Penkių dinastijų ir Dešimties karalysčių laikotarpis

Penkių dinastijų ir Dešimties karalysčių laikotarpis (tradic. kin. 五代十國; supapr. kin. 五代十国; pinyin: Wǔdàishíguó), sutrumpintai dar vadinamas Udai, Vudai – 907–960 politinės sumaišties laikotarpis Kinijoje po Tang dinastijos, prieš Song dinastiją. Šiaurės Kinijoje viena po kitos valdė penkios dinastijos, o Pietuose buvo įkurta daugiau nei tuzinas savarankiškų valstybių (nors tradiciškai minimos dešimt).

Penkios dinastijos

 Vėlyvoji Liang (後梁 hòu Liáng, 907–923)
 Vėlyvoji Tang (後唐 hòu Táng, 923–936)
 Vėlyvoji Dzin (後晉 hòu Jìn, 936–947)
 Vėlyvoji Han (後漢 hòu Hàn, 947–951)
 Vėlyvoji Džou (後周 hòu Zhōu, 951–960)

Dešimt karalysčių

 U (Wu; 904–937)
 Ujue (Wuyue; 904–978)
 Min (909–945) ir In (943–945)
 Ču (Chu; 897–951)
 Pietų Han (Nan Han; 917–971)
 Ankstyvoji Šu (Qian Shu – Čian Šu; 907–925)
 Vėlyvoji Šu (Hou Shu; 934–965)
 Dzingnan (Jingnan) arba Nanping (906–963)
 Pietų Tang (Nan Tang; 937–975)
 Šiaurės Han (Bei Han; 951–979)

 Politinė situacija 
Tang dinastijos valdymo pabaigoje daug įtakos valstybėje turėjo karinių regionų valdytojai – jiedushi (dzieduši). Tai buvo viena iš dinastijos žlugimo priežasčių.

 Šiaurė 

Šiaurės Kinijoje įtakingiausias buvo Zhu Wen (Džu Venas). Tang dinastijos pasitikėjimą įgavo dalyvaudamas malšinant Huang Čao sukilimą. Per keletą metų jis sunaikino savo kaimynus ir įsitvirtino valdžioje. 904 m. jo pastangomis nužudytas imperatorius Džaodzongas, nauju imperatoriumi tapo 13 metų Džaodzongo sūnus. 907 m. Džu Venas privertė vaiką atsisakyti sosto ir paskelbė įkuriąs Vėlyvąją Liang dinastiją.

Tačiau daug kitų karinių regionų valdytojų irgi buvo paskelbę savarankiškų valstybių įkūrimą, ir ne visi pripažino naująją dinastiją. 923 m. Li Cunxu (Li Cunsiu) pasiskelbė imperatoriumi, nuvertė Vėlyvosios Liang valdžią ir įkūrė Vėlyvąją Tang dinastiją. Jam pavyko vėl suvienyti didžiąją dalį Šiaurės Kinijos.

Tačiau 936 m. Vėlyvąją Tang pakeitė Shi Jingtang (Ši Dzingtangas) įkurta Vėlyvoji Dzin dinastija. Ši Dzingtangui tai pasiekti pavyko su kidanių imperijos pagalba. 943 m. kidaniai įsiveržė į sostinę Kaifengą ir nuvertė Vėlyvąją Dzin, tačiau, negalėdami išlaikyti teritorijų, kitamet jie pasitraukė.

947 m. į sostinę įžengė karo vadas Liu Zhiyuan (Liu Džijuanas). Jis paskelbė įkuriąs Vėlyvąją Han dinastiją. 951 m. ją nuvertė generolas Guo Wei (Guo Vei), Vėlyvosios Džou įkūrėjas. Vėlyvosios Han imperatoriaus šeimos narys Liu Chong (Liu Čongas) tuo pačiu metu įkūrė Šiaurės Han valstybę ir su kidanių pagalba bandė nuversti Vėlyvąją Džou. 951 m. mirus Guo Vei, į sostą atsisėdo jo įsūnis Chai Rong (Čai Žongas). 954 m. jam pavyko nugalėti Šiaurės Han ir kidanių pajėgas. 956–958 m. sudavė stiprių smūgių Pietų Tang – vienam stipriausių Pietų Kinijos režimų. 959 m. Čai Žongas puolė kidanių imperiją ir pasiekė keletą pergalių.

