Geismų tramvajus

Geismų tramvajus () – Tenesio Viljamso sukurta pjesė. Parašyta 1947, o pirmąkart pastatyta 1948 m. Už šią pjesę T. Viljamsas gavo Pulicerio premiją. Lietuvoje pirmą kartą pastatyta 1974 m. Kauno dramos teatre.

 Siužetas 


Pjesės siužetas vyksta JAV mieste Naujajame Orleane. Blanša Diubua, pagrindinė pjesės veikėja, atvyksta iš Lorelio aplankyti sesers Stelos Diubua – Kovalski. Stela gyvena su vyru Stenliu Kovalskiu, lenkų kilmės amerikiečiu. 

Stenlis jau iš pat pradžių neigiamai žiūri į rafinuotą ir koketišką Blanšos elgesį. Be to, jis įtaria, kad ji neteisėtai pardavė jai ir Stelai priklausančią „Svajonės“ vilą, nors iš tiesų Blanša vilą prarado dėl skolų. Stenliui įtarimus kelia Blanšos atsivežti papuošalai, prabangūs drabužiai, nors galima suprasti, jog šie daiktai seni, daugelis jų - dovanos. 


Kiek vėliau Blanša susipažįsta su Kovalskių draugu Haroldu Mičelu, pravardžiuojamu Miču. Tarp jų atsiranda šilti jausmai, Mičas norėtų Blanšą vesti. Tačiau Stenlis, išsiaiškinęs negarbingą Blanšos praeitį, ją papasakoja Mičui, norėdamas įskaudinti Blanšą. Po tokių Stenlio žodžių Mičas nusprendžia nebendrauti su Blanša. 

Blanšos ir Stenlio konfliktas pasiekia aukščiausią tašką, kai Stela išvežama į ligoninę gimdyti. Jiedu lieka namuose vieni ir smarkai apsižodžiauja. Galiausiai Stenlis  išniekina Blanšą. Dėl šio įvykio, nuolatinės nervinės įtampos, prarasto gerbėjo Mičo, persekiojančių praeities šešėlių, Blanša galutinai palūžta. Pjesės pabaigoje ji išvežama į psichiatrinę ligoninę.

 Kultūros įvaizdžiai 

"Geismų tramvajuje" atskleidžiamas dviejų kultūrų – senosios Amerikos (Blanša) ir naujųjų imigrantų (Stenlis) konfliktas. Būdingas Blanšos įvaizdis yra plaštakė, o Stenlio vyriškumas ir jėga pabrėžiami ryškiai raudona ar žalia spalvomis. 

Taip pat pjesėje parodomas pokario Jungtinių Valstijų tuo metu skurdaus imigrantų miesto Naujojo Orleano gyvenimas, žmonių tarpusavio santykiai.

Kategorija:Spektakliai
Kategorija:JAV menas