Magdalena (upė)

Apie Biblijos veikėją žr. Marija Magdalietė.

Magdalena () – svarbiausia Kolumbijos upė; jos slėnis – istorinis, ekonominis šalies centras.

Magdalena prasideda Kolumbijos pietvakariuose, Anduose, Kolumbijos masyve. Upė kerta šalį iš pietų į šiaurę, slėniu tarp Centrinės ir Rytų Kordiljeros, vėliau (nuo Naros) aplenkia Karibų plynaukštę ir teka žemuma. Įteka į Karibų jūrą netoli Barankilijos. Laivuojama 990 km tarp Hondos ir Barankilijos. Taip pat laivuojama (nedidelių laivų) ir iki Ondos slenksčių, 240 km ruože. Žemupys teka per pelkėtą pajūrio žemumą, šakojasi į kelias šakas (Lobosą, Momposą ir kitas), tarp šakų susidariusios salos (Margarita, kitos). Upė per trečdalį metų deltoje nusodina 500 tūkst. m³ nešmenų, todėl delta keičiama inžineriniais įrengimais.

Pagrindiniai Magdalenos intakai – Saldana, Bogota, Kararė, Sogamobas, Sesaras, Kauka, San Chorchė.R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.

Vidurupis slenkstėtas. Kanalu sujungta su Kartachenos uostu. Vandens lygis labai svyruoja. Vandeningiausia balandį–gegužę ir rugsėjį–lapkritį.

Svarbiausi pakrančių miestai: Chirardotas, Onda, La Dorada, Puerto Bojaka, Puerto Triunfas, Barankilja.

Pavadinimas kilo nuo biblinės veikėjos Marijos Magdalietės. Indėnai upės žemupį vadino Karipuanja (Caripuaña), vidurupį – Arli, aukštupį – Juma (Yuma). Ikikolumbiniais laikais šios upės slėnyje kestėjo San Agustino, paesų, Tolimos, muzų, jarigų ir kitos Andų Tolimosios šiaurės kultūros. Dalis vietos tautų kalbėjo karibų kalbomis, kurios čia paplito apie X a.Rivet, Paul (1943): "La influencia karib en Colombia"; RIEN 1/1: 55-93; 283-295. Magdalenos žemupis priklausė Sąsmaukos-Kolumbijos zonai. 

 Šaltiniai 

Kategorija:Kolumbijos upės