Ergonomika

Ergonomika (, , ) – taikomasis mokslas, tiriantis dirbančiojo psichofiziologines galimybes, ribas ir elgesį darbo metu; sukauptą informaciją taiko objektams, procesams, darbo aplinkai projektuotiEnciklopedinis karybos žodynas (sud. Petras Algirdas Čiočys, Jurgis Janukevičius, Edvardas Jasiulionis). - Vilnius: Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademija, 2008, ISBN 978-9955-423-66-9.

Ergonomikos tyrinėjimų objektas dažniausiai būna žmogus. Siekiama sukurti optimalias darbo sąlygas (priemones ir aplinką), kurios tausotų žmogaus sveikatą, laiduotų darbo saugą ir našumą. Ergonomika, kaip kompleksinis mokslas, pasižymi tuo, kad naudojasi pavienių mokslų metodus, duomenis bei pasiekimus sprendžiant specifinius uždavinius, kurių negali išspręsti nė vienas mokslas paimtas atskirai. Ergonomika naudojasi technikos, inžinerinės psichologijos, estetikos, darbo higienos, fiziologijos, antropometrijos, biomechanikos duomenimis ir metodais.

 Istorija 

Ergonominės koncepcijos pradėtos kurti XIX ir XX a. sandūroje, kai pramonės produktyvumas priklausė daugiausia nuo žmonių jėgos bei motyvacijos.
Žodis ergonomika kilęs iš  'darbas' +  'dėsnis'. Terminą sukūrė lenkų gamtininkas Wojciech Jastrzębowski ir 1857 m. paminėjo savo filosofiniame veikale „Ergonomikos, t. y. mokslo apie darbą bruožai“ (). Pirmasis ir Antrasis pasaulinis karai paspartino karinės pramonės vystymąsi. Kartu iškilo poreikis padidinti darbo efektyvumą.

Laikoma, kad pirmasis apie darbo mokslą, pavadinęs jį ergologija, prakalbo rusų psichologas Vladimir Miasiščev () 1921 m. visos Rusijos konferencijoje apie mokslinio darbo organizavimąVytolis Kučinskas Ergonomika (vadovėlis), Klaipėdos universiteto leidykla, 2004. 1949 m. pirmą kartą ergonomika pripažinta kaip mokslas, jos pradininkas – anglų inžinierius Frederikas Teiloras (). Jis populiarino mokslinio darbo proceso valdymo požiūrį, kuriuo remiantis, didesnio darbo efektyvumo siekiama gerinant darbo procesą. F. Teiloro darbus tesė amerikiečiai Frank ir Lillian Gilbreth savo darbe „Laiko ir judesio studijos“ (). Jie siūlė būdus padidinti darbo efektyvumą mažinant darbuotojų nuovargio vystymąsi.

1950 m. tapo žinomas SSRS, vėliau – 1968 m. ergonomikos problemomis susidomėta Lietuvoje.

 Skirstymas 
 mikroergonomika
 midiergonomika
 makroergonomika

 Šakos 
 Medicinos ergonomika 

 Ugdymo aplinkos ergonomika 

 Kosmoso ergonomika 

 Kompiuterizuotų darbo vietų ergonomika

 Gamybos ergonomika 

 Karinė ergonomika 

Karinė ergonomika tyrinėja žmogaus kovinės veiklos galimybes karinės paskirties sistemose (žmogus-mašina-aplinka) atsižvelgdama į antropometrinius (biologinius), biomechaninius (judesių) ir medicininius (higienos) rodiklius. Sudaro galimybes didinti ginklų ir kovos technikos naudojimo veiksmingumą, trumpinti sudėtingų sistemų įvaldymo laiką, mažinti avarijų ir katastrofų skaičių.

 Taip pat skaitykite 
 Neuronomija
 Tinkamumas

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Kompiuterizuotų darbo vietų ergonomika, KU mokomoji medžiaga 
 Ergonomika.lt 
 Darbo vietos ergonomika 

Kategorija:Ergonomika
Kategorija:Inžinerija