Senosios Įpilties piliakalnis

Senosios Įpilties piliakalnis ir gyvenvietė, kitaip Įpilties, Impilties piliakalnis, vadinamas Pilies kalnu (valstybės saugomas kultūros paminklų kompleksas: unikalūs kodai: komplekso – 23781, piliakalnio – 5243, papėdės gyvenvietės – 23782; senieji registro kodai – A437KP: A437K1P, A437K2P; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR525) – piliakalnis ir gyvenvietė šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senosios Įpilties kaime, Šventosios intako Įpilties upelio dešiniajame krante, į vakarus nuo kelio , 11 km į šiaurę nuo Darbėnų, prie buvusio vandens malūno tvenkinio. Vienas gražiausių ir įspūdingiausių Žemaitijos piliakalnių.

Pasiekiamas nuo Laukžemės pusės atvažiavus į Senąją Įpiltį, centre pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi, už 500 m, yra priekyje, dešinėje, už tvenkinio.

Priešais papėdės gyvenvietę, į šiaurės vakarus nuo piliakalnio Šventosios šlaite išliko kapinynas ir kaimo kapinės, vadinami Karių kapeliais, Maro kapeliais. Ties Įpilties ir Graistupio santaka stūkso Aukuro akmuo ir piliakalnis, vadinamas Marijos kalneliu. 2 km į šiaurės vakarus prie Šventosios upės yra Senosios Įpilties II piliakalnis, vadinamas Karių, Karo kalnu.

 Piliakalnis 
kairėje|miniatiūra|250x250px|3D modelis
Įrengtas aukštumos kyšulyje, įsiterpiančiame į Įpilties upelio vingį, kuris puslankiu supa piliakalnį iš šiaurės rytų, rytų ir pietų pusių. Šlaitai statūs, 6–10 m aukščio. Aikštelė ovali, pilga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 60×40 m dydžio. Ją žiedu juosia pylimas, kuris šiaurės vakarų pusėje, nuo aukštumos 8–10 m aukščio ir 36–40 m pločio, o nuo tvenkinio pusės – 3 m aukščio ir 15 m pločio. Pylimo kauburiu eina iki 3,3 m pločio ir 0,6 m gylio griovys.Lietuvos TSR archeologijos atlasas. – Vilnius: Mintis, 1975. – T. 2. – P. 69 (Nr. 238)Lietuvos piliakalniai: Atlasas. – Vilnius, 2005. – T. 1. – P. 446–447 Pylimo vakarinėje dalyje yra įvažiavimo į pilį vieta, o rytinėje dalyje link upės vedančio išėjimo vieta.thumb|left|250x250px|Pilies kalnas prie Įpilties upėsAikštelė ir pylimai dirvonuoja, šlaitai apauga medžiais, rytinėje dalyje apardyti bebrų urvų.

Į šiaurę – šiaurės vakarus nuo piliakalnio 5 ha plote plyti papėdės gyvenvietė. Ji nenaudojama, dirvonuoja. Pietinęje dalyje šalia piliakalnio stovi dekoratyvinė skulptūra „Kuršis“ (autorius Raimundas Puškorius), pastatyta 2003 m. minint Įpilties vardo pirmo paminėjimo 750 metines. Vakarinėje gyvenvietės dalyje 2007 m. įrengta skulptūrinė kompozicija „Alka“ (dailininkė Ieva Vasauskienė, architektas Alfredas Gytis Tiškus).Irena Šeškevičienė. Senoji kuršių gyvenvietė įamžinama ąžuolų drožiniais. – Pajūrio naujienos – 2007, spalio 30 Gyvenvietės vakarinėje papėdėje stovi informacinis stendas.

 Tyrimai 
Pirmą kartą archeologinėje literatūroje Senosios Įpilties piliakalnis paminėtas 1899 m. Fiodoro Pokrovskio išleistame „Kauno gubernijos archeologiniame atlase“,Фeдор Покровский. Археологическая карта Ковенской губернiи. – Вильна, 1899 antrąkart – Petro Tarasenkos 1928 m. išleistoje „Lietuvos archeologijos medžiagoje“.Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. – Kaunas, 1928

