Naujasis Pietų Velsas

Naujasis Pietų Velsas (, NSW) – daugiausiai gyventojų turinti Australijos valstija, esanti šalies pietryčiuose. Šiaurėje ribojasi su Kvinslandu, pietuose – su Viktorija, vakaruose – su Pietų Australija. Rytuose remiasi į Tasmano jūrą. Valstijoje yra Australijos sostinės teritorijos ir Džervio įlankos teritorijos eksklavai. Valstijai priklauso Lordo Hau ir aplinkinės salos. Administracinis centras – Sidnėjus.

 Miestai 
miniatiūra|kairėje|230px|Žydri Bairono įlankos toliai
miniatiūra|kairėje|230px|Snieguotieji kalnai
Didžiausi miestai:
 Sidnėjus – 4254,9 tūkst. gyv.
 Niukaslas – 505,0
 Volongongas – 274,1
 Blu Mauntainzas – 73,7
 Vaga Vaga – 58,8

 Geografija 
Centrine Naujojo Pietų Velso dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris, iškylantis iki 2228 m (Kosciuškos kalnas). Vakaruose pereina į aridinius regionus. Pakrantėje veši subtropiniai miškai ir krūmynai. Vidinėse srityse vyrauja savanos ir dykumos.

 Istorija 
miniatiūra|200px|kairėje|Australijos valstijos

Naujasis Pietų Velsas buvo pirmoji britų kolonija Australijos žemyne, įsteigta 1788 m. Jos įkūrimui prielaidas sudarė Džeimso Kuko tyrinėjimai rytinėse Australijos pakrantėse. Šis tyrinėtojas pavadino naujai atrastas žemes Naujuoju Velsu.

Pirmąja Naujojo Pietų Velso gyvenviete 1799 m. tapo Port Džeksonas (Port Jackson; vėliau pavadintas Sidnėjumi). Apie 40 metų po Port Džeksono įkūrimo Jungtinė Karalystė Naująjį Pietų Velsą laikė tik katorgininkų tremties vieta.

Daugėjant gyventojų ir įsisavinant naujas teritorijas nuo Naujojo Pietų Velso atsiskyrė kitos kolonijos: 1851 m. Viktorija, 1859 m. Kvinslendas. Kartu su atskirai įkurtomis Vakarų Australijos ir Pietų Australijos kolonijomis, Pietų Velsas tapo viena iš 6 Australijos žemyno kolonijų.

Kolonijoms 1901 m. susijungus į Australijos Sandraugą, Naujasis Pietų Velsas tapo Australijos valstija.

 Nuorodos 
Naujojo Pietų Velso valstijos žemėlapis