Vytautas Kazakevičius (1930)

Vytautas Kazakevičius (1930 m. rugsėjo 28 d. Kaune – 2018 m. sausio 18 d. Vilniuje) – sovietinis žurnalistas, literatūrologas, publicistas, politinis bei visuomenės veikėjas.

 Biografija 
1949 m. sidabro medaliu baigė Šančių vidurinę mokyklą. 1949–1950 m. Kauno universitete studijavo kelių inžineriją. 1955 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete su pagyrimu baigė žurnalistiką.

1951–1957 m. laikraščio „Tiesa“ žurnalistas, skyrių vedėjas. 1957–1963 m. laikraščio „Sportas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1957–1964 m. Lietuvos sporto žurnalistų federacijos pirmininkas. 1963–1967 m. laikraščio „Tėvynės balsas“, 1967 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1967–1976 m. Kultūrinių ryšių su užsienio lietuviais komiteto pirmininko pavaduotojas.

1973–1990 m. su pertraukomis universitete žurnalistams ir lituanistams dėstė išeivijos literatūrą, kultūros ir visuomenės istoriją, politologijos aktualijas. 1976–1983 m. „Minties“ leidyklos „Gintaro“ redakcijos vedėjas. 1983–1991 m. LSSR užsienio reikalų ministerijos spaudos ir informacijos skyriaus vedėjas.

Nuo 1991 m. pensininkas. 1990–1994 m. laikraščio „Laisvoji mintis“, nuo 1996 m. LDDP žurnalo „Gairės“, 1995–1999 m. savaitraščio „Opozicija“ vyr. redaktorius.

Nuo 1991 m. Lietuvos pagyvenusių žmonių asociacijos pirmininko pavaduotojas, nuo 1996 m. Tarptautinės pagyvenusių žmonių asociacijų federacijos valdybos narys. 2001 m. Liaudies koalicijos „Už teisingą Lietuvą“ narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys.

Žmona Birutė – žurnalistė, dukros – Sigita Burbienė ir Asta Kazakevičiūtė. Palaidotas Karveliškių kapinėse.http://www.lzs.lt/lt/naujienos/tylos_minute/archive/mire_zurnalistas_redaktorius_vytautas_kazakevicius.html

 Kūryba 
Vienas iš sovietinės valdžios funkcionierių, turėjęs teisę ir įpareigotas sekti lietuvių emigracijos spaudą, megzti ryšius su egzodo rašytojais, siūlyti leisti jų kūrinius Lietuvoje, nušviesti sovietinėje spaudoje tenykštį literatūrinį gyvenimą.

Parašė straipsnių apie daugumą pokarinės emigracijos rašytojų sovietmečiu išleistoms lietuvių enciklopedijoms, parengė spaudai Eduardo Cinzo, Juliaus Kaupo, Mariaus Katiliškio, Juozo Mikuckio, Balio Rukšos, Antano Tulio, Stasio Santvaro, Vlado Šlaito kūrybos leidinius.

 Bibliografija 
 Sportininko žinynas (su Pranu Rimša), 1960 m.
 Krepšinis ir krepšininkai (su Stanislovu Stonkumi), 1966 m.
 Lietuvos kultūros ir sporto istorija (vienas bendraautorių), 1966 m.
 Graži tu, mano brangi tėvyne: grožinės literatūros antologija (sudarė). – Vilnius: Vaga, 1967. – 558 p.: iliustr.
 Amžiais su gimtine: patrioto kovotojo Rojaus Mizaros atminimui. – Vilnius: Vaga, 1970. – 205 p.
 Lietuvos krepšinis (su Algimantu Bertašiumi, Stanislovu Stonkumi, V. Zeliuku), 1971 m.
 Emigranto dalia: antologija (sudarė). – Vilnius: Vaga, 1973. – 413 p.
 Ideologinės srovės lietuvių išeivijoje: socialinės politinės ir filosofinės koncepcijos po Antrojo pasaulinio karo (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1978. – 422 p.
 Keturi Vilniaus universiteto amžiai: brošiūra, 1979 m.
 Sniečkaus fenomenas: prisiminimai ir pamąstymai / sud. Vytautas Kazakevičius, Rimgaudas Mališauskas. – Vilnius: Gairės, 2003. – 431 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-35-1

 Įvertinimas 
 1980 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos redaktoriai
Kategorija:Lietuvos sporto žurnalistai
Kategorija:Lietuvos publicistai
Kategorija:Lietuvos enciklopedininkai