Polesko rajonas

Polesko municipalinis rajonas (; 1946–2008 m. Polesko rajonas, ) – Kaliningrado srities (Rusijos Federacija) administracinis vienetas srities centrinėje dalyje, Kuršių marių pietrytiniame krante. Rajono centras – Poleskas ().

Rajone nemažai Istorijos ir kultūros paminklų, tarp jų XIV a. Labguvos pilis, kurioje veikia istorinis muziejus ir paveikslų galerija.

 Geografija 

Ribojasi vakaruose su Gurjevsko rajonu, pietuose su Gvardeisko rajonu, rytuose su Slavsko rajonu, šiaurėje – Kuršių marios.

Rajono plotas 2010 m. – 834,28 km², iš jų 35 719 (2000 m. – 28 000 ha) žemės ūkio paskirties žemė, 39 487 ha miškas, 1112 ha vandens telkiniai. Rajone 2011 m. buvo 66 apgyvendintos vietovės, daugiausia pagal geležinkelius ir automobilinius kelius.

Rajono teritorijoje yra nemažai naudingų iškasenų – molis, durpės (atsargos 350 000 t), nafta, smėlis. Rajono teritorija teka upė Deima.Паспорт Муниципального образования «Полесский муниципальный район»

 Istorija 

1946 m. balandžio 7 d. įkurtas Labguvos rajonas (), kuris apėmė buvusią Rytų Prūsijos provincijos Labguvos apskritį, bet 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku „Dėl Kaliningrado srities administracinio teritorinio sutvarkymo“ pakeitus rajono centro pavadinimą, pavadintas Polesko rajonu.Полесский муниципальный округ. Prussia39.ru (tikrinta 2024-12-26).

Vykdant savivaldos reformą, nuo 2008 m. oficialus pavadinimas – Polesko municipalinis rajonas.

 Gyventojai 

Iki pat XVIII a. vidurio dauguma Labguvos apskrities gyventojų buvo lietuviai. 1837 m. tokiais save laikė 34 proc., 1910 m. – apie 8 proc. gyventojų, nors pavardės bažnytinėse knygose beveik ištisai lietuviškos.

Didelė dalis vietinių gyventojų artėjant karo frontams pasitraukė į Vakarus. 1947 m. spalio 11 d. TSRS Ministrų Taryba priėmė slaptą nutarimą Nr. 3547–1169 – C „Dėl vokiečių perkėlimo iš Kaliningrado srities į Vokietijos tarybinę okupacinę zoną“. Jau pavasarį likusieji vietiniai gyventojai buvo jėga susodinti į geležinkelio vagonus ir išvežti.

2010 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 7 615, 39% rajono gyventojų, 9 800 ekonomiškai aktyvūs, 4 756 pensininkai. Vidutinė pensija 6648 rubliai.

 Infrastruktūra 

Polesko rajone veikia Sankt Peterburgo valstybinio agrarinio universiteto filialas su 6 fakultetais (207 studentai) ir neakivaizdiniu skyriumi (894 studentai), profesinis licėjus Nr. 21 (301 moksleivis), 4 vidurinės ir viena pagrindinė mokyklos, 8 ikimokyklinės įstaigos.

Yra 64 vietų ligoninė, poliklinika, ambulatorija, 6 vaistinės.

Veikia žuvies, mėsos, duonos, pieno (sūrių gamybos), žemės ūkio produkcijos perdirbimo įmonės, iš jų didžiausia – Kaliningrado mėsos perdirbimo įmonė „Deima“. Yra keli stambūs žemės ūkio kooperatyvai ir fermeriniai ūkiai.

Rajone 1500 egz. tiražu leidžiamas laikraštis „Polesskij vestnik“ (Полесский вестник – Polesės žinios).

 Savivalda 

Rajono taryba iš 15 deputatų renkama 5 metams. Tarybai vadovauja tarybos pirmininkas, rajono administracijai – atskirai 5 metams renkama rajono administracijos galva. Rajono teritorijoje iki 2008 m. buvo šios apylinkės, kurios rinko savo tarybas:

Dabartinis pavadinimasRusiškaiVokiškaiLietuviškaiGolovkinasГоловкиноNemonien, nuo 1938 m. ElchwerderNemunynasSaranskojėСаранскоеPowangenPavandenė, LaukiškaSlavianskojėСлавянскоеPronittenPronyčiaiSosnovkaСосновкaGroß BaumAukštagiriaiTiuleninasТюленинoLabiau-Viehof-ZalesjėЗaлесьеMehlauken, nuo 1938 m. LiebenfeldeMielaukiai
Vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256 rajone sudaryti:
 Polesko miesto gyvenvietė,
 Golovkino kaimo gyvenvietė,
 Zalesjės kaimo gyvenvietė,
 Saranskojės kaimo gyvenvietė,
 Turgenevo kaimo gyvenvietė.

