Rytų Europos lyguma

Rytų Europos lyguma (,  , , , , , ) – lyguma rytinėje Europos dalyje. Užima apie 4 000 000 km². Vidutinis aukštis apie 170 m. Šiaurinėje dalyje ją riboja Baltosios ir Barenco jūros. Rytuose – Uralo kalnai, Uralo upė ir Kaspijos jūra. Pietuose – Kaukazo kalnai ir Juodoji jūra. Krymo pusiasalyje riba eina pietine Krymo kalnų papėde. Šiaurės vakaruose – Skandinavijos kalnai. Vakaruose ir pietvakariuose – Karpatai ir Sudetai. Šalys kurių teritorija ar dalis jos priklauso šiai lygumai: Baltarusija, Estija, Kazachija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Moldova, Rusija ir Ukraina.

Rytų Europos lyguma aukščiausiai iškyla Kolos pusiasalyje (Chibinai, iki 1191 m), o žemiausiai nusileidžia Kaspijos jūros pakrantėje (-28 m). Rusijos aukštumoje (vidutinis aukštis – 170 m) yra keletas aukštumų (Timano kalvagūbris, Vidurio Rusijos, Pavolgio, Voluinės-Podolės ir kt. aukštumos). Pietuose ir pietryčiuose paviršius leidžiasi į žemumas – Juodosios jūros, Paazovės, Pakaspijo. Rytų Europos lygumos šiaurinei ir šiaurės vakarinei daliai būdingi ledyniniai kraštovaizdžiai, plokšti tarpupiai su moreninio-kalvoto paviršiaus ruožais. Centrinėje ir pietinėje dalyje paviršius išraižytas griovų ir raguvų.

Lyguma yra vidutinio klimato juostoje; einant iš vakarų į rytus klimatas keičiasi iš jūrinio į žemyninį. Šiaurinės dalies upės priklauso Arkties vandenyno baseinui (Mezenė, Onega, Pečiora, Šiaurinė Dvina), vakarinės – Baltijos jūros (Nemunas, Dauguva, Vysla), pietinės – Juodosios jūros (Dniepras, Dniestras, Pietinis Bugas, Donas) ir Kaspijos jūros (Volga, Uralas).

Rytų Europos lygumoje ryškiai atsispindi gamtinių juostų kaita – Barenco jūros pakrantėje plyti samanų ir kerpių tundra, pietuose ji pereina į miškų juostą, kuri driekiasi nuo Pabaltijo ir Polesės iki Uralo. Nuo Karpatų iki Uralo eina miškastepės juosta, kuri link Kaukazo pereina į stepę. Pakaspijo žemumai būdingos pusdykumės ir dykumos.

Randamos naudingosios iškasenos: geležis, nikelis, varis, gamtinės dujos, nafta, anglys, fosforitai.

 Regionai 
 Tundra ir miškatundrė:
 Timano-Kanino lyguma;
 Šiaurės rytų lyguma;
 Šiaurinė taiga:
 Pečioros lyguma;
 Timano kalvagūbris;
 Daugpilio lyguma;
 Onegos lyguma;
 Šiauriniai skliautagūbriai;
 Mišrieji miškai ir pietinė taiga – Vidurio Rusijos žemuma:
 Valdajaus aukštuma;
 Volgos aukštupio slėnis;
 Smolensko-Maskvos aukštuma;
 Mišrieji miškai ir pietinė taiga – Rytų Baltijos-Baltarusijos žemuma:
 Baltijos jūros rytų pakrantė;
 Rytų Baltijos aukštuma;
 Palenkės-Baltarusijos aukštuma;
 Berezinos-Desnos žemuma;
 Polesė;
 Miškai ir stepės – Ukrainos aukštumos:
 Volynės-Podolės aukštumos;
 Dniepro aukštuma;
 Dniepro žemuma;
 Vidurinės Rusijos aukštuma;
 Okos-Dono žemuma;
 Pavolgio aukštuma;
 Užvolgio žemuma;
 Stepės:
 Juodosios jūros žemuma;
 Azovo jūros aukštuma;
 Donecko aukštuma;
 Dono žemupio žemuma;
 Pavolgio aukštumos;
 Jergenai;
 Pakaspijo žemuma;
 Užvolgės aukštuma.

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Didžioji Tarybinė enciklopedija (rus.)

Kategorija:Europos lygumos
Kategorija:Rytų Europa