Hipólito Yrigoyen

Apie Argentinos miestą žr. Ipolito Irigojenas (Santa Krusas).

Ipolitas Irigojenas (Juan Hipólito del Sagrado Corazón de Jesús Yrigoyen Alem; g. 1852 m. liepos 12 d., Buenos Airėse – m. 1933 m. liepos 3 d.) – Argentinos prezidentas (1916–1922 m. ir 1928–1930 m.).

Iki įsitraukiant į politinę veiklą Irigojenas mokykloje dirbo mokytoju. 1891 m. jis kartu su savo dėde Leandru Alemu įkūrė Unión Cívica Radical partiją. 1896 m. mirus Alemui Irigojenas tapo vienvaldžiu partijos lyderiu. Jo valdoma partija užėmė griežtą opoziciją valdančiosios partijos atžvilgiu. 1893 ir 1905 m. partija valdžią bandė užimti jėga. 1916 m. Irigojenas tapo prezidentu. Jam teko susidurti su opozicijos valdomų provincijų nepaklusnumu. Šalis užėmė neutralią poziciją prasidėjus I pasauliniam karui. Jo metu labai padidėjo šalies žemės ūkio produkcijos paklausa, dėl to šoktelėjo BVP ir gyvenimo lygis. Prasidėjo didelė imigracija. Po Irigojeno į valdžią atėjo Marselas Torkuatas de Alvearas. Po pastarojo kadencijos Ipolitas Iriogojenas antrą kartą išrinktas Argentinos prezidentu. Jos metu prezidentas susidūrė su radikalių judėjimu pasipriešinimu. Ne kartą pasikėsinta į jo gyvybę. Galiausiai 1930 m. rugsėjo 6 d. Chosė Felikso Uriburu vadovaujamo karinio perversmo metu Irigojenas nuverstas. Po perversmo buvo įkalintas Martino Garsijos salos kalėjime.

|-

Yrigoyen, H.