Slivovica

Slivovica () – stiprus bespalvis alkoholinis gėrimas, gaminamas iš distiliuotų raugintų slyvų sulčių, nors neretai naudojama ir dalis kitokios žaliavos. Šios gėrimas savo stiprumu ir gamybos procesu panašus į brendį, todėl angliškai jį kartais vadina slyviniu brendžiu (). Alkoholio kiekis svyruoja nuo 25 iki 70 tūrio procentų, nors dažniausiai pardavinėjama slivovica turi 40-45 % alkoholio. 

Šis gėrimas Balkanuose priskiriamas rakijoms. Rakija ir slivovica paprastai geriamos iš mažų stiklelių (30-50 ml), dažnai – šilta ar net pašildyta.

 Pavadinimai 
Gėrimas pavadintas pagal pagrindinę žaliavą – slyvas (šljiva arba sliva). 
Slavų ir kitų Balkanų regiono tautų kalbose slivovica vadinama labai panašiai – ; bulg. сливова, slivova, сливовица, slivovitsa; slovėn. slivovka; ; bosn. šljivovica, šljiva; maked. сливовица, slivovitsa, сливова ракија, slivova rakija; , rumun. şliboviţă; slovak slivovica; .

 Serbiška slivovica 

Gėrimas kilo Balkanų pusiasalyje, spėjama – dabartinės Serbijos teritorijoje. Serbijoje nuo senovės išlikusi labai turtinga su slyvomis ir slivovica susijusi kultūra. Slyva laikoma nacionaliniu augalu, jai skiriama ypatinga reikšmė tautosakoje, yra posakis, kad namui statyti tinkamiausia vieta yra ta, kur geriausiai tarpsta slyvosStephen Mennell (2005). Culinary Cultures of Europe: Identity, Diversity and Dialogue. Council of Europe. p. 383. ISBN 9789287157447.. Šalyje gausu vietovardžių, kildinamų iš slyvos.

Lygiai taip, slivovica Serbijoje laikoma nacionaliniu gėrimu.Goldstein, Darra; Merkle, Kathrin (1 January 2005). Culinary Cultures of Europe: Identity, Diversity and Dialogue. Council of Europe. ISBN 9789287157447. Ja labai dažnai pradedamas valgymas, su slivovica susiję ritualai lydi svarbiausius serbų gyvenimo įvykius: gimimą, krikštynas, vestuves, laidotuves. Gėrimas naudojamas ir atliekant apeigas slava. Jis taip pat vertinamas kaip liaudies vaistas, skirtas gydyti nuo įvairių ligų.

Slyvos gėrimui auginamos sodybose, surenkamos ir gabenamos į varyklas. Iš slyvų ir nedidelio kiekio kauliukų maltų branduolių išspaudžia sultis, į jas prideda krakmolo ir cukraus ir gautą mišinį raugina. Distiliuojant raugintą skystį gaunamas pirminis gėrimas, kuris po to skaidrinamas. Malonų gardį slivovicai suteikia slyvų kauliukų branduoliai, kuriuose yra gana daug amigdalino (), kuris yra būdingas kartiesiems migdolams.

Gerosios skoninės savybės gaunamos slivovicą išlaikant. Slivovicą kaip ir kitas rakijas laiko medinėse (ąžuolinėse ar šilkmedinėse) statinėse, todėl ji įgauna papildomą aromatą ir auksinę rudą spalvą. Pramoniniai gamintojai, kurie išlaiko slivovicą stiklinėse ar nerūdijančio plieno talpyklėse, į ją deda ąžuolo ar šilkmedžio skiedrų, kad pagerintų skonį ir spalvą.

Slivovica gali būti geriama tiesiai iš specialaus papuošto butelio. Taip pat jai gerti naudojami nedideli stikliukai ().

2007 m. Serbiška slivovica () tapo pirmuoju oficialiai registruotu nacionaliniu prekės ženklu Sebijoje. Šis gėrimas turi saugomą geografinę nuorodą, o 2022 m. Serbiška slivovicos gaminimo kultūra buvo įrašyta į nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą kaip Socialinė praktika ir žinios, susijusios su tradicinio slyvų spirito ruošimu ir vartojimu – slivovica.Social practices and knowledge related to the preparation and use of the traditional plum spirit – šljivovica

 Kitose šalyse 
Kitose slaviškose Balkanų valstybėse slivovica irgi yra nacionalinis gėrimas, šiose šalyse į slivovicą perdirba apie 70 % slyvų derliaus (~424300 tonų/metus pagal MŽŪO 1999-2001 m. duomenis).

Be Serbijos slivovicą daugiausia gamina Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Čekija, Juodkalnija, Kroatija, Lenkija, Šiaurės Makedonija, Rumunija, Slovakija, Slovėnija. , taip pat šiek tiek jos gamina ir Austrija, Italija, Vengrija, Vokietija. Slivovicai giminingi ir tokie gėrimai kaip Pflümli, Damassine arba eau-de-vie.

Rytų Europos žydai (aškenaziai) tradiciškai laiko slivovicą gėrimu, kuris, geriamas baigiant valgyti, gerina virškinimą. Kadangi slivovicoje nebūna grūdų spirito, slivovica paprastai laikoma košerine.

 Rūšys 
Pagal brandinimo tipą slivovica skirstoma į tris grupes:
 Medinėse statinėse laikyta slivovica.
 Stiklo ir pan. induose laikyta slivovica.
 Saldi slivovica (gaunama mirkinant vaisius distiliuotoje slivovicoje).

Kartais gaminama ir surogatinė slivovica, kai į spiritą pila slyvų sulčių ir karčiųjų migdolų aliejaus.
 Kiti pasaulio paveldu pripažinti alkoholiniai gėrimai 
 Gruziniškas vynas (2013, )
 Belgiškas alus (2016, )
 Airagas ir chochuras (2019, )
 Romas (2022, )
 Sakė (2024, )
 Sidras (2024, )
 Komandarijos vynas (2025, )

 Išnašos 

Kategorija:Rakija
Kategorija:Balkanų virtuvė
Kategorija:Nematerialusis pasaulio paveldo sąrašas