Čerskio kalnagūbris

Čerskio kalnagūbris () – kalnų sistema Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Jakutijoje ir Magadano srityje. Nusidriekęs pietryčių kryptimi 1500 km nuo Janos žemupio iki Kolymos aukštupio. Įsiterpęs tarp Oimiakono kalnyno ir Momo-Selenjacho tarpukalnių dubumos. Pagrindiniai kalnagūbriai: Chadaranio, Tas Chajachtų, Čemalginsko, Kurundios, Čibagalacho, Borongo. Aukščiausias taškas – Pobedos kalnas (3147 m, Ulachan Čistajo kalnagūbryje).

Susidarė mezozojaus periode. Yra aukso, alavo, akmens anglių telkinių. Kalnagūbrius skiria grabenai. Vyrauja vidutinkalnių reljefas; virš 2000–2500 m iškilusios viršūnės turi alpinį reljefą. Virš 350 slėninių ir karų ledynų, kurių bendras plotas 157 km². Išplitęs amžinasis įšalas. Šiauriniuose šlaituose iki 300 m, pietiniuose – iki 1100 m auga maumedžių retmiškiai; daugiausia užpelkėję; aukščiau – kedrų ir alksnių sąžalynai, taip pat akmenuota ir krūmynų tundra. Kalnyną tyrinėjo rusų geologas ir geografas S. Obručevas, kuris 1926 m. kalnagūbrį pavadino lietuvių kilmės geografo J. Čerskio garbei.

 Šaltiniai 

Kategorija:Sibiro kalnai
Kategorija:Azijos kalnų sistemos