Kelantano sultonatas

Kelantano sultonatas (malajų kalba: Kesultanan Kelantan) – istorinė valstybė, egzistuojanti Malakos pusiasalyje (dabartinės Malaizijos Kelantano valstijos teritorijoje) nuo XVII a antros pusės.

 Istorija 
Iki XVIII a Kelantano teritorijos buvo Patanio karalystės sudėtinė dalis, ilgą laiką buvusi susiskaldžiusi, o jos atskiras žemes valdė smulkūs kunigaikščiai. XVIII a pabaigoje Patani buvo absorbuojama Siamo, o piečiausios jo teritorijos, t. y. Kelantanas apie 1764 m. buvo suvienytos ir jį valdė radža Long Junos. Po trumpos Terenganu okupacijos 1800 m Kelantanas tapo sultonatu, o Radža Muhammad – pirmuoju sultonu. Nuo 1812 m šis sultonatas tapo Siamo vasalu.

1909 m. britų-Siamo sutartimi Kelantanas iš Siamo perėjo britams kartu su Terenganu ir Kedahu. Tokiu būdu jis tapo Britų Malajos sudėtine dalimi, Nefederacinėmis Malajų Valstijomis.

Japonų okupacijos laikais per Antrąjį pasaulinį karą Kelantanas vėl buvo perduotas Tailandui, tačiau po karo vėl grįžo britams. 1946 m. jis įsijungė į Malajos Sąjungą, o 1948 m. – į Malajos Federaciją, tapdamas viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlikusi sultono institucija ir nuo XIX a pradžio besitęsianti dinastija.

 Kelantano sultonų sąrašas 
 Omaras (1675-1721)
 Long Bahar (1721-1734)
 Long Sulaiman (1734-1739)
 Long Sulaiman (1746-1756)
 Long Pandak (1756-1758)
 Long Muhamadas (1758-1763)
 Long Junus (1765-1795)
 Tengku Muhamadas (1794-1800)
 Muhamadas I (Long Muhammad) (1800-1835)
 Long Dženal (1835-1836)
 Muhamadas II (1835-1886)
 Ahmadas (1886-1890)
 Muhamadas III (1890-1891)
 Mansoras (1890-1900)
 Muhamadas IV (1900-1920)
 Ibrahim (1920-1960)
 Jahja Petra (1960-1979)
 Ismailas Petra (1979-2010)
 Muhamadas V (2010)

Kategorija:Malaizijos istorinės valstybės
Kategorija:Malajų valstybės