Lorenzo kreivė

Lorenzo kreivė – grafinis visuomenės pajamų pasiskirstymo atvaizdavimas. Kreivė parodo, kaip netolygiai pasiskirsto pajamos. Kuo krievė tiesesnė, tuo pajamos pasiskirsto tolygiau. Lorenso kreivė apskaičiuojama turtą padalinus iš žmonių, kurie juo naudojasi, skaičiaus. Kuo mažesnis kiekis turtingų žmonių ir kuo didesnį turtą ji valdo, tuo kreivė yra kreivesnė.

400 px|right|thumb|Įvairių Europos valstybių Lorenzo rodikliai. Kuo rodiklis didesnis, tuo pajamų skirtumai didesni.

Corrado Giniego sukūrė Lorenzo rodiklį, kuris parodo visuomenės pajamų netolygumus. JAV 2005 m. jis sudarė 0,41. Lietuvoje šis rodiklis sudaro apie 0,34.

Kuo rodiklis didesnis, tuo didesni pajamų skirtumai.

Pajamų pasiskirstymas visuomenėje analizuojamas Lorenzo kreivės pagalba.


Kreivė, pasvirusi 45 laispniais, parodo idealų pajamų pasiskirstymą. Jei visuomeninės pajamos lygios 100 %, tai pajamų pasiskirstymas idealiai pasiskirsto. Taip pat dar galima laikyti, kad pajamos tolygiai pasiskirsto, jei 80 % pajamų gauna 80 % visuomenės narių (punktas E). Nelygumo pavyzdys gali būti toks: 80 % žmonių gauna 50 % pajamų (punktas E'). Tuo tarpu jeigu žmonių pajamos bus apmokestintos punkte E', kreivė pasistūmės į kairę. Aukštesniąją Lorenzo kreivę galima interpretuoti dalinant oranžinį ir mėlyną plotą iš oranžinio ploto.

Iš tikrųjų, pajamų pasiskirstymas visuomenėje yra labai skirtingas dėl tokių priežasčių: žmonių išsimokslinimo, specialybių paklausos, darbo sunkumo ir sudėtingumo, gyvenamosios vietos, šeimos dydžio, turimo turto ir kitų priežasčių.

Lietuvoje per paskutinius du dešimtmečius pajamų pasiskirstymo skirtumai didėjo, tai sąlygojo perėjimas iš socialistinio ūkio į laisvąją rinką. Daugiausiai pajamų skirtumus lėme turto perskirstymas (privatizacija).

Kategorija:Ekonominiai rodikliai