Klausgalvai

Klausgalvai – kaimas šiaurinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Salantų, prie kelio , dešiniajame Salanto krante.

 Etimologija 

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Klausgalvis daugiskaitos formos. Vietovardis rašomas , , , .

 Geografija 

Kaimas plyti tarp Salanto ir Kūlupio stūksančioje aukštumoje ir į vakarus nuo jos esančiame Kūlupio slėnyje. Rytiniu pakraščiu teka Salantas, o vakarine dalimi – jo intakas Kūlupis. Kūlupio slėnyje ir į vakarus nuo jo ošia buvusio Klausgalvų miško likučiai. Per kaimą praeina keliai  ir Klausgalvai–Pesčiai.

 Istorija 

Susiformavo XVI a., Valakų reformos metu. Pirmąkart paminėtas 1585 m. Platelių seniūnijos inventoriuje.Акты издаваемые Виленскою археографическою комиссiею. – Вильна, 1887. – T. 14. – C. 306

Kaimui priklausė 20 valakų dirbamos žemės, kurią 1585 m. iš Platelių dvaro nuomavo 19 valstiečių šeimų. 1750 m. kaime buvo 10, 1821 ir 1843 m. – po 12, 1846 m. – 18, 1866 m. – 8 kiemai.Kazys Misius. Iš Salantų bažnyčios ir parapijos istorijos. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2011. – T. 15. – P. 71, 72Michał Gadon. Opisanie powiatu Telszewskiego w gubernii Kowieńskiej w dawnem Xięstwie Żmujdzkiem położonego. – Wilno, 1846. – S. 157

Nuo 1715 m. minima Klausgalvų koplyčia, stovėjusi Kalnaliu vadinamos aukštumos viršūnėje. Jos vietoje 1777 m. buvo pastatyta Šv. Lauryno bažnyčia, kurioje 1801 m. pakrikštytas būsimasis Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. XVIII a. kaimo vakariniame pakraštyje susiformavo Klausgalvų Medsėdžių užusienis, o šiaurės rytinėje dalyje, šalia Šv. Lauryno bažnyčios – Kalnalio bažnytkaimis.

1870 m. kaime buvo 171 revizinės sielos (prievolininkų luomo valstiečiai) ir 456 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai atlikinėjo atodirbio prievolę Platelių grafų Šuazelių-Gufjė Šalyno dvare.Списокъ мировыхъ участковъ и волостей Ковенской губерніи: Составленъ в 1870 году. – C. 78 1884 m. atstatant sudegusią Kalnalio Šv. Lauryno bažnyčią, jai panaudota Klausgalvų miške paruošta mediena.

Valakinio kaimo sodybos stovėjo abipus Kretingos–Salantų kelio, nuo Nasrėnų iki Kalnalio. 1923 m. jame buvo 49 ūkiai,Lietuvos apgyventos vietos. – Kaunas, 1925. – P. 119 Lietuvos žemės reformos metu išskaidyti į viensėdžius.

Šalyno dvaro savininkai Petrauskai kaime prie Kūlupio XX a. 3 dešimtmetyje pastatė dviejų aukštų mūrinį pastatą pradinei mokyklai, vėliau pavadintai vyskupo Motiejaus Valančiaus vardu. Joje mokytojavo poetės, aktorės Marijos Meilės Kudarauskaitės tėvai. 1949 m. mokykla perkelta į Kalnalį, o pastatas paverstas gyvenamuoju namu.

1992 m. kaime buvo 33 sodybos, iš kurių 30 priklausė Imbarės, o 3 – Kūlupėnų apylinkei.Kaimas nedingo. – Švyturys – 1992 m. gruodžio 19 d. – Nr. 99 Šios trys sodybos šiuo metu yra priskirtos Nasrėnų kaimui.

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
Gimė Marija Meilė Kudarauskaitė, poetė, aktorė, pedagogė

 Kultūros paveldas 
 Senosios kaimo kapinės (Senkapiai, Balto beržo kapinės) (XVI a. – XX a.)

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Marija Meilė Kudarauskaitė: Kretingos personalijų žinynas 
 Klausgalvai: Kretingos krašto enciklopedija

Kategorija:Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės