Tuzai

Apie gyvenvietę Juodkalnijoje žr. Tuzai (Juodkalnija).

Tuzai – kaimas šiaurės rytiniame Kretingos rajono savivaldybės pakraštyje, 6 km į rytus nuo Salantų ir 4 km į šiaurės vakarus nuo Ginteliškės, prie kelių  ir , abipus Salanto upės. Teritorijos plotas – 1213 ha žemės.Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas „Dėl Kretingos rajono savivaldybės gyvenamosios vietovės pavadinimo pakeitimo, gyvenamųjų vietovių teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo“. – Vilnius. – 2016 m. spalio 26 d. – Nr. 1062. – Teisės aktų registras – 2016 m. lapkričio 2 d. – Nr. 26124

 Etimologija 

Manoma, kad toponimas kilo iš pirmojo naujakurio Tuzo asmenvardžio daugiskaitinės formos. Rašytiniuose šaltiniuose toponimas rašomas , , . Vietine tarme kaimas vadinamas .

 Geografija 

Kaimas yra Vakarų Žemaičių plynaukštės vakariniame pakraštyje. Jo žemės ribojasi su Panotėniais, Rėžgaliais, Gintališke, Antsieniais, Šateikių Rūdaičiais, Žeimiais, Laiviais ir Baidotais. Vakarine riba teka Bubinas, o šiaurine – Salantas, kuris rytų pusėje užtvenktas, įrengtas Tuzų tvenkinys. Už Salanto stūkso Tuzų miškas. Kaimą kerta rajoniniai keliai  (Kalvų g.) ir  (Velėnijų g.).

 Istorija 
Kaimas susiformavo XVI a. II pusėje, po Valakų reformos.Julius Kanarskas. Tuzai. – Švyturys. – 1992 m. vasario 26 d. – Nr. 16. – P. 3 Pirmąkart paminėtas 1568 m. rugpjūčio 7 d. Salantų apylinkės valakinių kaimų plane.Mappa wedle pomiaru Jokuba Łaszkowskiego Geometry Zygmunta Augusta Króla Polskiego w Roku 1568. Dnia 7. Aug: dokonaney, zrobiona wedle Jego Jnwentarza Opisania Dnia 10. Mar: Roku 1827. – p. Antoniego Kiersznowskiego Kom: Są: Gł: P: Tel: – Lietuvos valstybės archyvas. – F. 1292, ap. 1. – B. 170 Priklausė Platelių dvarui, vėliau – Leduchosvkių valdomam Gintališkės dvarui.

Dvasiniu kaimiečių gyvenimu rūpinosi Platelių, o nuo 1630 m. – Salantų bažnyčios kunigai. 1750 m. kaime buvo 17, 1821 m. ir 1843 m. – po 22, 1846 m. – 23, 1866 m. – 28 kiemai.Kazys Misius. Iš Salantų bažnyčios ir parapijos istorijos. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius, 2011. – T. 15. – P. 71Michał Gadon. Opisanie powiatu Telszewskiego w gubernii Kowieńskiej w dawnem Xięstwie Żmujdzkiem położonego. – Wilno, 1846. – Str. 180 XVIII–XIX a. rytiniame žemių pakraštyje įsikūrė vienkieminis Patuzių užusienis (), kuris XIX a. II pusėje skirstėsi į Pirmuosius ir Antruosius Patuzius. Užusienio gyventojai buvo Gintališkės bažnyčios parapijiečiai.Palangos dekanato parapijų ribų žemėlapis (rusų k.). – Lietuvos valstybės istorijos archyvas. – F. 525, ap. 8. – B. 1580. – L. 4

1866 m. kaime stovėjo 28 katalikų sodybos.Kazys Misius. Iš Salantų bažnyčios ir parapijos istorijos. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius, 2011. – T. 15. – P. 73 Vykdant baudžiavos panaikinimo reformą, Tuzai su I Patuziais ir II Patuziais liko viena kaimo bendruomenė. Joje 1870 m. buvo registruota 140 revizinių sielų (prievolininkų luomo vyrų) ir 899 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai mokėjo išperkamuosius mokesčius Gintališkės dvarininkui Juozapui Leduchovskiui.Списокъ мировыхъ участковъ и волостей Ковенской губерніи: cоставленъ в 1870 году. – Ковнa, 1870.  – C. 81 Vieni pirmųjų žemę išsipirko Petronelė Daukintienė, Juozapas Kolisauskis, Petronelė Pakalniškienė, Timotiejus Silkauskis ir Petras Valužis, 1889 m. valdę nedidelius, 1–6 ha dirbamos žemės sklypus.Алфавитный списокъ землевладѣльцевъ Ковенской губерніи. – Ковна, 1889 Dvarui paliktoje Tuzų ir Žeimių kaimų žemėje XIX a. pab. J. Leduchovskis įsteigė Kurcinų (Korcyno) palivarką.

