Salos (Ignalina)

Salos (arba Salos I) – etnografinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 1 km į šiaurę nuo Antalksnės, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Kultūrinis rezervatas. Kaime yra „Žiburių“ stovyklavietė. Vakarinė kaimo dalis (Salos II) – architektūros paminklas.

 Geografija 

Kaimas įsikūręs pusiasalyje, apsuptas Alksno (vakaruose), Linkmeno (šiaurėje) ir Asalnykščio (pietryčiuose) ežerų. Per sąsmauką ateina keliukas iš Antalksnės, per brastą veda keliukas į Puziniškį.

Kaime vyrauja mažalapės liepos, juodalksniai, paprastieji klevai, paprastieji ąžuolai, karpotieji beržai, drebulės, karklai, obelys, kriaušės. Būdingas banguotas, kalvotas paviršius.

 Etimologija 
Pavadinimas kilęs nuo žodžio salà ʻiš visų pusių vandens apsuptas sausumos plotasʼ, nes kaimas įsikūręs salą primenančiame pusiasalyje tarp ežerų.

 Istorija 

Kaimas minimas nuo 1783 m., gyventojai pirmąkart surašyti 1811 m. Salomis buvo vadinami du kaimai, abu išaugę iš vienos sodybos. 1847 m. jie istoriniuose šaltiniuose jau žymimi kaip Antalksnės kaimo užusieniai. Tuo metu Salose I stovėjo 2, o Salose II – 1 sodyba. XIX a. pab. abu Salų užusieniai pateko į Švenčionių apskrities Linkmenų valsčių, Antalksnės apylinkę. Tarpukariu Salos priklausė Lietuvai (Utenos apskritis, Linkmenų valsčius).

1971 m. Salos I ir Salos II sujungtos.

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

 Gyventojai 

1905 m. Salų II užusienyje buvo 11 gyventojų, o Salų I užusienyje – 24 gyventojai.

 Šaltiniai 

Kategorija:Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kategorija:Etnografiniai kaimai Aukštaitijos nacionaliniame parke