Aktyvumo ir dėmesio sutrikimas

Aktyvumo ir dėmesio sutrikimas (, ADHD) – neurologinis sutrikimas, kurio pirmi požymiai pasireiškia vaikystėje ir pasižymi hiperaktyvumu, užmaršumu, impulsyvumu, aplaidumu, išsiblaškymu.Veiklos ir dėmesio sutrikimas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2024-04-23. Vienas dažniausių ir sunkiausių vaikų bei paauglių sutrikimų, nustatomas 0,5–1,5 % vaikų.

Sutrikimui būdingi galimi simptomai:
 Nedėmesingumas – nesugebėjimas išlaikyti dėmesio, vienodai kokybiškai atlikti pasikartojančias užduotis, užbaigti pradėtą darbą
 Impulsyvumas – negebėjimas planuoti veiksmų bei pasirinkimų, sulaukti savo eilės, atidėti noro išpildymo
 Hiperaktyvumas – nuolatinis bereikalingas skubėjimas bei judėjimas, įkyrus ar neprognozuojamas elgesys
 Emociniai protrūkiai ar šuoliai – itin lengvai susierzina, audringai reaguoja net į silpnus dirgiklius
 Išsiblaškymas – itin lengvai dingstantis ar atitraukiamas dėmesys
 Šokinėjimas nuo vienos minties prie kitos
 Aplaidumas
 Užmaršumas

 Sutrikimo tipai 
Pagal DSM-IV klasifikaciją, sutrikimas skirstomas pagal šiuos aktyvumo ir dėmesio sutrikimo tipus: 

 Hiperaktyvus – motorinio hiperaktyvumo ir impulsyvumo simptomai;
 Nedėmesingas  – dėmesio išlaikymo sutrikimai;
 Mišrus tipas –  dėmesio ir aktyvumo simptomai.

 Sutrikimo etiologija 
180px|framed| Positroninė emisinė tomografija (PET), rodanti gliukozės metabolizmą. Žmonės su aktyvumo ir dėmesio sutrikimu pasižymi 8,1 % mažesniu gliukozės metabolizmu. Kairėje – žmogus be sutrikimo; dešinėje – žmogus su sutrikimu, atliekantis tokį patį mastymo uždavinį.

Aktyvumo ir dėmesio sutrikimui yra būdingi neurofiziologiniai pakitimai. Jie gali būti įgimti arba įgyti ir pasireiškia centrinės nervų sistemos sandaros arba funkcijos pakitimais dopamino ir noradrenalino apykaitoje, pakitimais priekaktinėje žievėje arba sujaudinimo procesų slopinimo nepakankamumu. 

Aktyvumo ir dėmesio sutrikimus gali komplikuoti kiti psichikos sutrikimai: prieštaraujančio neklusnumo ir asocialaus elgesio sutrikimai, narkomanija, depresija, nerimo sutrikimas. 

Lietuvoje šis sutrikimas yra dažnai nediagnozuojamas ir tinkamai negydomas, nes psichiatrų, neurologų, pediatrų, šeimos gydytojų nepakankamai žinomas. Situaciją komplikuoja tai, kad iki šiol Lietuvoje ne visai prieinami užsienyje vartojami psichostimuliuojantys medikamentai.
Nors tokio tipo medikamentai gali būti labai naudingi, atsižvelgiama ir į pavojus. Tai vaistai, galintys sukelti neigiamus padarinius; yra užfiksuota daug incidentų - sutrikęs vaiko vystymasis (ūgis, svoris), širdies ritmo pokyčiai ir rečiau pasitaikantys, bet mirtini infarktai. Alternatyva vaistams yra polinesočiosios riebalų rūgštys.http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/20424008

 Šaltiniai 

Kategorija:Elgesio sutrikimai