Jupiterio žiedai

Jupiterio žiedai pirmą kartą tirti 1979 m. erdvėlaivio Voyager 1, kai buvo atliekamas eksperimentas, skirtas silpnų žiedų paieškai.

Jupiterio žiedų sistema susideda iš trijų pagrindinių dalių: vidinio smulkių dalelių toro (toroido), vadinamo halu, palyginti šviesaus pagrindinio žiedo ir plono išorinio žiedoM. A. Showalter ir kt., „Jupiter's ring system: New results on structure and particle properties“, 1987. Icarus Nr.69: 458-498.. Išorinis žiedas yra sudarytas iš dviejų mažesnių žiedų.

 Žiedai 

 Pavadinimas Spindulys (km)„NASA Jupiter Rings Fact Sheet “.  Plotis (km) 1979 J1R (Halo žiedas)  100,000–122,000  22 600 1979 J2R (Pagrindinis žiedas)  122 000–129 000  7 000 1979 J3R (Plonasis žiedas)  vidinis žiedas: 129 200–182 000 išorinis žiedas: 182 000–224 900  95 700

 Susidarymas 

Jupiterio žiedai susidarė iš smulkių uolienų ir dulkių, kurias po meteoritų smūgių išmeta planetos palydovai. Dėl didelės planetos gravitacijos dauguma išmestos medžiagos yra įtraukiama į Jupiterio orbitą, o ne grįžta atgal į palydovąJ. A. Burns ir kt., „The formation of Jupiter's faint rings“, 1999. Science, Nr.284 (5417): 1146-1150.. Todėl žiedai sukasi ta pačia kryptimi, kuria skrieja palydovai.

Manoma, jog pagrindinis žiedas sudarytas iš Adrastėjos ir Metijos medžiagos, plonasis žiedas – iš Tabės ir Amaltėjos„Tiny moon source of Jupiter's Ring“, 1998. Science Nr.281 (5385): 1951..

 Šaltiniai 

Kategorija:Jupiteris
Kategorija:Planetų žiedai