Čiukčių autonominė apygarda

Čiukčių autonominė apygarda (, čiukč. Чукоткакэн автономныкэн округ), Čiukotka, Čiukčija – Rusijos administracinio teritorinio suskirstymo vienetas (federacijos subjektas). Ji yra pačiuose Rusijos šiaurės rytuose, Tolimųjų Rytų federalinės apygardos rytinėje dalyje. Pietuose ribojasi su Kamčiatkos kraštu, pietvakariuose – su Magadano sritimi, vakaruose – su Jakutija. Administracinis centras – Anadyris.

 Istorija 

Čiukčių autonominė apygarda sudaryta 1930 m. gruodžio 10 d. Magadano srities sudėtyje. 1991 m. Čiukotka atsiskyrė nuo Magadano srities ir nebepriklauso jokiam kitam federaciniam Rusijos objektui.

 Geografija 

Čiukčių autonominė apygarda išsidėsčiusi daugiausia Čiukčių pusiasalyje, taip pat dalyje Eurazijos žemyno, tarp Rytų Sibiro, Čiukčių ir Beringo jūrų. 
Apygardai priklauso Vrangelio, Ajono, Ratmanovo salos. Teritorija kalnuota: Čiukčių kalnynas, Anadyrio plokščiakalnis (aukštis iki 1853 m). Yra didelė pelkėta Anadyrio žemuma. Didžioji krašto dalis yra už poliarinio rato. 

 Klimatas ir augmenija 
Klimatas rūstus, šaltas; pakrantėse – jūrinis, gilesniuose rajonuose – ryškiai kontinentinis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra svyruoja nuo -15 °C iki -39 °C, liepą 5-10 °C. Per metus iškrenta 200–500 mm kritulių. Žiema vietomis trunka net iki 10 mėnesių. Amžinasis įšalas. Augalų vegetacija pietinėje Čiukotkoje trunka 80-100 dienų. Vyrauja tundros, arktinės dykumos. 

 Vandenys 
Svarbiausios upės – Anadyris, Velikaja. Daug pelkių. 
Yra unikalus Elgygytgyno ežeras, kuriame mokslininkai tyrinėja buvusias Žemės klimatines sąlygas.

 Administracinis suskirstymas 

Čiukotka padalinta į 6 rajonus:
 Anadyrio rajonas (centras – Anadyris)
 Bilibino rajonas (centras – Bilibinas)
 Čiaūno rajonas (centras – Pevekas)
 Čiukčių rajonas (centras – Lavrentija)
 Ivultino rajonas (centras – Egvekinotas)
 Providenijos rajonas (centras – Providenija)

Čiukotkoje yra:
 3 miestai:
 Anadyris – 11,2 tūkst. gyv. (2006 m.)
 Bilibinas – 5,7 tūkst. gyv.
 Pevekas – 4,6 tūkst. gyv.
 15 miesto tipo gyvenviečių, iš jų stambiausios:
 Ugolnyjė Kopiai – 3,4 tūkst. gyv.
 Providenija – 2,7 tūkst. gyv.
 Egvekinotas – 2,4 tūkst. gyv.
 Beringovskis – 1,7 tūkst. gyv.
 Lavrentija – 1,3 tūkst. gyv.
 45 kaimai.

 Ūkis 
Čiukotkoje yra nemaži naftos, gamtinių dujų, anglių, aukso, volframo, alavo telkiniai. Žvejyba. Elnininkystė. Yra Bilibino atominė elektrinė.

 Gyventojai 
2006 m. Čiukčių autonominėje apygardoje gyveno 50,5 tūkst. gyventojų. Iš jų miestuose – 66,3 %. Tautinė sudėtis (2002 m.):
 rusai – 51,9 %
 ukrainiečiai – 9,2 %
 Šiaurės tautos – 31,3 %, tarp jų:
 čiukčiai – 23,5 %
 eskimai – 2,9 %
 evenai – 2,6 %
 čiuvanai – 1,8 %
 baltarusiai – 1,0 %
 kitos tautos – 6,6 %.

 Turizmas 
Visoje Čiukotkoje galioja pasienio režimas. Tai reiškia, kad užsieniečiams, norintiems atvykti į Čiukotką, reikia gauti leidimą iš Rusijos Federalinės saugumo tarnybos (FSB).Rusijos Federacijos Vyriausybės 1992-07-04 nutarimas Nr. 470 «Об утверждении Перечня территорий Российской Федерации с регламентированным посещением для иностранных граждан»

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Čiukotkos valstybinių organų svetainė