Apollo 11

Apollo 11 – pirmasis kosminis skrydis į Mėnulį pilotuojamu erdvėlaiviu įgyvendinant NASA „Apollo“ programą 1969 m. liepos 20 d. Erdvėlaivio įgulą sudarė Neilas Armstrongas, komandinio modulio pilotas Maiklas Kolinsas ir Mėnulio modulio pilotas Bazas Oldrinas. 1969 m. liepos 21 d. Armstrongas tapo pirmuoju žmogumi žengusiu ant Mėnulio paviršiaus. Tą atliko ir Oldrinas po 19 minučių, kartu Mėnulyje jie išbuvo apie pustrečios valandos ir tyrinėjo nusileidimo vietą, kuri buvo pavadinta „Ramybes baze“. Armstrongas ir Oldrinas surinko 21,5 kg Mėnulio paviršiaus medžiagos, kurią pargabeno į Žemę.

„Apollo 11“ erdvėlaivį į kosmosą pakėlę „Saturn V“ raketa, kuri pakilo iš Kenedžio kosminių skrydžių centro, Merito saloje, Floridoje, liepos 16 d. 13:32 UTC laiku. Tai buvo penktoji NASA pilotuojama misija „Apollo“ programoje. „Apollo“ erdvėlaivis buvo sudarytas iš trijų dalių: komandinio modulio su trijų vietų kabina, ši dalis vienintelė sugrįžo į Žemę; serviso modulio, kuri aprūpino komandinį modulį varomąja jėga, elektros energija, deguonimi ir vandeniu; ir Mėnulio modulio, sudaryto iš dviejų modulių – tūpimo pakopos modulio (TPM) ir pakilimo pakopos modulio (PPM).

Astronautai po to, kai jų erdvėlaivis atsiskyrė nuo juos pakėlusios „Saturn V“ raketos trečiosios pakopos, iki Menulio orbitos keliavo tris dienas. Armstrongas ir Oldrinas persėdo į „Eagle“ ir nusileido Ramybės jūroje liepos 20 d. Astronautai pasinaudojo „Eagle“ pakilimo pakopa ir atsiplėšė nuo Mėnulio paviršiaus ir prisijungė prie Kolinso komandiniame modulyje. Eagle buvo atjungtas tik tada, kai buvo atlikti visi reikalingi manevrai, skirti nukreipti trajektoriją atgal į Žemę. Jie sugrįžo į Žemę ir nusileido Ramiajame vandenyje liepos 24 d., po aštuonių dienų kosmose.

Pirmasis Armstrongo žingsnis Mėnulio paviršiumi buvo transliuojamas tiesiogiai televizija visam pasauliui. Žengiant Mėnulio paviršiumi jis ištarė šiuo žodžius: „tai mažas žingsnelis žmogui, bet didelis šuolis žmonijai“. „Apollo 11“ veiksmingai įrodė JAV pergalę kosminėse lenktynėse ir pademonstravo šalies pranašumą skrydžiuose į kosmosą. Taip pat buvo įgyvendintas nacionalinis tikslas, kurį 1961 m. pasiūlė Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas Džonas F. Kenedis: „dar nesibaigus šiam dešimtmečiui išlaipinti žmogų Mėnulio paviršiuje ir saugiai sugrąžinti jį atgal į Žemę“.

 Prielaidos 
Šeštojo dešimtmečio pabaigoje ir septintojo dešimtmečio pradžioje JAV įsitraukė į Šaltąjį karą, geopolitinę konkurenciją su Sovietų Sąjunga. 1957 m. spalio 4 d. Sovietų Sąjunga paleido „Sputnik 1“ – pirmąjį dirbtinį palydovą. Ši netikėta sėkmė sukėlė baimę ir paskatino žmonių vaizduotę visame pasaulyje. Tai parodė, kad Sovietų Sąjunga gali pristatyti branduolinius ginklus tarpžemyniniais atstumais ir užginčijo Amerikos pretenzijas dėl karinio, ekonominio ir technologinio pranašumo. Tai paskatino „Sputnik krizę“ ir startavo kosmines lenktynes, kuriomis supervalstybės siekė įrodyti, kad turi geresnius skrydžio į kosmosą pajėgumus. Prezidentas Dvaitas Eizenhaueris atsakė į „Sputnik“ iššūkį sukurdamas Nacionalinę aeronautikos ir kosmoso administraciją (NASA) ir inicijuodamas projektą „Mercury“, kurio tikslas buvo paleisti žmogų į Žemės orbitą. Tačiau 1961 m. balandžio 12 d. sovietų kosmonautas Jurijus Gagarinas tapo pirmuoju žmogumi kosmose ir pirmuoju, apskriejusiu Žemę. Tik beveik po mėnesio, 1961 m. gegužės 5 d., Alanas Šepardas tapo pirmuoju amerikiečiu kosmose, įveikęs 15 minučių suborbitinę kelionę. Atsigavęs iš Atlanto vandenyno, jis sulaukė sveikinimo telefono skambučio iš Ezeinhauerio įpėdinio Džono F. Kenedžio.

