Kodifikacija

Kodifikacija – teisės normų sisteminimo būdas, tam tikrą teisinių santykių sritį reguliuojančias normas susisteminus apibendrinant, įtvirtinant viename teisės akte (teisyne). Jei teisės rinkinys nėra sisteminamas, toks būdas vadinamas „kompiliacija“ („teisės durstinys"), o ne kodeksu.

Terminas žinomas jau nuo Romos laikų; vienas anksčiausių kodeksų – Codex Iustinianus (žr. plačiau – romėnų teisė). Kiti garsūs normų kodifikavimo aktai – prigimtinės teisės dvasioje kurtas Code Civil (XIX a.), pandektistikos šedevras BGB (XX a. pradžioje) ir kt. Bažnytinės teisės kodifikacijoje pasižymėjo Katalikų Bažnyčios teisininkai – kanonistai (normos susistemintos Kanonų teisės kodekse, ).

Iš Eurazijos valstybių kodifikacija XX a. išsiskyrė Rusija, kurios teisės sistemoje – daugiau nei 10 skirtingose teisinių santykių srityse kodifikuotų teisės aktų. Lietuvoje vienas pirmųjų bei itin sėkmingų kodifikacijos bandymų – Lietuvos Statutai (1529, 1566 ir 1588 m.).

Kategorija:Teisės teorija