Guglielmo Marconi

Gulielmas Markonis (, 1874 m. balandžio 25 d. Bolonija, Italija – 1937 m. liepos 20 d. Roma, Italija) – italų fizikas, labiausiai žinomas kaip radijo išradėjas. 1909 m. gavo Nobelio fizikos premiją.

 Biografija 
Gimė Bolonijoje, Italijoje. Buvo antras Džiuzepės Markonio (Giuseppe Marconi) ir Anos Džeimson (Annie Jameson) sūnus. Guglielmas nėjo į mokyklą, mokėsi chemiją, matematiką, fiziką namuose su privačiais mokytojais.

Išsilavinimą įgijo Augusto Rigio (Augusto Righi) laboratorijoje Bolonijoje, vėliau mokėsi Florencijos Kavaliero institute, dar vėliau Livorno.

Pirmąjį aparatą, veikiantį radijo bangų principu, sukonstravo iki 1895 metų. 1897 m. Didžiojoje Britanijoje G. Marconi patentavo pirmąjį pasaulyje bevielį radijo ryšį ir įkūrė bendrovę Marconi’s Wireless Telegraph. Tais pat metais perdavė radijo ryšio signalą didesniu nei 19  kilometrų nuotoliu. 1899 m. užmezgė radijo ryšį tarp Prancūzijos ir Didžiosios Britanijos per Lamanšą, 1901 m. – tarp Amerikos ir Europos (apie 3400 km). 1902 m. patentavo magnetinį detektorių, o – 1905 m. horizontaliąją kryptinę anteną. 1907 m. įkūrė pirmąją komercinę transatlantinę ryšio tarnybą.Guglielmo Marconi. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2024-11-30.

1924 m. gavo markizo titulą.

1929 m. birželio 11 d., praėjus vos 4 dienoms po pasikeitimo Laterano sutarčių ratifikavimo dokumentais, pats radijo išradėjas Guljelmas Markonis buvo pakviestas į Vatikaną. Jo vadovaujama bendrovė sumontavo ir naują stotį – 10 kW galios siųstuvą.

 Atminimo įamžinimas 

Jo vardu pavadintas asteroidas nr. 1332 ir krateris Mėnulyje.Lauren Oldershaw, Why Marconi’s genius was on a different wavelength, The Gazette, 2020-02-16. Nuoroda tikrinta 2024-11-30.

 Šaltiniai 

Marconi