Kadangi Sovietų Sąjungoje buvo didesnės keliamosios galios nešančiosios raketos, Kenedis, iš NASA pateiktų variantų, pasirinko iššūkį, viršyti esamos kartos raketų pajėgumus, kad JAV ir Sovietų Sąjunga startuotų iš lygios pozicijos. Pilotuojama misija į Mėnulį pasitarnautų šiam tikslui.

1961 m. gegužės 25 d. Kenedis kreipėsi į Jungtinių Valstijų Kongresą dėl „skubių nacionalinių poreikių“ ir pareiškė:

1962 m. rugsėjo 25 d. Kenedis pasakė dar vieną kalbą prieš maždaug 40 000 žmonių minią Raiso universiteto futbolo stadione Hiustone, Teksase. Kurios garsi vidurinės kalbos dalies citata skamba taip:

Nepaisant to, siūloma programa susilaukė daugelio amerikiečių pasipriešinimo, o Masačusetso technologijos instituto matematikas Norbertas Vyneris ją pavadino „moondoggle“ (sudėtingu ir brangiu sumanymu). Visa misija išlaipinti žmogų Mėnulyje buvo pavadinta projektu „Apollo“. Kai 1961 m. birželio mėn. Kenedis susitiko su Nikita Chruščiovu, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininku, jis pasiūlė Mėnulį paversti bendru projektu, tačiau Chruščiovas šio pasiūlymo nepriėmė. 1963 m. rugsėjo 20 d. kalbėdamas Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje Kenedis vėl pasiūlė bendrą ekspediciją į Mėnulį. Po Kenedžio mirties bendros Mėnulio misijos idėjos buvo atsisakyta.

„Apollo“ misijai reikalingas technologijas ir sprendimus sukūrė projektas „Gemini“. “Apollo“ projekto plėtrą lėmė NASA įdiegti nauji puslaidininkių elektronikos pasiekimai, įskaitant metalo, oksido ir puslaidininkio lauko tranzistorių (MOSFET) panaudojimą Tarpplanetinėje stebėjimo platformoje (IMP) ir silicio integrinį grandyną (IC) – „Apollo“ orientavimo kompiuteryje (AGC).

Projektas „Apollo“ buvo staiga sustabdytas dėl 1967 m. sausio 27 d. „Apollo 1“ gaisro, per kurį žuvo astronautai Gus Grissom, Ed White ir Roger B. Chaffee, buvo pradėtas tyrimas. 1968 m. spalio mėn. „Apollo 7“ įvertino komandinį modulį Žemės orbitoje, o gruodį „Apollo 8“ išbandė jį Mėnulio orbitoje. 1969 m. kovą „Apollo 9“ iškėlė Mėnulio modulį Žemės orbitoje, o gegužę „Apollo 10“ surengė „generalinę repeticiją“ Mėnulio orbitoje. 1969 m. liepos mėn. viskas buvo paruošta, kad „Apollo 11“ žengtų paskutinį žingsnį į Mėnulį.

 Skrydis 

 Pakilimas 

Milijonas amerikiečių susirinko aplinkiniuose paplūdimiuose, kad savo akimis stebėtų raketos „Saturn V“ pakilimą. Kai raketa kilo į kosmosą, tai buvo pasaulinis įvykis, kurį transliavo tiesiogiai 33 šalys, o vien JAV prie televizijos ekranų skrydį stebėjo apie 25 mln. žiūrovų. Dar milijonai žmonių visame pasaulyje klausėsi radijo transliacijos. Tuometinis JAV prezidentas Ričardas Niksonas raketos skrydį stebėjo iš Baltųjų rūmų.

Raketa „Saturn V“ pakilo 1969 m. liepos 16 d. 9:32 vietos laiku (16 val. 32 min. Lietuvos laiku) iš NASA Kenedžio kosminių skrydžių centro Floridoje. Po 12 minučių raketa išskriejo į Žemės orbitą. Apskriejus Žemę pusantro karto buvo įjungtas raketos trečiosios pakopos S-IVB variklis startui iš DŽP orbitos į Mėnulį. Erdvėlaivio „Apollo 11“ komandinis modulis atsiskyrė nuo raketos S-IVB trečiosios pakopos ir jos viduje esančio Mėnulio modulio maždaug po dviejų valandų nuo skrydžio starto. Komandinis modulis, atitolęs nuo raketos trečiosios pakopos apsisuko 180 laipsnių kampu ir po 8 min 40 s susijungė su erdvėlaivio Mėnulio moduliu. Trečiajai pakopai išnaudojus visą degalų likutį, ji buvo atskirta.

Po 3 dienų, liepos 19 d., erdvėlaivis pasiekė Mėnulį ir įskrido į orbitą. Mėnulis buvo apskrietas 19 kartų, per tą laiką du įgulos nariai iš trijų ruošėsi nusileidimui į vietą, kurią surado Ranger 8 ir Surveyor 5 nepilotuojami robotai, nusileidę į Mėnulį anksčiau.

 Nusileidimas 

Liepos 20 d. 12:52:00 UTC Armstrongas ir Oldrinas įsėdo į Mėnulio modulį „Eagle“ ir pradėjo pasiruošimą nusileidimui į Mėnulį. 17:44:00 „Eagle“ atsiskyrė nuo erdvėlaivio komandinio modulio „Columbia“, kuriame liko Kolinsas. Armstrongas ištarė: „Erelis turi sparnus!“

Kai prasidėjo nusileidimas, Armstrongas ir Oldrinas buvo dviem ar trim sekundėmis anksčiau pagal paviršiuje esančius orientyrus ir pranešė, kad jie buvo „ilgi“; taip jie būtų nusileidę mylias į vakarus nuo savo numatyto taško. „Eagle“ keliavo per greitai. Problema galėjo būti masės koncentratai (maskonai) – didelės masės koncentracijos Mėnulio plutos regione ar regionuose, kuriuose yra gravitacinė anomalija, galinti pakeisti „Eagle“ trajektoriją. Skrydžio vadovas Gene Kranz spėliojo, kad tai galėjo atsirasti dėl papildomo oro slėgio jungiamajame tunelyje arba dėl „Eagle“ pirueto manevro.

„Eagle“ nusileido tą pačią dieną 20:17 UTC laiku. Nusileidimas buvo gana sudėtingas, kadangi Armstrongui teko pilotuoti rankiniu būdu, o kompiuteriai nuolat signalizavo apie sutrikimus ir priekyje buvo pastebėtas paviršiaus nelygumas, todėl teko sukti kiek į šoną. Jie nusileido ant Mėnulio turėdami kuro tik 25 sekundėms, nors analizė po misijos parodė, kad tikrasis skaičius tikriausiai buvo arčiau 50 sekundžių.

 Įvykiai Mėnulyje 
Nusileidus Mėnulyje Armstrongas pasiuntė radijo žinutę į Hiustono centrą: „Hiustone, čia „Ramybės bazė“. „Erelis“ nusileido.“ Į kurią gavo atsakymą: „Supratome, „Ramybe“. Mes jus girdime Žemėje. Čia krūva vaikinų, kurie net pamėlę. Mes vėl kvėpuojame. Ačiū jums labai“.

„Eagle“ liukas atsidarė 02:39:33, o 02:51 savo išlipimą pradeda Armstrongas. Ir po 4 min 59 sek – 02:56:15 (po pusantros valandos nuo nusileidimo) Neilas Armstrongas tapo pirmuoju žmogumi, palietusiu Mėnulio paviršių. Jo pirmieji žodžiai buvo:

Iš tiesų pagal numatytą planą Mėnulio paviršių pirmasis turėjo paliesti Oldrinas, tačiau norėdamas įamžinti savo išsilaipinimą paprašė Armstrongo, kad šis jį nufotografuotų iš išorės lipantį ant Mėnulio paviršiaus iš nusileidimo modulio.

Praėjus maždaug 15 min po N. Armstrongo žengto pirmojo žingsnio Mėnulio paviršiumi, išlipo ir Oldrinas. Dar po pusvalandžio su komanda telefonu pradėjo kalbėtis Baltuosiuose rūmuose esantis JAV prezidentas Ričardas Niksonas:

Armstrongas ir Oldrinas Mėnulyje fotografavo ir rinko Mėnulio grunto pavyzdžius (pririnkta 22 kg). Komanda Mėnulyje pastatė seismometrą, lazerio spindulių reflektorių ir Saulės vėjo gaudyklę. Taip pat buvo iškelta ir nufotografuota Amerikos vėliava.