 Vietovardžiai 

Ne visos gyvenvietės turėjo originalius pavadinimus lietuvių ar prūsų kalba, nes apylinkėse buvo nemažai Prūsijos didikų dvarų ir medžioklės namų. Oficialiuose Prūsijos gyvenviečių sąrašuose dažniausiai kito tik vietovių statusas: Gut – viensėdis arba dvaras, Adlig – kilmingas dvaras, Königlich – karališkasis dvaras. 1929 m. daugelis šių bajoriškų priedėlių buvo panaikinta, o 1938–1939 m. pakeisti vokiečiams sunkiai besuprantami ir dar sunkiau tariami, nors vokiškai ir transformuoti senieji pavadinimai.

1945 m. rusų okupacinė karinė valdžia, kuri naudojosi iki karo rengtais topografiniais žemėlapiais, buvo sugrąžinusi iki 1938 m. buvusius vietovardžių pavadinimus, nes vokiečių pakeisti pavadinimai nesiderino su kariniuose žemėlapiuose pažymėtais seniaisiais prūsiškais ir lietuviškais vietovių pavadinimais. Tačiau 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku pakeitus rajono didesnių gyvenviečių pavadinimus, buvo pakeisti ir mažųjų gyvenviečių, dažniausiai buvusių dvarų, pavadinimai.Палмайтис Л. Предложение по научной русификации исконных наименований перешедшей в состав России северной части бывшей Восточной Пруссии / Л. Палмайтис; Европейский институт рассеянных этнических меньшинств. – Б. м.: Б.и., 2003.  Vilius Pėteraitis. Mažosios Lietuvos ir Tvankstos vietovardžiai = Die Ortsnamen von Kleinlitauen und Twanksta: jų kilmė ir reikšmė. Vilius Pėteraitis; Mažosios Lietuvos fondas. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1997. ISBN 5420013762 Lietuviški tradiciniai vietovardžiai: Gudijos, Karaliaučiaus krašto, Latvijos ir Lenkijos.  Patvirtintas Valstybinės lietuvių kalbos komisijos protokoliniu nutarimu 1997 m. gegužės 25 d. Valstybinė lietuvių kalbos komisija. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. 2002. ISBN 5420014882 Zipplies, Helmut: Ortsnamenänderungen in Ostpreußen. Eine Sammlung nach dem Gebietsstand vom 31.12.1937 Selbstverlag des Vereins, Hamburg, 1983.

Oficialus pavadinimas vokiškaiLietuviškaiKoordinatėsAlt Löwenthal, nuo 1938 m. Neu Löwenthal-Danielshöfen-Eichenberg-Aßlacken, nuo 1938 m. Forsthaus MittenwaldĄžlaukiaiForsthaus Klein Pöppeln-Schweizgut, nuo 1938 m. Forsthaus Wildhügel-Friedrichswalde-Grabenhof-Groß Elxnupönen, nuo 1938 m. ErlenfließAlksniupėnaiGroß Friedrichsgraben II, nuo 1938 m. Ludendorff-Groß SittkeimŽydkiemisGroß Stumbragirren, nuo 1938 m. AuerwaldeStumbragirėGut Adlig PaddeimPadeimisGut Groß Mühlwalde-Gut Groß Schmerberg-Gut LablackenLablaukiaiGut Willmanns-Heidenberg-Juwendt, nuo 1938 m. Grabenwald-KarklienenKarklynėKlein Baum-Klein Pöppeln-Klein Stumbragirren, nuo 1938 m. AuerfeldeStumbragirėKlewienen, nuo 1938 m. SeegershöfenKlevėnaiKreutzweg-Kumpelken, nuo 1938 m. KämpenKumpelkiaiLabiau-Gartendorf-Lappienen, nuo 1938 m. DaudertshöfenLapieniaiLauszen, nuo 1936 m. Lauschen, nuo 1938 m. Brachhöfen LaužaiForstkolonie Löwenberg-Neu Domharthenen, nuo 1938 m. KleindomhardtfeldeDomartėnaiNeuendorf-Obscherninken, nuo 1938 m. DachsfeldeOpšrininkaiPannaugen, nuo 1938 m. HabichtswaldePanaugaiPaschwentschen, nuo 1938 m. WittenrodePašvenčiaiPeldszen, nuo 1938 m. DeimemündePeledžiaiPiplin, nuo 1938 m. Timberhafen-Pogarblauken, nuo 1938 m. PogarbenPagarblaukiaiSkieslauken, nuo 1938 m. MörnersfeldeSkyslaukisSpätsrode-Szerszantinnen, nuo 1938 m. KleinwaldwinkelŠeršantynaiWegnerminnen, nuo 1938 m. WegnersdorfVengerminiaiYorksdorf-

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Rajono istorija iki Antrojo pasaulinio karo