Karaliaučiaus kaimiškoji apskritis

Karaliaučiaus kaimiškoji apskritis () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1939 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Karaliaučius.

 Istorija 
Apskritis sudaryta iš Karaliaučiaus priemiesčių ir kaimiškųjų vietovių. 1894 m. prie jos prijungtas dar ir Gutenfeldas, Lautas, Lindenau, Metgyčiai. Tuo metu apskrityje buvo 109 kaimai ir miesteliai bei 3 valstybiniai dvarai, kuriuose nuolatinių gyventojų nebuvo. 1927 m. nuo apskrities atskirta 12 kaimų.

1939 m. sujungta su Žuvininkų apskritimi, sudaryta nauja, Sembos apskritis. Po Antrojo pasaulinio karo apskrities teritorijoje buvo sudarytas Kaliningrado rajonas, vėliau ir jis prijungtas prie Karaliaučiaus.

 Gyventojai 
Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:Rinkimų istorija 
MetaiGyventojaiEvangelikaiKatalikaiŽydai189055 067n.d. 59299190062 11260 592764191045 05444 055553192550 99150 01472253193349 23948 07984326

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Kraštiečių tinklalapis 

Kategorija:Karaliaučiaus apskritis
Kategorija:Karaliaučius