John von Neumann

Džonas fon Noimanas (; tikrasis vardas Janošas Lajošas Noimanas ; 1903 m. gruodžio 28 d. – 1957 m. vasario 8 d.) – žydų kilmės vengrų ir amerikiečių matematikas.

 Gyvenimas ir išsilavinimas 
 Šeimyninė aplinka 
Gimė 1903 m. gruodžio 28 d. Budapešte (tuometinėje Austrijos-Vengrijos imperijoje) teisininko Miksos Noimano ir Margit Kan žydų šeimoje.

Buvo vyriausias iš trijų brolių, du jaunesni broliai buvo Mihajus (Mihály) ir Miklošas (Miklós). Tėvas Miksa Noimanas (, Max von Neumann) buvo bankininkas ir įgijo teisės mokslų daktaro laipsnį. 1880-ųjų pabaigoje persikėlė į Budapeštą iš Pėčo. Miksos tėvas ir senelis gimė Onde (dabar Serenčo dalis), Zemplėno apskrityje, šiaurinėje Vengrijoje. Džono motina buvo Margit Kan (), jos tėvai Kann Jakab ir Meisels Katalin iš Meiselių šeimos. Trys Kanų šeimos kartos gyveno erdviuose butuose virš Kann-Heller biurų Budapešte, fon Noimanų šeima apsigyveno 18 kambarių apartamentų viršutiniame aukšte.

1913 m. vasario 20 d. imperatorius Pranciškus Juozapas I suteikė Džono tėvui Vengrijos bajoro titulą už tarnybą Austrijos-Vengrijos imperijai.

 Neeiliniai gabumai 
Fon Noimanui anksti pasireiškė neeiliniai gabumai. Būdamas šešerių metu galėjo mintinai padalinti du aštuonženklius skaičius ir kalbėtis senovės graikų kalba. Jį, jo brolius ir pusbrolius mokė guvernantės. Fon Noimano tėvas buvo įsitikinęs kitų kalbų negu gimtoji vengrų mokėjimo svarbumu, todėl vaikai buvo mokomi anglų, prancūzų, vokiečių ir italų kalbomis. Būdamas aštuonerių fon Noimanas buvo susipažinęs su diferencialiniu ir integraliniu skaičiavimu, o sulaukęs dvylikos perskaitė Borelio knygą „La Théorie des Fonctions“. Be to, domėjosi istorija, skaitė Wilhelmo Onckeno 46 tomų pasaulio istorijos seriją „Allgemeine Geschichte in Einzeldarstellungen“ (Bendroji istorija monografijose). Vienas iš buto kambarių buvo paverstas biblioteka ir skaitykla.

1914 m. įstojo į Budapešto liuteronų gimnaziją. Judžinas Vigneris metais lenkė fon Noimaną mokykloje ir netrukus tapo jo draugu.

Nors fon Noimano tėvas ir primygtinai reikalavo, kad jis lankytų savo amžių atitinkančią mokyklą, sutiko samdyti privačius dėstytojus, kurie mokytų fon Noimaną. Būdamas 15 metų jis pradėjo mokytis sudėtingosios skaičiavimo matematikos pas analitiką Gábor Szegő. Iki 19 metų fon Noimanas paskelbė du pagrindinius matematinius straipsnius, antrasis iš jų pateikė šiuolaikinį eilinių skaičių apibrėžimą pakeitusį Georgo Kantoro apibrėžimą. Baigęs mokslus gimnazijoje, pretendavo į Eötvöso premiją, nacionalinį matematikos apdovanojimą, ir jį laimėjo.

