Abu Jahija Bakras ibn Abdalchakas

Abu Jahija Bakras ibn Abdalchakas (abū yaḥyā ben `abd al-ḥaqq, arab.: أَبُو يَحيَى بن عَبد الحَقّ, g. nežinoma – m. 1258 m.) – Marinidų dinastijos vadas. 

Abu Jahija Bakras ibn Abdalchakas buvo Abdal Chako I sūnus.

 Istorija 
Vadovauti Marinidams Abu Jahija Bakras pradėjo 1244 m. po brolio Mahometas I-jo žuties. Jis kontroliuojamose teritorijose pravedė žemės reformą ir išdalino ją genties giminėms. Tai buvo drąsus žingsnis, kuris įkvėpė klajoklių gentis naujoms kovoms prieš Almochadų dinastiją. 1248 m. rugpjūtį Marinidai užėmė Fesą, po to Tazą, Salę, Rabatą, Meknesą ir lygumas iki Um ar-Rbijos. Maroke atsirado nauja Marinidų valstybė su sostine Fesu. 1250 m. Abu Jahija Bakras užpuolė ir prie Islio upės sutriuškino Zajanidus. Kol Abu Jahijos Bakro nebuvo Fese, jo priešininkai sukėlė maištą, bet grįžęs į Fesą, – susigrąžino miestą. Sekančiais metais Abu Jahijai Bakrui teko atremti Almochadų antpuolius, bet 1254 m. kalifas Umaras Almurtadas prie Feso buvo nugalėtas. Abu Jahija Bakras užėmė Tadlą, Sidžilmasą ir priartėjo prie Marakešo. 1258 m. Abu Jahija Bakras dėl ligos mirė, palaidotas Rabate.

 Nuorodos 
 Istorinis žodynas ;
 Musulmonų vadovai.

Kategorija:Maroko sultonai
Kategorija:Marinidai