Tikroji sora

Tikroji sora (Panicum miliaceum) – miglinių (Poaceae) šeimos sorų (Panicum) genties augalas. Lietuviškai dar vadinama prosais.

Vienametis kultūrinis augalas. Stiebas šakotas nuošaknų. Lapai su nuleistomis lapamakštėmis. Žiedų šluotelės išsikerojusios. Grūdai su plėvelėmis. Žydi liepos-rugsėjo mėn.

 Kilmė 
Spėjama, kad tikroji sora buvo sukultūrinta prieš 7000 metų dviejuose atskiruose regionuose: Tolimuosiuose Rytuose ir Užkaukazėje.

 Sudėtis 
Sorų sėklose yra 12 % baltymų, 81 % krakmolo, 1 % ląstelienos, mineralinių medžiagų, 3,5 % riebalų, vitamino B. Sorose daugiau nei kitose kruopose yra kalio druskų.

 Pritaikymas 
Soros grūdai puikus kiaulių, paukščių, o šiaudai ir pelai – galvijų pašaras.

 Mityba 
Tolimųjų Rytų virtuvėje šio augalo kruopos nuo seno plačiai naudotos Pekino virtuvėje (kin. shuzi), o kartu su kitomis grūdinėmis kultūromis perduotas ir į japonų (jap. kibi) bei korėjiečių virtuves. Kinijoje ji dar vadinama geltonaisiais ryžiais.

Dėl gero kruopų skonio, greito suvirimo ir dabar soros yra viena svarbiausių kruopinių kultūrų. Iš jų verdamos košės ir sriubos, kepami įvairūs gaminiai.

 Vaistinės augalo savybės 
Dėl didelio kalio druskų kiekio, soros svarbios širdies veiklai. Kaip dietinis valgis birios košės rekomenduojamos sergant širdies, kraujagyslių ligomis, ateroskleroze, nuolatiniu vidurių užkietėjimu.

 Etimologija 
Žodis sóra (kitaip sorà, sorė, soruõlė, sūrà) giminiškas . Tai labai neaiškus, įvairiai interpretuotas, galimai labai archajiškas žodis. K. Būgos etimologija iš sótus neįtikinama. Kiti laiko senu finougrišku skoliniu iš mordv. śuro, śoră (‘grūdas, javas’; plg. mar. šurno ‘grūdai’,  ‘grūdų patiekalas, grucė’), nors kultūrinius žodžius paprastai finougrai skolindavosi iš indoeuropiečių, o ne atvirkščiai. Dažnai šį žodį (spėjama baltiška prolytė *psārā) bandoma giminiuoti su slavų proso (rus., bulg., serb. просо, , lenk.,  ir kt., iš čia ir skolinys lietuvių kalboje prosà), kuris – irgi visiškai neaiškus (hipotezės: iš  ‘kulti, perti, trenkti’, iš ide. *perk- ‘margas, dėmėtas, keršas’ ar iš ide. *psar- ‘maistas, penas’, plg.  ‘puota, džiaugsmas’ ir kt.). Anot K. T. Vitčako, baltiškas soros pavadinimas gretintinas su alanų huvar (‘sora’),  (‘grūdai, miežiai, soros’),  (‘grūdai’),  (‘maistas, penas’),  (kurį interpretuoja kaip ‘patalpa soroms laikyti’), toliau – su minėtais finougrų žodžiais, taip pat ugaritų 𐎌𐎓𐎗 = š‘r, ,  (‘miežiai’), graikų linijinis A sa-ru (‘kažkokie grūdai’), eg. šr.t (‘miežiai’), haus. cararriya (‘tokios pupos’), samojedų śoora (‘kankorėžių sėklos’) ir laiko tai nostratinės kalbos (pirmykštės Eurazijos prokalbės) paveldu.

 Galerija 

 Šaltiniai 

Kategorija:Migliniai
Kategorija:Grūdiniai augalai
Kategorija:Pašariniai augalai
Kategorija:Vaistiniai augalai