Ray Brown jaunesnįjį iš savo sesers Francis. Fitzgerald ir Brown išsiskyrė 1953 m., bet scenoje vis tiek pasirodydavo drauge.

1957 m. „Reuters“ pranešė, kad Fitzgerald paslapčia ištekėjo už jauno norvego Thor Einar Larsen. Neilgai trukus Larsen pateko į kalėjimą už pinigų vagystę.

1993 m. jau apakusiai nuo diabeto E. Fitzgerald buvo amputuotos abi kojos. 1996 m., būdama 79 metų, atlikėja mirė nuo insulto savo namuose Beverli Hilse.

 Šaltiniai 



 Išnašos 

 Nuorodos 
 Oficiali svetainė



Kategorija:JAV dainininkai
Kategorija:Džiazo atlikėjai