 Studijos universitete 
Pasak fon Noimano draugo Theodore von Kármán, fon Noimano tėvas norėjo, kad Džonas eitu iš paskos į pramonę, ir paprašė von Kármán įtikinti sūnų nesiimti matematikos.von Kármán, T., & Edson, L. (1967). The wind and beyond. Little, Brown & Company. Fon Noimanas ir jo tėvas nusprendė, kad geriausias karjeros kelias – chemijos inžinerija. Kadangi apie tai fon Noimanas neturėjo daug žinių, susitarė išklausyti dvejų metų trukmės, laipsnio nesuteikiantį chemijos kursą Berlyno universitete, po kurio laikė stojamąjį egzaminą į ETH Zurich universitetą ir 1923 m. rugsėjo mėn. išlaikė. Tuo pačiu metu fon Noimanas įstojo į Budapešto universitetą kaip matematikos mokslų kandidatas. Savo disertacijai parengė Kantoro aibių teorijos aksiomatizaciją. 1926 m. ETH Ciuricho universitete gavo chemijos inžinieriaus diplomą ir tuo pat metu išlaikė baigiamuosius egzaminus su summa cum laude matematikos daktaro laipsniui gauti (kartu su neformaliosiomis eksperimentinės fizikos ir chemijos disciplinomis).  Nors Sylvia Nasar knygoje „A Beautiful Mind“ teigiama, kad fon Noimanas buvo įstojęs į chemijos inžineriją Budapešto universitete, jau kai studijavo matematiką Berlyne.

Vėliau, gavęs Rokfelerio fondo stipendiją, išvyko į Getingeno universitetą studijuoti matematikos pas Davidą Hilbertą. Hermanas Veilas prisimena, kaip 1926–1927 m. žiemą fon Noimanas, Emi Nėter ir jis po paskaitų vaikščiodavo „šaltomis, šlapiomis, lietingomis Getingeno gatvėmis“, aptarinėdami hiperkompleksines skaičių sistemas ir jų atvaizdavimą.

 Karjera ir asmeninis gyvenimas 
1927 m. gruodžio 13 d. fon Noimanui buvo suteiktas habilituoto daktaro mokslinis laipsnis ir 1928 m. kaip privatdocentas pradėjo dėstyti Berlyno universitete. Buvo jauniausias asmuo, išrinktas privatdocentu universiteto istorijoje. Pradėjo rašyti beveik vieną svarbų matematinį darbą per mėnesį. 1929 m. trumpam tapo privatdocentu Hamburgo universitete, kuriame perspektyvos tapti nuolatiniu profesoriumi buvo geresnės, o tų pačių metų spalį persikėlė į Prinstono universitetą kaip kviestinis matematinės fizikos dėstytojas.

1930 m. fon Noimanas buvo pakrikštytas kataliku. Netrukus po to vedė Marietta Kövesi, kuri studijavo ekonomiką Budapešto universitete. 1935 m. fon Noimanas ir Marietta susilaukė dukters Marinos, vėliau tapusios profesore. Pora išsiskyrė 1937 m. lapkričio 2 d."Princeton Professor Divorced by Wife Here". Nevada State Journal. November 3, 1937. 1938 m. lapkričio 17 d. fon Noimanas vedė Klára Dán.

1933 m. fon Noimanas priėmė nuolatinę profesoriaus vietą Pažangiųjų tyrimų institute Naujajame Džersyje, kai atrodė, kad institucijos planas paskirti Hermaną Veilą žlugo. Jo motina, broliai ir uošviai 1939 m. persikėlė paskui fon Noimaną į JAV. Fon Noimanas savo vardą suanglino į Džoną, pasilikdamas vokiečių aristokratų pavardę fon Noimanas. 1937 m. tapo natūralizuotu JAV piliečiu ir iškart pabandė tapti JAV armijos karininkų atsargos korpuso leitenantu. Išlaikė egzaminus, tačiau buvo atmestas dėl amžiaus.

Klára ir Džonas fon Noimanas buvo socialiai aktyvūs vietinėje akademinėje bendruomenėje. Jo baltas dailylenčių namas Westcott Road gatvėje buvo viena didžiausių Prinstono privačių rezidencijų. Visada vilkėjo oficialius kostiumus. Patiko žydų ir vulgarus humoras. Prinstone sulaukė skundų dėl itin garsaus vokiško maršo muzikos grojimo. Fon Noimanas atliko geriausius savo darbus triukšmingoje, chaotiškoje aplinkoje. Anot Čerčilio Eizenharto (Churchill Eisenhart), fon Noimanas galėjo dalyvauti vakarėliuose iki ankstaus ryto, o tada 8:30 skaityti paskaitą.

Buvo pagarsėjęs dėl to, kad visada kitiems mielai teikė įvairaus lygio mokslinius ir matematinius patarimus. Vigneris rašė, kad galbūt jis vadovavo daugiau darbų (neformaliai) nei bet kuris kitas šiuolaikinis matematikas. Jo dukra rašė, kad jam labai rūpi jo palikimas dviem aspektais: jos gyvenimu ir jo intelektualinio įnašo į pasaulį patvarumu.

Daugelis pripažino Noimaną puikiu komitetų pirmininku, gana lengvai atsiribojančiu nuo asmeninių ar organizacinių reikalų, bet reikalaujančiu techninių. Herbertas Jorkas (Herbert York) daugelį „fon Noimano komitetų“, kuriuose dalyvavo, apibūdino kaip „nepaprastus stiliumi ir rezultatais“. Tai, kaip komitetai, kuriems vadovavo fon Noimanas, tiesiogiai ir glaudžiai bendradarbiavo su būtinomis karinėmis ar korporacinėmis įmonėmis, tapo visų JAV oro pajėgų tolimojo nuotolio raketų programų pavyzdžiu. Daugelis žmonių, pažinojusių fon Noimaną, buvo suglumę dėl jo santykių su kariuomene ir apskritai su jėgos struktūromis. Stanislovas Ulamas įtarė, kad jis slapčia žavisi žmonėmis ar organizacijomis, galinčiomis daryti įtaką kitų mintims ir sprendimų priėmimui.

Be to, Noimanas išsaugojo jaunystėje išmoktų kalbų žinias. Laisvai mokėjo vengrų, prancūzų, vokiečių ir anglų kalbas, išlaikė pokalbio lygį italų, jidiš, lotynų ir senovės graikų kalbomis. Jo ispanų kalba buvo ne tokia tobula. Turėjo aistrą senovės istorijos enciklopedinėms žinioms ir mėgo skaityti senovės graikų istorikus originalo graikų kalba. Ulamas įtarė, kad jie galėjo suformuoti jo požiūrį į tai, kaip gali klostytis įvykiai ateityje ir kaip apskritai veikė žmogaus prigimtis bei visuomenė.

Artimiausias fon Noimano draugas Jungtinėse Valstijose buvo matematikas Stanislovas Ulamas. Fon Noimanas tikėjo, kad didžioji dalis jo matematinių minčių kilo intuityviai, jis dažnai eidavo miegoti su neišspręstais uždaviniais ir žinodavo atsakymus pabudęs. Ulamas pažymėjo, kad fon Noimano mąstymo būdas gali būti ne vizualus, o labiau fonetinis. Ulamas prisiminė: „Nepriklausomai nuo jo pomėgio abstrakčiam sąmojui, jis labai vertino (galima sakyti buvo išalkęs) žemiškesnio tipo komedijas ir humorą“.

 Liga ir mirtis 

1955 m. prie fon Noimano raktikaulio buvo rastas darinys, kuris, kaip paaiškėjo, yra vėžys, kilęs iš kaulų, kasos ar prostatos. (Nors bendrai sutariama, kad navikas metastazavo, šaltiniai skiriasi dėl pirminio vėžio vietos.)While Macrae gives the origin as pancreatic, the Life magazine article says it was the prostate. Sheehan's book gives it as testicular. Piktybinis auglys galėjo atsirasti dėl radiacijos poveikio Los Alamoso nacionalinėje laboratorijoje. Tėvas Stritmateris (Strittmatter) prisiminė, kad net ir po ligonio patepimo apeigų, fon Noimanas iš to negavo daug ramybės ar paguodos, kadangi bijojo mirties ir negalėjo susitaikyti su savo aplinkybėmis. Žinoma, jog apie savo religines pažiūras fon Noimanas sakė: „Kol yra amžino pasmerkimo galimybė netikintiesiems, logiškiau galiausiai būti tikinčiu“, turėdamas omenyje Paskalio dilemą. Jis prisipažino savo motinai: "Turbūt turi būti Dievas. Daug dalykų lengviau paaiškinti, jei yra, nei jei jo nėra.""

Mirė 1957 m. vasario 8 d. Valterio Rydo armijos medicinos ligoninėje ir buvo palaidotas Prinstono kapinėse.

 Kompiuterių mokslas 
Fon Noimanas buvo kompiuterijos įkūrėjas, reikšmingai prisidėjęs prie kompiuterių techninės įrangos projektavimo, teorinės informatikos, mokslinio skaičiavimo ir kompiuterių mokslo filosofijos.

 Techninė įranga 
Fon Noimanas konsultavosi su JAV armijos balistinių tyrimų laboratorija, ypač dėl ENIAC projekto, būdamas jos mokslinio patariamojo komiteto narys. Nors vienos atminties, saugomų programų architektūra paprastai vadinama Noimano architektūra, architektūra buvo pagrįsta išradėjų Džono Ekerto (J. Presper Eckert) ir Džono Maklio (John Mauchly), ENIAC ir jos įpėdinio EDVAC, darbais. Konsultuodamas dėl EDVAC projekto Pensilvanijos universitete fon Noimanas parašė nebaigtą ataskaitą „First Draft of a Report on the EDVAC“. Straipsnio, kurio išankstinis platinimas panaikino Ekerto ir Maklio patentinius reikalavimus, aprašytas kompiuteris, kuriame ir duomenys, ir programa buvo saugomi toje pačioje adresų erdvėje, skirtingai nei pirmieji kompiuteriai, kurie savo programas saugojo atskirai perfojuostoje arba kištukinėse plokštėse (). Ši architektūra tapo daugelio šiuolaikinių kompiuterių projektavimo pagrindu.

Po to fon Noimanas kūrė IAS kompiuterį Prinstono Pažangiųjų tyrimų institute, Naujajame Džersyje. Pasirūpino jo finansavimu, o komponentai buvo suprojektuoti ir pastatyti netoliese esančioje RCA tyrimų laboratorijoje. Fon Noimanas rekomendavo, kad IBM 701, pramintas „gynybos kompiuteriu“, turėtų magnetinį būgną. Tai buvo greitesnė IAS mašinos versija ir tapo komerciškai sėkmingo IBM 704 pagrindu.

 Algoritmai 
1945 m. fon Noimanas išrado sąlajinio rikiavimo algoritmą, pagal kurį pirmoji ir antroji masyvo pusės rūšiuojamos rekursyviai, o paskui sujungiamos.

Dirbdamas prie vandenilinės bombos projekto, jis ir Stanislovas Ulamas išvystė hidrodinaminių skaičiavimų modeliavimą. Taip pat prisidėjo kuriant Monte Karlo metodą, kuris naudojo atsitiktinius skaičius sudėtingų problemų apytiksliams sprendimams nustatyti.

 Veikla 
Per savo gyvenimą parašė apie 150 straipsnių: 50 iš matematikos, 20 – fizikos, 60 – taikomosios matematikos. Prieš mirtį kūrė žmogaus smegenų sandaros teoriją.

 Palikimas 
Jo vardu pavadintas asteoidas nr. 22 824 ir krateris Mėnulyje, taip pat universitetas Kečkemėte (Vengrija).

 Šaltiniai 

 Literatūra 












   Description, contents, incl. arrow-scrollable preview, &  review.









 Nuorodos 

 Išsamus straipsnis apie John von Neumann 

Kategorija:JAV informatikai
Kategorija:Vengrijos mokslininkai
Kategorija:JAV nacionalinės mokslų akademijos nariai