Laivių piliakalnis

Laivių piliakalnis, vadinamas Pilale (valstybės saugomas nacionalinio reikšmingumo lygmens kultūros paminklas: unikalus kodas - , senas registro kodas - A441P)  – piliakalnis šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Laivių kaime (Imbarės seniūnija), Salanto ir Bubino santakoje. 

Pasiekiamas keliu Salantai–Plateliai, Laivių kaimo pradžioje pasukus kairėn, į Piliakalnio gatvę. Ja pravažiavus 710 m, sukama į kairę ir toliau lauko keliuku važiuojama šiaurės kryptimi 600 m palei Bubino upelį. Piliakalnis yra lauko kyšulio kampe, apaugęs medžiais.

 Piliakalnis 
miniatiūra|250x250px|3D modelis|kairėje
Įrengtas į upių santaką įsiterpiančiame aukštumos kyšulyje. Šlaitai statūs, 8 m aukščio. Aikštelė trikampė, 50 m ilgio šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi ir 45 m pločio pietvakariniame krašte. 

Palei aikštelės pietvakarinį kraštą supiltas 49 m ilgio ir 10 m pločio puslankio formos pylimas,Lietuvos TSR archeologijos atlasas. – Vilnius: Mintis. – 1975. – T. 2. – P. 92, eil. Nr. 359 kurio aukštis nuo aikštelės pusės 0,7–1,0 m, o išorėje – 1,5–2,0 metro. Priešais pylimą aukštumos pusėje pastebimos gynybinio griovio liekanos.

Į pietus - pietvakarius nuo pylimo pastebėta papėdės gyvenvietės kultūrinio sluoksnio pėdsakų.

Piliakalnis apaugęs lapuočių medžių mišku. Šiaurės rytinis šlaitas paplautas Salanto ir Bubino santakos, eroduoja. Aikštelės šiaurės rytinėje dalyje išlikusios lobių ieškotojų iškastos duobės. Gynybinis pylimas užslinkęs. Anotacinio ženklo nėra. 

Archeologinį ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį turintis kultūros paveldo objektas. Saugomos teritorijos plotas 1,2007 ha.

Apie 70 m į pietryčius nuo piliakalnio yra Laivių akmuo, vadinamas Laumės kūliu, o apie 350 m į pietryčius, priešingame Bubino krante – Laivių kapinynas.

 Istorija 
Piliakalnį vietos gyventojai vadinama Pilale. Pasakoja, kad senovėje pro piliakalnį tekantis Salantas buvęs didelė ir vandeninga upė, kuria plaukiojo karo ir prekybos laivai, prisišvartuodavę netoli piliakalnio, prie aukšto ąžuolo su ilga, virš upės slėnio pakibusia šaka, naudojama kroviniams iš laivų iškrauti ir pakrauti. Esą, laivų sustojimo vietą imta vadinti Laiviais, o vėliau šis vardas prigijo visam kaimui.Piliakalnis, Laivių km., Imbarės apyl. – Archeologinio paminklo pasas. Surašė J. Mickevičius. – 1959. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 6. – L. 2aJulius Kanarskas. Iš Laivių praeities. – Švyturys – 1992 m. vasario 1 d. 

Kiti padavimai pasakoja apie piliakalnyje nugrimzdusį dvarą ir užkastus lobius, link kurių vedę požeminiai urvai. Julius Kanarskas. Laivių piliakalnis – pamirštas kaimo priešistorės liudininkas. – Švyturys – 2017 m. balandžio 22. – P. 1, 5, 7 Matyt šie pasakojimai atvedė į piliakalnį lengvatikius lobių ieškotojus, po kurių apsilankymo aikštelėje liko keletas didelių duobių.

1972 m. piliakalnis įrašytas į respublikinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AR494),Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 135 1992 m. registruotas Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre,Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1993 1997 m. įrašytas į registro archeologinių vietų sąrašą (kodas A441),Valstybės žinios – 1998. – Nr. 14. – P. 10, 1998 m. paskelbtas Lietuvos Respublikos kultūros paminklu (kodas A441P),Valstybės žinios – 1998. – Nr. 49. – P. 55 2005 m. pripažintas valstybės saugomu paminklu.Lietuvos Respublikos kultūros ministro 2005-04-29 įsakymas Nr. ĮV-190 

 Tyrimai 

Piliakalnį kaip kultūros paveldo objektą išaiškino inžinierius Ignas Jablonskis. 1948 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas (tyrimų vadovas Pranas Kulikauskas),Pranas Kulikauskas. 1948 m. Lietuvos TSR Mokslų Akademijos Lietuvos istorijos instituto archeologinės ekspedicijos, įvykusios nuo 1948 m. liepos mėn. 20 d. iki rugpjūčio mėn. 26 d. dienoraštis (Kretingos aps., Telšių aps.). – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – B. 31. – L. 42 1959 m. – Juozas Mickevičius (Kretingos kraštotyros muziejus),Kretingos rajono Imbarės apylinkės ir Salantų miesto archeologijos paminklai. 1959–1960 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4. – B. 6. – L. 1-8 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas),Tyrimų medžiaga saugoma Kultūros paveldo centre., 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas),Vilnius Morkūnas. 1992 m. Kretingos rajono žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 28, ap.1. – B. 14 1999, 2009, 2010 ir 2017 m. – Julius Kanarskas (Salantų regioninis parkas; Kretingos muziejus), 2013 m. – Arūnas Strazdas, Jonas Balčiūnas ir Algirdas Skrupskelis (Kultūros paveldo centras). 

1974–1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Visasąjunginis žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų institutas,Bronius Dakanis. Archeologijos paminklų kartografavimas Lietuvos TSR. – 1967–1987 m. istorijos ir kultūros paminklų tyrinėjimai. – Vilnius, 1987 1992 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas, 2013 m. – Kultūros paveldo centras.

Datuojamas I tūkstantmečiu. – XIII a.

 Literatūra 
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Sudarė Zenonas Baubonis, Gintautas Zabiela. – Vilnius, 2005. – T. 1. – P. 454-455

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Laivių piliakalnio planas. – Valstybės archeologijos komisijos medžiaga 
 Laiviai. – Lietuvos piliakalniai
 Laivių (Erlėnų) piliakalnis. – Kretingos krašto enciklopedija 
 Protėviai piliakalnį pasiekdavę laikais. – Pajūrio naujienos
 Laivių piliakalnis – pamirštas kaimo priešistorės liudininkas. – Švyturio laikraštis 
 Laivių piliakalnis – pamirštas kaimo priešistorės liudininkas. – Kretingos muziejus 
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Piliakalniai Kretingos rajone
Kategorija:Salantų regioninio parko paveldas