960 m. sostą atėmė generolas Zhao Kuangyin (Džao Kuangjinas) – jis įkūrė Šiaurės Song dinastiją. Su šios dinastijos įkūrimu oficialiai baigiasi Penkių dinastijų ir Dešimties karalysčių laikotarpis. Per kitus du dešimtmečius naujoji dinastija nugalėjo visus Kinijoje likusius kitus režimus. Kinija visiškai suvienyta 982 m.

 Pietūs 
Pietų Kinijoje valstybėlės ne sekė viena po kitos, o gyvavo greta. 920 m. buvo susikūrusios Wu (U), Wuyue (Ujue), Min, Pietų Han, Chu (Ču), Jingnan (Dzingnan), Ankstyvoji Shu (Šu) valstybės. Sičuaną 925 m. užėmė Šiaurė, tačiau 934 m. ten nepriklausomybę paskelbė Vėlyvoji Shu (Šu) valstybė. 937 m. U pakeitė Pietų Tang.

Pietų Kiniją taip pat draskė karai. U konfliktavo su savo kaimynėmis. Min ir Ču ištikus vidinei krizei, Pietų Tang pasinaudojo situacija ir jas užėmė. Ilgainiui stipriausia valstybe pietinėje Kinijos dalyje tapo Pietų Tang. Bet 956–958 m. ji buvo priversta Vėlyvajai Džou dinastijai atiduoti žemes į šiaurę nuo Jangdzės upės.

Šiaurės Song 963 m. nugalėjo Dzingnan ir Uping (tai, kas liko iš Ču valstybės), 965 m. – Vėlyvąją Šu, 971 m. – Pietų Han, 975 m. – Pietų Tang. 978 m. pasidavus Ujue ir Čingjuan (buvusi Min valstybė), visa Pietų Kinija buvo pajungta naujai centrinei valdžiai.

