Arabų raštas

Arabų raštas () – iš aramėjų rašto išsivysčiusi abėcėlė, naudojama kai kurių Afrikos ir Azijos kalbų garsams užrašyti, iš jų – arabų, persų (farsi), kurdų, urdu, turkų (iki 1928 m.) ir kt.

Standartinė transliteracija yra ISO 233.

 Rašto principai 

 Poziciniai raidžių variantai 
Arabų raštas priebalsinis – tai reiškia, jog kasdieniniame rašte trumpieji balsiai nežymimi. Rašoma iš dešinės į kairę, iš viršaus į apačią. Abėcėlę sudaro 28 pagrindinės raidės. Dauguma raidžių turi 4 pozicinius variantus: atskirtą, pradinį, vidurinį ir baigiamąjį.

 Pradinis raidės variantas naudojamas žodžio pradžioje arba po raidės, kuri neturi vidurinio varianto (net ir žodžio viduryje).
 Vidurinis raidės variantas rašomas tik tuomet, kai raidė seka po kitos, turinčios visus variantus, ir yra žodžio viduryje.
 Kai raidė neturi vidurinio varianto, naudojamas baigiamasis (tuomet tolesnė raidė bus pradinė). Jis visuomet naudojamas žodžio pabaigoje.
 Atskirta raidė rašoma tuomet, kai joks jungimas neįmanomas (žodis iš vienos raidės, raidė stovi žodžio gale po kitos, neturinčios vidurinio ar pradinio varianto ir pan.)

 Balsių žymėjimas 

Nors arabų raštas priebalsinis, ilgieji balsiai rašte visgi žymimi. Balsių arabų kalboje tik 6 (neįskaitant gausių alofonų): [a], [i], [u], [ā], [ī], [ū]. Šiam tikslui naudojamos pusbalsius [w] ir [j] žyminčios raidės (ي, و) bei jokiam specialiam garsui nepriskirta raidė alif. و pailgina [u], ي pailgina [i], o alifas – [a].

 Diakritikai 

Trumpieji balsiai arabų kalboje gali būti žymimi diakritikais. Šie ženklai taip pat naudojami išreikšti kai kurioms kitoms žodžių fonetinėms savybėms: priebalsių ilgumui (t. y. sudvigubėjimui), hamzei (reiškiniui, panašiam į žemaičių, danų ar latvių laužtinę priegaidę ar vokiečių knachlautą), gramatinėms formoms ir pan. Šie ženklai fakultatyvūs – jie vartojami daugmaž taip pat kaip ir lietuvių kalbos kirčio ženklai (žodynuose, vadovėliuose ir pan. Taip pat šventuosiuose raštuose (Korane)). Vadinasi, norint taisyklingai perskaityti arabų kalbos žodžius vien abėcėlės išmanyti nepakanka – reikia turėti supratimą apie arabų kalbos morfologinę bei sintaksinę sandarą.

Arabų kalboje vartojami šie diakritikai balsiams pažymėti:

 Balsio ženklas Su priebalsiu Pavadinimas Transliteracija ﹷ  دَ  fatḥa  aﹻ  دِ  kasra  iﹹ  دُ  ḍamma  uـْـ  دْ  sukūn  balsio nebuvimas (uždaras skiemuo)

Kiti diakritikai:

 Ženklas Su priebalsiu Pavadinimas Funkcija ـٌ  دٌ  tanwīn ʾaḍ-ḍamma  Pažymi vardininko linksnį (kai žodis eina be artikelio)ــً  دً  tanwīn ʾal-fatḥa  Pažymi galininko linksnį (kai žodis vartojamas be artikelio)ــٍ  دٍ  tanwīn ʾal-kasra  Pažymi naudininko linksnį (kai žodis vartojamas be artikelio)آ  آ  ʾalif madda  Rašomas vietoje dviejų alifųـّـ  لّ  šadda  Prailgina priebalsį

 Abėcėlė 

 Pavidalas Pavadinimas Transliteracija Tarptautinė fonetinė transkripcija atskirta pradinė vidurinė galinė ﺀ  أ, إ, ؤ, ئ  hamza  ’ ir ‚  [ʔ] ﺍ  –  ﺎ ʾalif  ā / â [aː] ﺏ  ﺑ ﺒ ﺐ bāʾ  b  [b] ﺕ  ﺗ ﺘ ﺖ tāʾ  t  [t] ﺙ  ﺛ ﺜ ﺚ ṯāʾ  ṯ / th  [θ] ﺝ  ﺟ ﺠ ﺞ ǧīm   / j / dj  [ʤ] ﺡ  ﺣ ﺤ ﺢ ḥāʾ  ḥ  [ħ] ﺥ ﺧ ﺨ ﺦ ḫāʾ   / ẖ / kh  [x] ﺩ –  ﺪ dāl  d [d] ﺫ –  ﺬ ḏāl  ḏ / dh [ð] ﺭ –  ﺮ rāʾ  r [r] ﺯ –  ﺰ zāy  z [z] ﺱ ﺳ ﺴ ﺲ sīn  s  [s] ﺵ ﺷ ﺸ ﺶ šīn  š / sh  [ʃ] ﺹ ﺻ ﺼ ﺺ ṣād  ṣ  [sˁ] ﺽ ﺿ ﻀ ﺾ ḍād  ḍ  [dˁ], [ðˤ] ﻁ ﻃ ﻄ ﻂ ṭāʾ  ṭ  [tˁ] ﻅ ﻇ ﻈ ﻆ ẓāʾ  ẓ  [zˁ], [ðˁ] ﻉ ﻋ ﻌ ﻊ ʿayn  ʿ / ‘  [ʔˤ] ﻍ ﻏ ﻐ ﻎ ġayn  ġ / gh  [ɣ] ﻑ ﻓ ﻔ ﻒ fāʾ  f  [f] ﻕ ﻗ ﻘ ﻖ qāf  q / ḳ  [q] ﻙ ﻛ ﻜ ﻚ kāf  k  [k] ﻝ ﻟ ﻠ ﻞ lām  l  [l] ﻡ ﻣ ﻤ ﻢ mīm  m  [m] ﻥ ﻧ ﻨ ﻦ nūn  n  [n] ﻩ ﻫ ﻬ ﻪ hāʾ  h  [h] ﻭ –  ﻮ wāw  w [w] ﻱ ﻳ ﻴ ﻲ yā  y  [j]

Kategorija:Abdžadai
Kategorija:Arabų kultūra