Gerulių piliakalnis

Gerulių piliakalnis su gyvenviete, vadinamas Zamkumi, Zamkeliu, Mastaltavičių kalnu – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22610) Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Gerulių kaimo šiaurinėje dalyje, kalvoje, tarp dviejų bevardžių upelių. Pasiekiamas keliu Butrimonys – Stakliškės, yra kairėje į šiaurės vakarus nuo kelio, ties rajonų riba.

 Piliakalnis 
miniatiūra|250x250px|3D modelis|kairėje
Piliakalnį iš šiaurės, vakarų ir pietų juosia upelių slėniai, rytinėje pusėje yra laukas. Kalva apaugusi medžiais ir krūmais. Šlaitai statūs, 8–11 m aukščio. Aikštelė ovali, apie 45 m ilgio ir 21 m pločio. Ją žiedu juosia 170 m ilgio, 1-4,5 m aukščio pylimas. Aikštelėje yra keturių 2,0-3,5 m skersmens ir 0,3-0,8 m gylio duobių ir apie 23 m ilgio griovio liekanų. Valstybinės archeologijos komisijos duomenimis, aikštelė buvo iškasinėta per 1916–1917 m. vokiečių kariuomenės mėgėjiškus kasinėjimus. Piliakalnio pietinėje ir pietvakarinėje papėdėje, už upelio yra senovės gyvenvietė, kuri užima apie 100 m ilgio ir 30 m pločio sklypą.

 Tyrimai 
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1961 m. ir 1971 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 63 (Nr. 206) 1977 m. ir 1989 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Gyvenvietėje aptiktas 0,5 m storio kultūrinis sluoksnis, jame rasta lipdytos lygiu ir grublėtu paviršiumi keramikos, lankinė trikampe kojele segė. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,51 ha.

 Šaltiniai 

 Lietuvos TSR archeologijos atlasas. V. 1975. T. 2.
 Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2.
 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 98
 Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 126.
 Navarackas A. Archeologiniai radiniai Gerulių piliakalnio gyvenvietėje // Lenino keliu. Jieznas. 1961 m. spalio 4 d. Nr. 78(1034), p. 3–4.
 Sokołowski W. 1890. Do poszukiwaniu o piłkalniach // Wisła. Warszawa. T. IV, p. 453–456.

 Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai. Gerulių piliakalnis
 Gerulių piliakalnis (foto) 2009 m. 
 Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje

Kategorija:Piliakalniai Alytaus rajone