Šaltuona

Šaltuona – upė Lietuvoje; kairysis Šešuvies intakas. Išteka 7 km į pietryčius nuo Raseinių, Kėbaičių apylinkėse. Teka į pietvakarius, susiliejusi su Bebirva pasuka į vakarus. Įteka į Šešuvį 37 km nuo jo žiočių, Jurbarko rajone, 16 km į rytus nuo Tauragės.

Slėnis siauras – 0,1–0,2 km pločio, šlaitų aukštis aukštupyje – 5–6 m, žemupyje – 13–17 m. Vagos plotis žiotyse 18 m. Vidutinis nuolydis 113 cm/km. Srovės greitis 0,3–0,5 m/s.

Intakai:
 kairieji: Beržtupis, Kerupė, Apusinas, Šilupė, Pacekluonis, Bebirva.
 dešinieji: Prabauda, Kalnupis I, Kalnupis II, Šlyna, Viščiova, Akmena, Eržvilkas, Viržuona, Velbė, Labaukštas.

Ties Anulynu (65 km nuo žiočių) Šaltuona patvenkta, sudarytas 37 ha Anulyno tvenkinys. Vidurupyje įsteigtas Šaltuonos botaninis-zoologinis draustinis. Didesnės gyvenvietės prie Šaltuonos: Biliūnai, Pašaltuonys III, Paišlynys, Žukaičiai, Eržvilkas, Pašaltuonys.

Prie Šaltuonos auga saugomi Avietiškių, Baublio, Globio, Milaičių, Žvirblaukio ąžuolai.

 Istorija 

Šaltuona (Saltone, Szaltuna, Saltüne) minima XIV a. kryžiuočių karo kelių aprašymuose.„Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai“ I t. Norbertas Vėlius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. T.1: 431 psl. Upėvardis kilo nuo žodžių šaltas, šaltis („žema temperatūra, vėsa“), šalti.

 Šaltiniai 

Kategorija:Raseinių rajono upės
Kategorija:Jurbarko rajono upės