Pajūrio Šaranta

Pajūrio Šarantas () – Prancūzijos departamentas šalies vakaruose, Naujosios Akvitanijos regione, pavadintas pagal to paties pavadinimo upę. Administracinis centras – La Rošelis.

Departamente 5 apskritys, 51 kantonas, 25 municipaliniai susivienijimai ir 472 komunos. Plotas – 6 864 km².

 Istorija 
Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais apimant Oniso ir Sentonžo provincijų dalis. Iki 1941 m. rugsėjo 4 d. vadinosi Vidinis Šarantas. Keisti pavadinimą pareikalavo konjako eksportuotojai dėl savo produkcijos reputacijos.

Pirmieji žmonės teritorijoje apsigyveno paleolite. Julijus Cezaris šiose apylinkėse rado santonų (santones) galų gentis, kurių sostinė buvo Mediolanumas. Jų vardas išlikęs Sento miesto pavadinime. Romos imperija krašte paliko amfiteatrus, kolonas, skulptūras, lino auginimo ir gyvojo vandens – konjako gamybos technologijas.

Viduramžiais kraštą nukariavo vizigotai. XI a. pastatyta La Rošelio tvirtovė ir uostas, su Hanzos sąjunga prekiavęs druska – baltuoju krašto auksu. Per Oniso ir Sentonžo uostus į šiaurę buvo išvežamas ir tuose kraštuose nematytas gėrimas – vynas. Vėliau dar viena eksporto preke tapo baltasis kalkakmenis. Iš jo padarytas ir Laisvės statulos Niujorke cokolis.

Naujaisiais amžiais krašte paplito protestantizmas, kalvinizmas, tačiau religiniai karai gerokai sugriovė krašto ekonomiką. Tik La Rošelis atsilaikė. Liudvikas XIII suteikė tikėjimo laisvę, tačiau po Liudviko XIV reformų nemažai gyventojų emigravo. Oniso ir Sentonžo gyventojai buvo vieni pirmųjų kolonistų, kūrusių Naująją Prancūziją. Kanados prancūzų kalboje yra nemažai žodžių, atėjusių iš puatvinų – sentonžų tarmės.

XIX a. pabaigoje viena svarbiausių ekonomikos šakų, ypač Ruajane tapo turizmas. Antrojo pasaulinio karo metais iš krašto buvo deportuoti žydai, todėl gerokai sumažėjo gyventojų. Karo pabaigoje Ruajanas buvo itin subombarduotas anglų ir amerikiečių aviacijos.

 Geografija 

Pajūrio Šaranto departamentas ribojasi su Šaranto, De Sevro, Dordonės, Žirondos, ir Vandėjos departamentais. Departamentui priklauso Olerono, Rė, Ė ir Madamos salos.

Aukščiausia vieta – 173 m virš jūros lygio. Pakrantėje – 71 paplūdimys.

Iki Suržero ir La Rošelio ateina greitasis geležinkelis TGV. Kraštą kerta autostrados A10 (Paryžius – Bordo) ir A837 (Sentas-Rošforas).

 Pagrindinės upės 

 Sevras, tekantis riba su Vandėjos departamentu,
 Šarantas
 Siodras
 Žironda, tekanti riba su Žirondos departamentu.
 Butonas
 Sionas

 Pagrindiniai miestai 

 La Rošelis
 Rošforas (Rochefort)
 Sentas (Saintes)
 Žonzakas (Jonzac)

 Klimatas 

Klimatas okeaninis, švelnus, nes įtakos turi Atlanto vandenynas. Lietūs būna dažniausiai pavasarį ir rudenį, kritulių kiekis per metus svyruoja nuo 750 mm iki 950 mm. Saulėta būna apie 2300 valandų. Vidutinė metinė temperatūra 15 laipsnių C, nuo 5 °C sausio mėn iki 20 °C liepos mėn.

 Ekonomika 

Departamente išplėtotas žemės ūkis. Gaminamas vynas (pino), konjakas, sviestas, sūriai. Nemažai jūros gėrybių perdirbimo įmonių. Savo indėlį į krašto ekonomiką įneša prekybos ir žvejybos uostai.

 Turizmas 

Turizmas – viena pagrindinių ekonomikos šakų, departamentas – pagrindinė atostogų vieta Atlanto pakrantėje tiek prancūzams, tiek užsieniečiams.

 Politika 

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja Klodas Belo, Žanas Gi Branžeras ir Mišelis Dublė, Atstovų rūmuose – 5 nariai. Generalinę tarybą sudaro 51 narys, kurie renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.

 Apskritys 

ApskritisGyventojųPlotas km²KantonųSavivaldybiųLa Rošelis184 7288181557Rošforas161 34015281379Sentas108 98915469107Sen Žan Dangelis50 29214427115Žonzakas51 67515307114

 Prefektai 

2006 m. – Jacques Reiller

 Nuorodos 

 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra 
 Generalinė taryba 
 Turizmo departamentas  (prancūzų kalba)
 Fotogalerija 

Kategorija:Prancūzijos departamentai