 Grįžimas 
Armstrongas ir Oldrinas Mėnulyje išbuvo dvi su puse valandos, sugrįžę į „Eagle“ jie miegojo 7 valandas. Praėjus 21 val. 36 min. 21 s. po nusileidimo, „Eagle“ Mėnulio modulio pakilimo pakopa pakilo nuo Mėnulio paviršiaus ir po 3 val. 41 min., pakopa susijungė su erdvėlaivio komandiniu moduliu „Columbia“. Perlipus įgulai į „Columbia“, likusi „Eagle“ modulio pakilimo pakopa 23:41 UTC buvo atskirta ir paleista atgal į Mėnulio orbitą.

Liepos 22 d. grįžimui į Žemę buvo įjungtas komandinio modulio pagrindinis variklis ir liepos 24 d. „Columbia“ įskrido į Žemės orbitą. Erdvėlaivis pasidalino į techninį modulį ir ekipažo kabiną, kuri nusileido Ramiajame vandenyne 1969-07-24 16:50:35 pasauliniu laiku. Sugrįžę į Žemę trys astronautai buvo iškart uždaryti į karantiną, kuriame išbuvo tris savaites. Tokia saugumo praktika dar buvo tęsiama dvejose „Apollo“ misijose – „Apollo 12“ ir „Apollo 14“, kol nebuvo įrodyta, kad Mėnulis yra negyvenamas ir karantino procesas buvo nutrauktas. Sugrįžusius astronautus pasveikino Niksonas: „Dėl to, kad jūs padarėte, pasaulis dar niekada nebuvo toks susivienijęs“.

 Iškilmės 
Rugpjūčio 13 d. trys astronautai dalyvavo paraduose Niujorke bei Čikagoje, kuriose dalyvavo apie 6 mln. žmonių. Tą patį vakarą Los Andžele „Century Plaza“ viešbutyje įvyko oficiali valstybinė vakarienė, skirta paminėti skrydžiui. Joje dalyvavo Kongreso nariai, gubernatoriai, JAV Aukščiausiojo teismo pirmininkas Warren E. Burger ir jo pirmtakas Earl Warren bei 83 šalių ambasadoriai. Prezidentas Niksonas ir viceprezidentas Agnew pagerbė kiekvieną astronautą įteikdami jiems Prezidento laisvės medalius.

1969 m. rugsėjo 16 d. trys astronautai kalbėjo Kongrese prieš bendrąją sesiją. Jie įteikė dvi JAV vėliavas – vieną Atstovų rūmams, o kitą – Senatui, kurias išsinešė į Mėnulio paviršių. O „Apollo 11“ Amerikos Samoa vėliava yra eksponuojama Jean P. Haydon muziejuje Pago Pago mieste, Amerikos Samoa sostinėje.

Pasibaigus iškilmėms valstijose prasidėjo 38 dienas trukęs pasaulinis turas, kuriuo metu astronautai aplankė 22 šalis ir susitiko su daugybe pasaulio lyderių. Įgula gastroliavo nuo rugsėjo 29 iki lapkričio 5 d. Pasaulinis turas prasidėjo Meksiko mieste ir baigėsi Tokijuje. Kelionės stotelės eilės tvarka buvo: Meksikas, Bogota, Buenos Airės, Rio de Žaneiras, Gran Kanarijos las Palmasas, Madridas, Paryžius, Amsterdamas, Briuselis, Oslas, Kelnas, Berlynas, Londonas, Roma, Belgradas, Ankara, Kinšasa, Teheranas, Mumbajus, Daka, Bankokas, Darvinas, Sidnėjus, Guamas, Seulas, Tokijas ir Honolulu.

Daugelis tautų paminėjo pirmąjį žmogaus nusileidimą Mėnulyje specialiais straipsniais žurnaluose arba išleisdamo „Apollo 11“ proginius pašto ženklus ar monetas.

 Palikimas 
 Kultūrinis poveikis 
Žmogaus išsilaipinimas Mėnulyje ir saugus sugrįžimas į Žemę, įvykdė prieš aštuonerius metus Kenedžio iškeltą tikslą. Misijos valdymo centre „Apollo 11“ nusileidimo metu, ekrane blyksėjo Kenedžio kalba, o po ja sekė užrašas: „UŽDUOTIS ĮVYKDYTA, 1969 m. liepa“ (). „Apollo 11“ sėkmė parodė JAV technologinį pranašumą ir leido Amerikai laimėti kosmines lenktynes.

Po „Apollo 11“ misijos anglų kalba pasipildė naujomis frazėmis: „Jeigu jie gali išsiųsti žmogų į Mėnulį, tai kodėl jie negali …?“ (). O Armstrongo ištarti žodžiai Mėnulio paviršiuje iššaukė įvairių parodijų.

 Išnašos 

 Šaltiniai 














 Nuorodos 
 Apollo 11 skrydis realiuoju laiku

Kategorija:Apollo
Kategorija:Kosminiai aparatai