Piliakalnį 1933–1934 m. tyrinėjo generolas Vladas Nagevičius (Vytauto Didžiojo karo muziejus),Pranas Kulikauskas, Gintautas Zabiela. Lietuvos archeologijos istorija (iki 1945 m.). – Vilnius, 1999. – P. 193–194 1998 m. piliakalnio su gyvenviete žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Romas Jarockis (Lietuvos istorijos institutas), 2003 ir 2007 m. gyvenvietę žvalgė Julius Kanarskas (Kretingos muziejus).
1933–1934 m. ištirtas apie 1000 m² plotas, padarytas skersinis abiejų pylimų pjūvis ir tyrinėta pilies aikštelė. Aikštelėje rasta lipdytos ir žiestos keramikos, geležinių strėlių antgalių,Gintautas Zabiela. Scandinavian arrowheads in Lithuania. – Archaeologia Baltica. – Vilnius, 1997. – T. 2. – P. 133–135 sidabrinis ilgasis. Pylime fiksuoti 8 pagrindiniai jo tvirtinimo etapai. Pirmasis pylimas buvo sukrautas iš stambių akmenų, 1,5 m aukščio, 2,5 m pločio. Vėliau jis buvo aukštinamas ir plečiamas į išorę, užpilant molio sluoksnį. Supiltas gruntas buvo tvirtintas medžių rąstais, pylimo paviršius grįstas akmenimis. Pilies vartus sudarė vakarinėje piliakalnio dalyje tarp pylimų įrengtas 8 m ilgio, 3 m pločio, 1,8 m aukščio tunelis su ąžuolinių stulpų sienomis, 25-40 cm skersmens rąstų lubomis, akmenimis išgrįstu grindiniu. Sudegę vartai buvo užversti ir viršuje įrengti nauji.Jonas Puzinas. Archeologiniai Impilties tyrinėjimai. – Tautos mokykla – 1934. – Nr. 20. – P. 388–391Jonas Puzinas. Šis tas iš Įpilties tyrinėjimų. – Židinys – 1934. – Nr. 10. – P. 322–323Jonas Puzinas. Naujausių proistorinių tyrinėjimų duomenys. – Senovė. – Kaunas, 1938. – T. 4. – P. 294–297Jonas Puzinas. Vl. Nagius Nagevičius kaip archeologas. – Generolo gydytojo Vlado Nagiaus Nagevičiaus gyvenimo ir darbų apžvalga. – Putnamas, 1962. – P. 248–250

1998 m. ištirtas 6 m² plotas, išgręžti 54 gręžiniai. Nustatyta, kad piliakalnio aikštelėje kultūrinio sluoksnio yra apie 1 m, o papėdės gyvenvietėje – 0,4 m storio. Rasta lipdytos ir žiestos keramikos, geležinio dirbinio ir žalvarinio smeigtuko dalys, sudegusų grūdų.Romas Jarockis. Impilties piliakalnio žvalgomieji tyrinėjimai 1998 m. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. – Vilnius, 2000. – P. 91–93

2003 ir 2007 m. papėdės gyvenvietėje ištirtas 4 m² plotas, aptikta sunaikinto kultūrinio sluoksnio pėdsakų, šlako, II tūkstantmečio pradžios lipdytos ir XVI–XVIII a. žiestos keramikos.Julius Kanarskas. Senosios Įpilties piliakalnio gyvenvietė. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2003 metais. – Vilnius, 2005. – P. 39–40Julius Kanarskas. Senosios Įpilties piliakalnio papėdės gyvenvietė. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2007 metais. – Vilnius, 2008. – P. 79–81

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia – XIII a. viduriu. Nuo XI a. naudotas kaip tvirtovė.

 Istorija 
Piliakalnis siejamas su viduramžių rašytiniuose šaltiniuose minima Impilties (Empilten, Ampillen, Ampilten) vietove. Impilties vardas pirmą kartą paminėtas Kuršo vyskupo Heinricho 1253 m. balandžio 5 d. rašte Livonijos ordino magistrui dėl pietinių Kuršo žemių pasidalijimo. Pagal tą dokumentą ji atiteko Livonijos ordinui.

Įpiltis priklausė kuršių Duvzarės žemei ir, manoma, buvo šio regiono pagrindinė tvirtovė. Kuršiams 1260 m. sukilus, ji tapo viena pagrindinių sukilėlių pilių. 1263 m. pilies įgulai pasitraukus į Lietuvą, kryžiuočiai pilį užėmė ir sudegino.Įpilties piliakalnis su gyvenviete 

Susiformavus Senosios Įpilties kaimui, piliakalnis su papėdės gyvenviete pateko į žemės naudmenas, buvo ariami. Piliakalnis žymimas Palangos seniūnijos XVIII a. II pusės inventoriuje. 1933–1934 m. generolo V. Nagevičiaus vykdomi piliakalnio archeologiniai kasinėjimai Įpiltį plačiai išgarsino. Apie tyrimus rašė Lietuvos spauda, jų stebėti vyko ekskursijos, buvo atvykę valstybės veikėjai, Latvijos mokslininkai.Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 19. – L. 178–204  1935 m. žemės savininkai pasižadėjo Valstybės archeologijos komisijai piliakalnio nebearti, o gyvenvietės teritorija buvo ariama iki pat XX a. pabaigos.

1972 m. piliakalnis su gyvenviete paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR525).Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 137 1992 m. piliakalnis, 1997 m. – gyvenvietė registruoti kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A437KP), 1998 m. – paskelbti kultūros paminklų kompleksu, kuris 2005 m. pripažintas valstybės saugomu, o 2007 m. patvirtintas išskirtinę kultūrinę vertę turinčiu kultūros paveldo objektu.Kultūros vertybių registras: Įpilties, Senosios Įpilties piliakalnis su gyvenviete

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – B. 19. – L. 198–205 
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – B. 19. – L. 206–212 
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – B. 119. – L. 171 
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – B. 138. – L. 828 
 Kultūros vertybių registras: Įpilties, Senosios Įpilties piliakalnio su gyvenviete piliakalnis
 Kultūros vertybių registras: Įpilties, Senosios Įpilties piliakalnio su gyvenviete gyvenvietė
 Įpilties piliakalnis 
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Senosios Įpilties