Kiratų dinastija

Kiratų dinastija – pusiau legendinė dinastija, valdžiusi Nepalą (Katmandu slėnį) apie IX a. pr. m. e.-III a. Ją pakeitė Ličhavų dinastija. Jos valdymo laikais Indijoje Nepalas vadintas Kiratdeš, t. y. Kiratų šalis.

Dinastijos sostinė buvo Matatirtha.

 Kilmė 
Laikoma, kad kiratai buvo seniausi rytinio Nepalo gyventojai. Anot tradicijos, dinastijos įkūrėjas Jalambaras nuvertė legendinę Abhirų dinastiją, viešpatavusią Katmandu slėnyje iki tol, ir įkūrė savo valstybę. Anot legendų, jis buvo Mahabharatos įvykių amžininkas.

 Istorija 
Kiratų laikais Nepalas užėmė teritoriją tarp Tistos ir Tisidžio upių.

Valdant VII valdovui Džidedasti, šalyje lankėsi Buda su mokiniais. Jis aplankė šventąsias slėnio vietas, tačiau kiratų valdovai nesutiko priimti naujosios religijos. Valdant XIV valdovui Sthunko, kiratų šalyje lankėsi maurjų imperatorius Ašoka, kuris pastatė čia savo stulpus. Jo laikais šalyje pradėjo plisti budizmas.

Paskutinis valdovas buvo silpnas, ir šalyje įsigalėjo trumpalaikė Somavanši dinastija, kurią pakeitė Ličhavų dinastija. Kiratų tauta buvo išvyta iš slėnio ir apsigyveno Nepalo rytuose, kur susikūrė jų nepriklausomos valstybės. Jų gyvenami regionai vadinami valokirat (artimieji kiratai), madžkirat (vidurinieji kiratai) ir palokirat (tolimieji kiratai arba limbuvanas)

 Valdymas ir kultūra 
Nors nėra labai daug duomenų apie kiratų valstybę, laikoma, kad jos laikais buvo padėti pamatai vėlesniam Nepalo klestėjimui. Tuo metu Nepalas prekiavo su kitomis valstybėmis.

Valstybė nebuvo priėmusi hinduizmo, ir čia klestėjo vietinės religijos, kur svarbiausi dievai buvo Paruhangas, Sumnima ir kt. Tačiau valstybė buvo tolerantiška, todėl vėlesniais laikais čia galėjo suklestėti budizmas.

 Tradicinis valdovų sąrašas 
 Yalambar
 Pari
 Skandhar
 Balamba
 Hriti
 Humati
 Jitedasti
 Galinja
 Oysgja
 Suyarma
 Papa
 Bunka
 Swawnanda
 Sthunko
 Jinghri
 Nane
 Luka
 Thor
 Thoko
 Verma
 Guja
 Guja
 Pushkar
 Kkeshu
 Suja
 Sansa
 Gunam
 Khimbu
 Patuka
 Gasti

Kategorija:Nepalo istorija