Vilniaus Išganytojo bažnyčia

Vilniaus Išganytojo bažnyčia (arba Vilniaus Viešpaties Jėzaus bažnyčia, Vilniaus Trinitorių bažnyčia) – bažnyčia, stovinti Vilniaus šiaurės rytinėje dalyje, Antakalnyje. Kultūros paveldo objektas Nr. 759.

 Istorija 

Anksčiau bažnyčios vietoje stovėjo pagonių šventykla.

1693 m. bažnyčios fundatorius Vilniaus vaivada Kazimieras Jonas Sapiega čia įkurdino vienuolius trinitorius. Bažnyčia statyta 1694–1717 m., statybai vadovavo Stanislovas Narockis. Bažnyčia pastatyta tuometinėje Sapiegų rezidencijos teritorijoje, Sapiegų lėšomis. Bažnyčia su trinitorių vienuolynu ir su Sapiegų rūmais sudarė didingą ansamblį Antakalnyje. Bažnyčios dekoravimas truko iki 1756 m.

1790 m. bažnyčia atnaujinta, pastatyti šoniniai altoriai.

Barokinę bažnyčią suprojektavo ir papuošė stiuko lipdiniais italas Pjetras Pertis. Jam pasitraukus bažnyčios dekoravimo darbus vykdė keli skirtingų sugebėjimų menininkai. 1716 m. baigus pirminius bažnyčios dekoravimo darbus, vyskupas Povilas Ksaveras Bžostovskis ją konsekravo Švč. Jėzaus Atpirkėjo titulu.

1756 m. užbaigus dekoravimo darbus, bažnyčia vėl konsekruota Švč. Trejybės, Švč. Atpirkėjo Jėzaus Nazariečio ir Švč. Mergelės Marijos Gimimo titulais.

Po 1863 m. sukilimo Maskvai uždarius vienuolyną, bažnyčia paversta į šv. Mykolo Arkangelo cerkvę. Šiuo laikotarpiu bažnyčia nuniokota – nugriauti antrojo aukšto skliautai, paaukštintos lubos, nugriautas centrinis altorius, sunaikinta rokokinė sakykla, pastatytas utilitarių formų prieangis, uždengęs portalą.

1924 m. restauruotas bažnyčios interjeras, vėliau grąžinta buvusi žibinto ir bokštų šalmų forma. Tarpukario laikotarpiu vienuolyno pastatai ir bažnyčia pritaikyti gydymo įstaigos tikslams. Čia paeiliui veikė Lenkijos okupacinės kariuomenės ligoninė ir Universiteto klinikos.

Sovietmečiu bažnyčioje buvo įkurtas karinės intendatūros sandėlis.

1993 m. vienuolyno ansamblis suremontuotas ir jame pradėjo veikti Vilniaus šv. Juozapo kunigų seminarija. Nuo 2000 m. bažnyčią aptarnauja šv. Jono kongregacijos broliai ir seserys. Nuo to laiko ansamblis vadinamas Šventojo Jono Teologo vardu.

 Architektūra 

Bažnyčia centriško aštuonkampio plano, dengta originaliu aštuonkampiu kupolu, kurio dekoras ir skulptūros visiškai dengia ir slepia būgno konstrukciją. Bažnyčios išmatavimai – 17,5 × 17,5 m. Kupolo aukštis – 34 m. Trinitorių rūpesčiu 1726 m. bažnyčios vidaus šoninėse nišose pastatyti šeši barokiniai altoriai ir rokoko formų sakykla. Centriniame altoriuje pastatyta stebuklingos Jėzaus Nazariečio ("Ecce Homo") statulos kopija (dabar perkelta į šv. Petro ir Povilo bažnyčią).

XVIII a. (greičiausiai 1756 m.) bažnyčiai iš priekio pristatyti du masyvūs keturkampiai, dengti smailėjančiomis aštuonkampėmis viršūnėmis bokštai. Fasade ryškus puošnus augalinių motyvų frizas su reljefiškai pavaizduota belaisvių karių grupe (karių grąžinimu iš belaisvės rūpinosi trinitoriai). Apytiksliai tuo pat metu tris paveikslus bažnyčiai nutapė Pranciškus Smuglevičius. 

Bažnyčios kupolas yra buvęs pats didžiausias visoje Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Šv. Jono brolių vienuolynas
 Bažnyčios ir vienuolyno istorija 
 Viešpaties Jėzaus bažnyčia
 Viešpaties Jėzaus bažnyčia 
 Adamonis T., Čerbulėnas K. Lietuvos TSR dailės ir architektūros istorija 1. V., "Mokslas", 1987. 
 Lietuvos architektūros istorija II. V., Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1994. 

Kategorija:Vilniaus bažnyčios
Kategorija:Antakalnis
Kategorija:Lietuvos kultūros vertybės: bažnyčios