 Valdovai 
 Šventyklos vardas1 Pomirtinis vardas Asmeninis vardas Lietuviškai Valdymo metai Laikotarpiai²Vėlyvoji Liang dinastija Tàizǔ太祖  –  Zhū Wēn朱溫 Taidzu;Džu Ven 907–912 Kāipíng (開平 kaiping; 907–911)Qiánhuà (乾化 čianhua; 911–912) –  Mòdì末帝  Zhū Zhèn朱瑱 Modi; Džu Džen 913–923 Qiánhuà (乾化 čianhua; 913–915)Zhēnmíng (貞明 dženming;915-921)Lóngdá (龍德 longda; 921–923)Vėlyvoji Tang dinastija Zhuāngzōng莊宗  –  Lǐ Cúnxù李存勗 Džuangdzong; Li Cunsiu 923–926 Tóngguāng (同光; tongguang, 923–926) Míngzōng明宗  –  Lǐ Sìyuán 李嗣源 arbaLǐ Dǎn 李亶 Mingdzong; Li Sijuan; Li Dan 926–933 Tiānchéng (天成 tiančeng;926-930)Chángxīng (長興 čangsing;930-933) –  Mǐndì節閔帝  Lǐ Cónghòu李從厚 Mindi; Li Conghou 933–934 Yìngshùn (應順 jingšun) –  Mòdì末帝  Lǐ Cóngkē李從珂 Modi; Li Congke 934–936 Qīngtài (清泰 čingtai; 934–936)Vėlyvoji Dzin dinastija Gāozǔ高祖 || – || Shì Jìngtáng石敬瑭
| Gaodzu; Ši Dzingtang
| 936–942
| Tiānfú (天福 tianfu; 936–942)
|----- align="center"
| – || Chūdì出帝 || Shì Chóngguì石重貴
| Čudi; Ši Čonggui
| 942–947
| Tiānfú (天福 tianfu; 942–944)Kāiyùn (開運 kaijun; 944–947)
|----- align="center"
| colspan="7" align="center" |Vėlyvoji Han dinastija'|----- align="center"
| Gāozǔ高祖 || – || Liǔ Zhīyuǎn 劉知遠
| Gaodzu; Liu Džijuan
| 947–948
| Tiānfú (天福 tianfu; 947)Qiányòu (乾祐 čianjou; 948) –   Yǐndì隱帝  Liǔ Chéngyòu劉承祐 Indi; Liu Čengjou 948–950 Qiányòu (乾祐 čianjou; 948–950)Vėlyvoji Džou dinastija Tàizǔ太祖  –  Guō Wēi郭威 Taidzu; Guo Vei 951–954 Guǎngshùn (廣順 guangšun; 951–954)Xiǎndé (顯德 siande; 954) Shìzōng世宗  –  Chái Róng柴榮 Šidzong; Čai Žong 954–959 Xiǎndé (顯德 siande; 954–959) –  Gōngdì恭帝  Chái Zōngxù柴宗訓 Gongdi; Čai Dzongsiu 959–960 Xiǎndé (顯德 siande; 959–960)U Jue karalystė Tàizǔ太祖  Wǔ Sùwáng武肅王  Qián Liú錢鏐 Taidzu; U Suvang; Čian Liu 904–932 Tiānbǎo (天寶 tianbao; 908–923)Bǎodà (寶大 baoda; 923–925)Bǎozhèng (寶正 baodženg; 925–932) Shìzōng世宗  Wén Mùwáng文穆王  Qián Yuánquàn錢元瓘 Šidzong; Ven Muvang; Čian Juančiuan 932–941 - Chéngzōng成宗  Zhōng Xiànwáng忠獻王  Qián Zuǒ錢佐 Čengdzong; Džong Sianvang; Čian Dzuo 941–947 - –  Zhōng Xùnwáng忠遜王  Qián Zōng錢倧 Džong Siunvang; Čian Dzong 947 - –  Zhōng Yìwáng忠懿王  Qián Chù錢俶 Džong Ivang; Čian Ču 947–978 -Min ir In karalystės Tàizǔ太祖  Zhōng Yìwáng忠懿王  Wáng Shěnzhī王審知 Taidzu; Džong Ivang; Vang Šendži 909–925 - –  –  Wáng Yánhàn王延翰 Vang Janhan 925–926 - Tàizōng太宗  Huìdì惠帝  Wáng Yánjūn王延鈞 Taidzong; Huidi; Vang Jandziun 926–935 Lóngqǐ (龍啟 longči; 933–935Yǒnghé (永和 jonghe; 935) Kāngzōng康宗  –  Wáng Jìpéng王繼鵬 Kangdzong; Vang Dzipeng 935–939 Tōngwén (通文 tongven; 936–939 Jǐngzōng景宗  –  Wáng Yánxī王延羲 Dzingdzong; Vang Jansi 939–944 Yǒnglóng (永隆 jonglong; 939–944) –  Tiān Dédì天德帝 (In imperatorius)  Wáng Yánzhèng王延政 Tian Dedi; Vang Jandženg 943–945 Tiāndé (天德 tiande; 943–945)Dzing Nan (Nan Ping) karalystė –  Wǔ Xìnwáng武信王  Gāo Jìxīng高季興 U Sinvang; Gao Dzising 909–928 - –  Wén Xiànwáng文獻王  Gāo Cónghuì高從誨 Ven Sianvang; Gao Conghui 928–948 - –  Zhen Yìwáng貞懿王  Gāo Bǎoróng高寶融 Džen Ivang; Gao Baožong 948–960 - –  Shìzhōng侍中  Gāo Bǎoxù高寶勗 Šidzong; Gao Baosiu 960–962 - –  –  Gāo Jìchōng高繼沖 Gao Dzičong 962–963 -Ču karalystė –  Wǔ Mòwáng武穆王  Mǎ Yīn馬殷 U Movang; Ma In 897–930 - –  Héng Yángwáng衡陽王  Mǎ Xīshēng馬希聲 Heng Jangvang; Ma Sišeng 930–932 - –  Wén Zhāowáng文昭王  Mǎ Xīfàn馬希範 Ven Džaovang; Ma Sifan 932–947 - –  Fèi Wáng廢王  Mǎ Xīguǎng馬希廣 Fei Vang; Ma Siguang 947–950 - –  Gōng Xiàowáng恭孝王  Mǎ Xī’è馬希萼 Gong Siaovang; Ma Si-e 950 - –  –  Mǎ Xīchóng馬希崇 Ma Sičong 950–951 -U karalystė Tàizǔ太祖  Xiào Wǔdì孝武帝  Yáng Xíngmì楊行密 Taidzu; Siao Udi; Jang Singmi 904–905 Tiānyòu (天祐 tianjou; 904–905) Lièzōng烈宗  Jǐngdì景帝  Yáng Wò楊渥 Liedzong; Dzingdi; Jang O 905–908 Tiānyòu (天祐 tianjou; 905–908) Gāozǔ高祖  Xuāndì宣帝  Yáng Lóngyǎn楊隆演 Gaodzu; Siuandi; Jang Longjan 908–921 Tiānyòu (天祐 tianjou; 908–919)Wǔyì (武義 u-i; 919–921) –  Ruìdì睿帝  Yáng Pǔ楊溥 Žuidi; Jang Pu 921–937 Shùnyì (順義 šun-i; 921–927)Qiánzhēn (乾貞 čiandžen; 927–929)Dàhé (大和 dahe; 929–935)Tiānzuò (天祚 tiandzuo; 935–937)Nan Tang karalystė Xiānzhǔ 先主arba Lièzǔ 烈祖  –  Lǐ Biàn Siandžu; Liedzu; Li Bian 937–943 Shēngyuán (昇元 šengjuan; 937–943) Zhōngzhǔ 中主arba Yuánzōng 元宗  –  Lǐ Jǐng李璟 Džongdžu; Juandzong; Li Dzing 943–961 Bǎodà (保大 baoda; 943–958)Jiāotài (交泰 dziaotai; 958)Zhōngxīng (中興 džongsing; 958) Hòuzhǔ後主  Wǔwáng武王  Lǐ Yù李煜 Houdžu; Uvang; Li Ju 961–975 -Nan Han karalystė Gāozǔ高祖  Tiān Huángdàdì天皇大帝  Liǔ Yán 劉巖arba Liǔ Yǎn Gaodzu; Tian Huangdadi; Liu Jan 917–925 Qiánhēng (乾亨 čianheng; 917–925)Báilóng (白龍 bailong; 925–928)Dàyǒu (大有 dajou; 928–941) –  Shāngdì殤帝  Liǔ Fēn劉玢 Šangdi; Liu Fen 941–943 Guāngtiān (光天 guangtian; 941–943) Zhōngzōng中宗  –  Liǔ Chéng劉晟 Džongdzong; Liu Čeng 943–958 Yìngqián (應乾 ingčian; 943)Qiànhé (乾和 čianhe; 943–958 Hòuzhǔ後主  –  Liǔ Chǎng劉鋹 Houdžu; Liu Čang 958–971 Dàbǎo (大寶 dabao; 958–971)Bei Han karalystė Shìzǔ世祖  Shén Wǔdì神武帝  Liǔ Mín劉旻 Šidzu; Šen Udi; Liu Min 951–954 Qiányòu (乾祐 čianjou; 951–954) Ruìzōng睿宗  Xiào Hédì孝和帝  Liǔ Chéngjūn劉承鈞 Žuidzong; Siao Hedi; Liu Čengdziun 954–970 Qiányòu (乾祐 čianjou; 954–957)Tiānhuì (天會 tianhui; 957–970) Shàozhǔ少主  –  Liǔ Jì’ēn劉繼恩 Šaodzu; Liu Dzi-en 970 - –  Yīng Wǔdì英武帝  Liǔ Jìyuán劉繼元 Ing Udi; Liu Dzijuan 970–982 Guǎngyùn (廣運 guangjun; 970–982)Čian Šu karalystė Gāozǔ高祖  –  Wáng Jiàn王建 Gaodzu; Vang Dzian 907–918 Tiānfù (天復 tianfu; 907)Wǔchéng (武成 učeng; 908–910)Yǒngpíng (永平 jongping; 911–915)Tōngzhèng (通正 tongdženg; 916)Tiānhàn (天漢 tianhan; 917)Guāngtiān (光天 guangtian; 918 Hòuzhǔ後主  –  Wáng Yǎn王衍 Houdžu; Vang Jan 918–925 Qiándé (乾德 čiande; 918–925)Xiánkāng (咸康 siankang; 925Hou Šu karalystė Gāozǔ高祖  –  Mèng Zhīxiáng孟知祥 Gaodzu; Meng Džisiang 934 Míngdé (明德 mingde; 934) Hòuzhǔ後主  –  Mèng Chǎng孟昶 Houdžu; Meng Čang 938–965 Míngdé (明德 mingde; 934–938)Guǎngzhèng (廣政 guangdženg; 938–965) 1 Paprastai valdovas įvardijamas prieš šventyklos arba pomirtinį vardą pridedant dinastijos pavadinimą. Dešimties Karalysčių valdovai įvardijami asmeniniais vardais. Nan Tang karalystės valdovai įvardijami prie Nan Tang pridedant pomirtinį vardą (Hòuzhǔ vadintas Lǐ Hòuzhǔ 李後主.
2 Laikotarpio pavadinimas – imperatoriaus valdymo devizas, pagal kurį jo era skirstoma į atskirus laikotarpius. Skliausteliuose kursyvu – lietuviška pavadinimo transkripcija.

Kategorija:Kinijos dinastijos