Kinkanas

Kinkanas (Fortunella) – rūtinių (Rutaceae) šeimos augalų gentis.

Kinkanams priklauso kelios visžalių citrusinių augalų rūšys, Europoje palyginti mažai žinomos.

 Morfologija 
Kinkanai – krūmai bei nedideli iki 2,5-4,5 m aukščio lėtai augantys medžiai su pavieniais spygliais ar be jų.

Mezginės 3-7 skyrių, su dviem sėklapradžiais kiekviename skyriuje. Lapai tamsiai žali, blizgantys. Žiedai skaisčiai balti, panašūs į citrinmedžių, auga po vieną ar grupėmis lapų pažastyse. Vaisiai irgi vadinami kinkanais.

 Kilmė 
Kinkanai kilo iš Kinijos. Nuo seno auginami ir Japonijoje. Į Europą juos atvežė 1846 m. Robertas Fortunas (Robert Fortune), netrukus jie buvo užvežti ir į Šiaurės Ameriką. Dabar juos augina Kinijoje, Izraelyje, Taivane, Japonijoje, Graikijoje ir Floridoje (JAV).

Kinkanai pradžioje buvo laikomi citrinmedžių (Citrus) genties rūšimis, o 1915 m. išskirti į atskirą gentį, kuri Fortuno garbei buvo pavadinta Fortunella. Iki šiol visų citrusinių (tiek Citrus, tiek Fortunella) sisteminė padėtis nėra aiški, dalis botanikų mano, kad visi šie augalai yra vienos genties atstovai.

Kinkanai lengvai kryžminasi su citrinmedžiais (Citrus) ir poncirais (Poncirus). Hibridai su citrinmedžiais vadinami Citrofortunella.

 Rūšys 

! Bendrinis pavadinimas
! Mokslinis pavadinimas
! Lietuviškas pavadinimas
! Angliškas pavadinimas
! Vokiškas pavadinimas
|-----
| saldžiavaisis kinkanas
| F. crassifolia
| saldusis kinkanas, (ntk.: kumkvatas, kumkuatas)
| meiwa kumquat
|
|-----
| mandarininis kinkanas
| F. hindsii
| mandarininis kinkanas, (ntk.: kumkvatas, kumkuatas)
| Hong Kong kumquat
|
|-----
| japoninis kinkanas
| F. japonica
| japoninis kinkanas, (ntk.: kumkvatas, kumkuatas)
| marumi kumquat, round kumquat
|  Marumikumquat
|-----
| kiaušininis kinkanas
| F. margarita
| kiaušininis kinkanas, (ntk.: kumkvatas, kumkuatas)
|  nagami kumquat, oval kumquat
|  Ovalkumquat
|-----
| kriaušinis kinkanas
| F. polyandra
| kriaušinis kinkanas, (ntk.: kumkvatas, kumkuatas)
|  Malayan kumquat
|
|}

Kinkanas gausiai dera. Vaisiai smulkūs, oranžiniai ar skaisčiai oranžiniai, 1,5-2 cm skersmens. Jie laikomi nunokusiais, kai tampa geltonai oranžiniais ir nebesimato jokios žalumos.

 Mityba 
Kinkanus dažnai valgo šviežius arba tik jų žieveles. Kadangi jų žievelė saldi, o vidurys sultingas ir rūgštus, šviežius vaisius paprastai valgo neluptus, dėl skonio kontrasto pojūčio.

Kulinarijoje iš kinkanų gaminami cukatai, marmeladas, želė. Neretai jų dedama į mišraines.

Dabar kinkanai dažnai pridedami kaip priedas prie martinio vietoj klasikinių alyvuogių. Užpylus kinkanus degtine gaunami antpilai.
Taivane kinkanus deda į tiek karštą, tiek šaltą arbatą.

Kinijoje kinkanus dažnai konservuoja: stiklainiuose vaisius užrausia sausoje druskoje, po kurio laiko druska osmosiškai išsiurbia kinkanų vandenį ir šie susitraukia, susiraukšlėja, tampa tamsiai rudi, o išsiskyrusiuose syvuose ištirpusi druska sudaro tamsiai rudą sūrymą. Taip vaisiai stiklainiuose išsilaiko kelerius metus. Kinai kelis konservuotus kinkanus ir kelis šaukštus šio sūrymo, užpylus karštu vandeniu, naudoja kaip priemonę nuo skaudamos gerklės.

 Šaltiniai 
 Dėl citrusinių augalų ir jų vaisių lietuviškų pavadinimų  
 Жуковский П.М. (1971) Культурные растения и их сородичи. Систематика, география, цитогенетика, иммунитет, экология, происхождение, использование. 752 стр.

Kategorija:Rūtiniai
Kategorija:Citrusiniai
Kategorija:Medžiai ir krūmai
Kategorija:Dekoratyviniai augalai
Kategorija:Citrinvaisiai