1913–1915 m. Tuzuose buvo 50, o Patuziuose – 3 vienkieminės sodybos.Карта Ковенск. и Курляндск. губ. – VII-10. Тельевск. и Гробинск. уѣзд. – Воeн. топогр. коллежскій совѣтникъ Поржезинскій, воeн. топогр. капитанъ Кузьминъ. – Съемка 1895 г.Karte des westlichen Rußlands. – Kreis Grobin, Gouvernement Kurland. Kreis Telsche, Gouvernement Kowno. – J 17. Sałanty. – Kartographische Abteilung d. Königl. Preuss. Landes-Aufnahme. – Druck 1915 1923 m. kaimui priklausė 72 ūkiai.Lietuvos apgyventos vietos. – Kaunas, 1925. – P. 120

Prasidėjus Lietuvos žemės reformai, 1925 m. panaikintos bendrai Platelių grafo Liudviko Šuazelio-Gufjė bei Tuzų kaimo ūkininkų Ciprijono Stankūno ir Igno Kazlausko valdytos bendrosios ganyklos,Salantų vls. Tuzų k. Kaimo savininkų Stankūno Ciprijono ir Kazlausko Igno su grafu Liudviku Šuazel de Gouffier bendrų ganyklų likvidavimo planas (1:5000). – 1925 m. – Lietuvos centrinis valstybės archyvas. – F. 1250, ap. 4/5. – B. 388 o 1936 m. vienkiemiais išskirstyta visa žemė.Salantų vls. Tuzų k. 1. Išskirstymo vienkiemiais planas (1:5000) 2. Eksplikacija 3. Išskirstymo viensėdžiais plano išnašos (1:5000). – 1936 m. – Lietuvos centrinis valstybės archyvas. – F. 1250, ap. 4/5. – B. 417 Stambiausi ūkininkai buvo Ciprijonas Stankūnas (47,75 ha), Juozapas ir Barbora Venckai (Tuzuose ir Žeimiuose valdę per 55 ha), Barbora Piktužienė (per 42 ha), Jonas ir Kotryna Berontai (per 37 ha) ir Juozapas Piluckis (per 31 ha).1945 (1940) m. Salantų valsčiaus žemės fondo susidarymo ir paskirstymo naudojimui sąrašas. – Klaipėdos regioninis valstybės archyvas. – F. 204, ap. 1. – B. 45. – L. 11v–13

Dalis kaimo geografinių vietovių turėjo savo vardus. Didžiausia kalva vadinta Šerve. Viduryje kaimo telkšojo šlapia Mažeikinės pieva, o pietuose žiojėjo Garlinės kūdra, kurioje augo garlės ir veisėsi karosai. Paribyje su Žeimiais telkšojo Dvarnasis – neišdžiūstanti bala. Kita bala rytinėje dalyje vadinta Vilko pelke. Pasakojama, kad prie jos žmonės matydavę daug vilkų, be to, naktimis čia praeivius baidydavo pasirodantys vaiduokliai. Į vakarus nuo Vilko pelkės buvusi Plintinės pieva, kurioje kūpsojo Bendoriaus akmuo. Dar viena neišdžiūstanti bala vadinta Paukštininku. Didesnis Salanto intakas buvo vadinamas Duobupiu (), o vasaromis išdžiūstantis jo intakas – Čepronine. Kaime augo Biržtvų () miškas. Rytuose 35 ha plotą užėmė Suodos () – ariama ir krūmais apaugusi žemė. Rytinė kaimo dalis, apimanti apie 59 ha plotą, vadinta Patuziais (). Kurcinų palivarkui seniau priklausęs ir per Lietuvos žemės reformą valstiečiams išdalintas pietrytinis Tuzų žemių pakraštys vadintas Kurcynu.Lietuvos žemės vardyno anketos. – Žemės vardai Tuzų kaimo, Salantų valsčiaus, Kretingos apskrities. – Surašė Stasė Kiudulaitė, Tuzų pradžios mokyklos mokytoja. – 1935 m. – Lietuvių kalbos instituto Baltų kalbų ir vardyno tyrimų centro fondai

1919 m. atidaryta pradinė mokykla,Tuzai. – Mažoji lietuviškoji tarybinė enciklopedija. – Vilnius, 1971. – T. 3 (R–Ž). – P. 589 kurią lankė Tuzų, Žeimių, Laivių kaimų vaikai.Žemaičių prietelius. – 1932 m. balandžio 22 d. – Nr. 17. – P. 4 Joje mokytojavo Juozas Smieliauskas, Jadvyga Samauskienė, Stasė Kudulaitė ir kt. pedagogai.Švietimo darbas. – 1930 m. – Nr. 9. – P. 417. – Nr. 10. – P. 508–509

