Votergeito skandalas

Votergeito skandalas () − Jungtinėse Amerikos Valstijose XX a. 8-ajame dešimtmetyje kilęs skandalas. Nuo Votergato biurų komplekso pavadinimą gavęs skandalas galiausiai lėmė JAV prezidento Ričardo Niksono atsistatydinimą 1974 m. rugpjūčio 9 d. Dėl šio skandalo taip pat buvo apkaltinti ir nuteisti keli Niksono administracijos pareigūnai.

Per šį skandalą paaiškėjo, kad respublikonų partijos komiteto nurodymu buvo įsibrauta į demokratų partijos būstinę Vašingtone, „Votergeito“ (Watergate) viešbutyje, ir mėginama įrengti klausymosi aparatūrą. Išaiškėjo ir kiti rinkimų įstatymų pažeidimai (papirkimas, melagingi parodymai), dėl kurių buvo kaltinami kai kurie Vyriausybės nariai.

Votergeito byla buvo svarstoma Kongrese; paaiškėjant vis naujiems faktams, didėjo JAV visuomenės piktinimasis teisėtvarkos pažeidimais. Kai kurie faktai ėmė rodyti, kad su Votergeito skandalu gali būti susijęs ir prezidentas R. Niksonas.

 Įsilaužimas 

1972 m. birželio 17 d. Frankas Vilsas, Votergeito komplekso apsaugos darbuotojas, pastebėjo lipnią juostelę ant kelių komplekso durų spynų. Jis nuėmė juostą, bet nieko įtartino nepamatė. Po valandos apsaugininkas pastebėjo, kad spynos ir vėl užklijuotos bei iškvietė policiją. Nacionalinėje Demokratų komiteto būstinėje pareigūnai areštavo penkis vyrus. Suimtieji buvo Virgilijas Gonsalesas, Bernardas Barkeris, Džeimsas Makordas jaunesnysis, Eugenijas Martinesas ir Frankas Sturdžisas. Jie buvo apkaltinti įsilaužimu ir plėšimu. Rugsėjo 15 d. dar dviem vyrams – Hovardui Hantui jaunesniajam ir Gordonui Lidžiui buvo pareikšti kaltinimai sąmokslu, plėšimu ir neteisėtu telefoninių pokalbių pasiklausymu.

 Teismo procesas 

Kai teisėjas Džonas Sirika (John Sirica) pradėjo teismo procesą Votergeito skandalo byloje, tyrėjai jau buvo radę pinigų, naudotų paremti nusikalstamai veikai, nukreiptai prieš demokratus. Kaltinamieji buvo susieti su prezidento perrinkimo komitetu, kuriam vadovavo buvęs JAV generalinis atornėjus bei buvęs prezidento R. Niksono partneris teisininkas Džonas Mičelas. Teismo proceso metu Hovardas Hantas, vadovavęs įsilaužimui, bei keturi plėšikai pripažino savo kaltę. Gordonas Lidis, padėjęs planuojant nusikaltimą, ir Džeimsas Makordas, kitas plėšikas, atsisakė bendradarbiauti su teisėsauga, buvo apkaltinti įvairiais nusikaltimais ir nuteisti kalėti.

Netrukus po teismo proceso Senatas suformavo specialųjį komitetą, kuris turėjo nagrinėti prezidento rinkimų kampanijos veiklą. Komitetui vadovavo Semas Ervinas (Sam Erwin). Tuo metu Džeimsas Makordas pakeitė savo poziciją ir parašė laišką teisėjui. Laiške jis tvirtino, kad aukšti Baltųjų rūmų pareigūnai vertė kaltinamuosius pripažinti savo kaltę. Tą vasarį žurnalas „Time“ prezidentą R. Niksoną ir jo patarėją nacionalinio saugumo klausimais Henrį Kisindžerį išrinko „Metų žmonėmis“ dėl jų diplomatinių pasiekimų bendraujant su Kinija. Po metų „Time“ tą patį apdovanojimą skyrė teisėjui Džonui Sirikai.

 Nuorodos 

 Votergeito skandalas 
 Votergeitas  

Kategorija:JAV istorija
Kategorija:politiniai skandalai