Nijolė Oželytė

Nijolė Oželytė (g. 1954 m. kovo 31 d. Vilniuje) – Lietuvos nepriklausomybės akto signatarė, aktorė, politinė bei visuomenės veikėja, TV laidų vedėja.

 Biografija 
1961–1972 m. mokėsi Vilniaus 23-oje vidurinėje mokykloje, 1972–1973 m. Vilniaus 1-ojoje vakarinėje pamaininėje mokykloje. 1973–1977 m. studijavo LSSR konservatorijoje.

1989 m. SSKP narė, vėliau, atsiskyrus nepriklausomai LKP, tapo LKP nare. Atgimimo metais aktyviai reiškėsi politinėje veikloje, LKP XX suvažiavime išrinkta LKP CK nare, 1990 m. balsavo už LKP atsiskyrimą nuo SSKP.

1990 m. išrinkta į LR Aukščiausiąją Tarybą (Atkuriamąjį Seimą), akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signatarė. 1993–1999 m. priklausė Tėvynės sąjungai.https://www3.lrs.lt/pls/inter/w5_show?p_r=6624&p_d=84360&p_k=1 1995–1996 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. 1996–2000 m. LR Seimo narė, Konservatorių moterų sąjungos pirmininkė. Nesėkmingai kandidatavo 1994 m., 2000 m. ir 2004 m. LR Seimo rinkimuose. Nuo 2000 m. Nuosaikiųjų konservatorių sąjungos narė.2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

2000–2001 m. BTV laidos „Korida“ ir LNK laidos „Arena“ vedėja. 2001–2002 m. TV3 laidos „Moterų laimė“ vedėja. 2002–2004 m. LTV laidos „Agentūra SOS“ vedėja. 2008 m. BTV laidos „Sveikatai ir laimei“ vedėja.

Išsiskyrusi, buvęs vyras – dailininkas Saulius Vaitiekūnas. Turi tris dukteris: Ievą, Saulę ir Elenytę. Moka rusų, lenkų ir anglų kalbas.1996–2000 m. kadencijos Seimo narėKas yra kas. Lietuvos moterys. – Kaunas: Neolitas, 2007. – 337 p.

 Kontroversijos 

 Kaltinimai neapykantos kurstymu 
2023 m. N. Oželytė susilaukė kritikos dėl savo pasisakymų apie praeivį Vasario 16-osios minėjimo metu – jis buvo pavadintas nacistu bei žydu. Signatarė savo nuomonę argumentavo tvirtindama, kad šis „panašus į žydą, ne į lietuvį. Absoliučiai, jūs juodas, lietuviai tokie nebūna, su rudomis akimis. <...> O pats esate niekas. Ir netgi ne lietuvis, žiūrint į fizionomiją.“ Prokuratūra gavo pranešimą apie įvykusį incidentą, kuriame nurodyta, jog politikė „viešai tyčiojosi, niekino, skatino neapykantą, kurstė diskriminuoti asmenį dėl rasės, plaukų ir akių spalvos, tautybės, kilmės, etninės kilmės“. Pati Oželytė socialiniuose tinkluose šį incidentą viešoje vietoje su „baubiku“ bei „jo sėbrais“ įvertino kaip provokaciją ir tikino, kad pateiktoje vaizdo medžiagoje nematyti konflikto pradžios. Pasak politikės, asmuo pavadintas „naciku“, nes šis nebuvo patenkintas jos ankstesniu ketureiliu apie ateityje išnyksiančią Lietuvą, o žydu – nes „nacikus [tai] labiausiai siutina – palyginau su tauta, ant kurios jie labiausiai varo“.Gafurova, J. „Kaip N. Oželytė žydus tarp lietuvių atpažįsta.“Respublika. Originalas archyvuotas 2023-02-22. Nuoroda tikrinta 2023-03-04.

 Filmografija 
 1974 m. Ievutė – Žvangutis, rež. Gytis Lukšas, LKS
 1976 m. Frida – Seklio Kalio nuotykiai, rež. Arūnas Žebriūnas, LKS
 1977 m. Stasė – Vaikinas iš Darbo gatvės, rež. Algirdas Dausa, LKS
 1978 m. Dela – Nebūsiu gangsteris, brangioji, rež. Algimantas Puipa, LKS
 1978 m. Rubė Adams – Veidas taikinyje, rež. Almantas Grikevičius, LKS
 1979 m. Briun – Viešbutis „Pas žuvusį alpinistą“, rež. Grigorijus Kromanovas, Talinfilm
 1980 m. Adelė – Dičiaus karjera, rež. Balys Bratkauskas, LTV
 1980 m. Bušė – Kelionė į rojų, rež. Arūnas Žebriūnas, LKS
 1980 m. Maksimova – Aliarmas, rež. Jevgenijus Makarovas, Lentelefilm
 1981 m. Airinė – Raudonmedžio rojus, 5 serijos, rež. Bronius Talačka, LTV
 1981 m. Bertina – Amerikietiška tragedija, rež. Marijonas Giedrys, LKS
 1981 m. Kamilė – Arkliavagio duktė, rež. Algimantas Puipa, LKS
 1982 m. Inga – Atsiprašau, rež. Vytautas Žalakevičius, LKS
 1983 m. Stasė – Jo žmonos išpažintis, rež. Almantas Grikevičius, LKS
 1984 m. Ana Zaiceva – Du husarai, rež. Viačeslavas Krištofovičius, A. Dovženkos kino studija
 1984 m. Helga Vedekind – Veik pagal situaciją, rež. Ivanas Gorobecas, Odesos kino studija
 1984 m. Rožytė – Čia mūsų namai, rež. Saulius Vosylius, LTV
 1985 m. Ana – Legenda apie nemirtingumą, rež. Borisas Savčenko, A. Dovženkos kino studija
 1986 m. Jelena Tarasova – Tik vienas posūkis, rež. Aleksandras Grišinas, Odesos kino studija
 1986 m. Vera – Skėtis naujavedžiams, rež. Rodionas Nachapetovas, Mosfilm
 1987 m. Katerina Zinkevič – Norite – mylėkite, norite – ne…, rež. Vladimiras Kolosas, Belarusfilm
 1989 m. Marusia – Pabaiga, rež. Nikolajus Košeliovas, Lenfilm
 2005 m. Klara Dalrympl – Zebriukas Dryžius, JAV (įgarsino) Laimonas Tapinas. Lietuvos kinematografininkai. – Vilnius: Mintis, 1986. – 81-82 p.https://www.kino-teatr.ru/kino/acter/w/sov/3155/works/

 Bibliografija 
 Nuotrupos: esė eilėmis. - 2 D.:
 D. 1 / dail. Ona Liugailienė. - Vilnius: Versmė, 2013. - 46 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-589-77-8
 D. 2 / dail. Elena Vait. - Vilnius: Petro ofsetas, 2016. - 41 p.: iliustr. - ISBN 978-609-420-502-6

 Įvertinimas 
 1984 m. LSSR nusipelniusi artistė 
 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

 Šaltiniai 

Kategorija:Kovo 11 akto signatarai
Kategorija:Lietuvos aktoriai
Kategorija:Lietuvos laidų vedėjai
Kategorija:Vilniaus politikai