Tarpukariu kaimas buvo Tuzų seniūnijos administracinis centras. Seniūnu 1932 m. dirbo Kazys Pocius, o jo padėjėju – Simonas Jokubauskas.Lietuvos savivaldybių žinynas. – Kaunas, 1932. – P. 603 Kaimo ūkininkas Ciprijonas Stankūnas buvo renkamas Salantų valsčiaus viršaičiu, Kretingos apskrities tarybos ir valdybos nariu, o 1936–1940 m. dirbo Lietuvos Seime.Lietuvos savivaldybių žinynas. – Kaunas, 1932. – P. 595, 598Birželio 9–10 d. visi renkame Seimą. – Kaunas, 1936. – P. 12–13Lietuviai tautininkai – komunistų kankiniai. – Chicago, 1988. – P. 129. Jis apie 1938 m. iš Salantų pašto įstaigos į savo ūkį nusitiesė pirmąją kaime telefono ryšio liniją.Lietuvos telefono abonentų sąrašas 1939 metams. – Kaunas, 1939. – P. 336

Prasidėjus sovietų okupacijai, Ciprijonas Stankūnas 1940 m. buvo suimtas ir išvežtas į Vologdos lagerį.Lietuvos gyventojų genocidas. – 1939–1941 m. – Vilnius, 1999. – T. 2. – P. 765 Iš jo, taip pat iš ūkininkų Antano Vaitkaus, Juozapo Kazlauskio, Pranciškaus Dvarijono, Kosto Brenciaus, Juozapo Piluckio, Juozapo ir Barboros Venckų, Jono ir Kotrynos Berontų valstybė nusavino 95,65 ha žemės, kurią išdalino bežemiams ir mažažemiams.1945 (1940) m. Salantų valsčiaus žemės fondo susidarymo ir paskirstymo naudojimui sąrašas. – Klaipėdos regioninis valstybės archyvas. – F. 204, ap. 1. – B. 45. – L. 11v–13, 34v–37

Po Antrojo pasaulinio karo apylinkės miškuose veikė Kardo rinktinės partizanai, į kurių eiles įstojo kaimo vyrai Antanas Vaitkus,Irena Šeškevičienė. Ties Tuzais parimo žmogaus dydžio Rūpintojėlis. – Pajūrio naujienos. – 2008 m. balandžio 18 d Antanas DvarionasRūta Trimonienė. Antano Dvariono biografija. – Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos centro Memorialinio departamento archyvas ir kt. 1948 m. ir 1949  m. į Tomsko sritį ir Krasnojarsko kraštą išvežtos 7 šeimos, kurias sudarė 23 asmenys.1941–1952 metų Lietuvos tremtiniai.  – Vilnius, 1993. – Kn. 1. – P. 428, 429, 432, 440, 445, 448, 462, 463Lietuvos gyventojų genocidas. – 1944–1947 m. – Vilnius, 1998. – T. 2. – D. 1 (A–J). – P. 426Leonas Rimeikis. Toli nuo Tėvynės. – Vilnius, 2007. – P. 10–11

1949 m. įsteigtas kolektyvinis ūkis Tuzai. Jo organizacine ir ūkine veikla rūpintis Tuzų apylinkės darbo žmonių deputatų taryba įpareigojo tarybos pirmininką Kazį Česnauską, pradinės mokyklos mokytoją Jonuševičių ir Tuzų klubo-skaityklos vedėją Žilytę .Salantų valsčiaus tarybos sesijų protokolai. – 1949 m. – Klaipėdos regiono valstybės archyvas. – F. 95, ap. 1. – B. 31. – L. 24 Prie Tuzų kolūkio prijungus Žeimių ir Laivių kolūkius, naujasis ūkis pavadintas Lenino kolūkiu.

Sovietmečiu kaime veikė apylinkės administracija, kolūkio kontora, pradinė mokykla, biblioteka (nuo 1954  m.), kultūros namai (nuo 1963 m.), felčerio-akušerio punktas, Salantų vartotojų kooperatyvo mišrių prekių parduotuvė. Tuzų apylinkė panaikinta 1963 m.,Priedas prie 1963 metų Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos ir Vyriausybės žinių. – Vilnius: Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo leidinys. – 1963 m. sausio 12d. – P. 20–21 o kitos įstaigos 1988 m. perkeltos į Laivius.

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
Gimė
 Ciprijonas Stankūnas (Ciprijonas Stonkūnas, Kipras Stankūnas; 1895–1943), Lietuvos nepriklausomybės kovų dalyvis, Salantų valsčiaus viršaitis, Kretingos apskrities tarybos ir valdybos narys, 1936–1940 m. Kretingos apskrities tautos atstovas Lietuvos Seime.
 Antanas Dvarionas (1913–1946), Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės narys.

 Kultūros paveldas 
 Tuzų senosios kapinės, vad. Markapiais
 Tuzų II senosios kapinės, vad. Markapiais.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Lietuvos žemės vardyno anketos. – Žemės vardai Tuzų kaimo, Salantų valsčiaus, Kretingos apskrities. – 1935 m. – Lietuvių kalbos instituto Baltų kalbų ir vardyno tyrimų centro fondai (žr. 2025-11-15)
 Irena Šeškevičienė. Ties Tuzais parimo žmogaus dydžio Rūpintojėlis. – Pajūrio naujienos – 2008 m. balandžio 18 d.
 Audra Venckuvienė. Žmonės laukia autobuso, seniūnas – žmonių. – Pajūrio naujienos – 2009 m. sausio 20 d.

Kategorija:Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės