Alukėnai

Alukėnai – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Traupio, Alukėnų miško pietiniame pakraštyje, prie Juostinėlio upelio. Vieškeliai į Traupį ir Levaniškius. Priklauso Traupio parapijai. Yra senos neveikiančios kapinaitės, be išlikusių laidojimo ženklų.Alukėnai. Anykščių krašto vietovių žinynas, 2025-08-24. Nuoroda tikrinta 2026-01-15.

 Istorija 
1610 m. Raguvos dvaro inventoriuje minimas 12 apgyvendintų valakų kaimas. Dar vienas valakas buvęs neapgyvendintas, o du, toliau nuo kaimo esantys – nedirbami. Iš viso tuo metu kaime buvo 15 sodybų, gyveno Mackavičių, Januškonių, Marsanių, Andrejavičių, Šapovalavičių, Tulalių, Janavičių, Pučkelų, Vabalų, Navikų, Kunčionių, Šileikonių ir Krikščiūnų šeimos.1670 m. Trakų vaivada Alukėnų kaimą ir palivarką padovanojo Raguvos bažnyčiai. 1863 m. rudenį kaime būrėsi sukilėlių būrys, vadovaujamas Dominyko Felicijono Maleckio.

1923 m. Alukėnuose buvo 40 sodybų. 1936 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tuo metu valdė 494,5 ha žemės. Kaime veikė grietinės nugriebimo punktas, pradžios mokykla. Po Antrojo pasaulinio karo kaime ir jo apylinkėse veikė Vyčio apygardos Krištaponio rinktinės Lietuvos partizanai. Du kaimo gyventojai sovietų valdžios ištremti į Sibirą. 1940–1941 ir 1944–1954 m. kaimas buvo Alukėnų apylinkės centras, vėliau, ją panaikinus, priklausė Levaniškių ir Traupio apylinkėms. 1950 m. kaime įkurtas „Ateities” kolūkis, netrukus prijungtas prie stambesnio „Tarybinio ryto” kolūkio. 1953–1991 m. Alukėnai priklausė Levaniškio kolūkiui. 2001 m. kaime buvo 9 sodybos.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Alfonsas Keraitis. „Kur gimėm, kur augom, kur žemė šventa...”. Utena: „Utenos Indra”, 2011 m.

Kategorija:Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės