Pasaulio Bankas

Pasaulio bankas (PB) – Vašingtone (JAV) įsikūrusi tarptautinių bankų grupė (World Bank Group), kurios tikslai buvo finansuoti po Antrojo pasaulinio karo sugriautas ir nukentėjusias valstybes.

PB apima kelias savarankiškas organizacijas, turinčias juridinio asmens statusą:
 Tarptautinis vystymo ir plėtros bankas (International Bank for Reconstruction and Development – IBRD)
 Tarptautinė plėtros asociacija (International Development Association – IDA)
 Tarptautinė finansų korporacija (International Finance Corporation – IFC)
 Daugiašalė Investicijų Garantijų Agentūra (Multilateral Investment Guarantee Agency – MIGA)
 Tarptautinis Investicijų Ginčų Sprendimo Centras (International Center for Settlement of Investment Disputes – ICSID)

 Prezidentai 
KadencijaPavardė 1946 m. birželis – gruodis  Eugene Meyer 1947 m. kovas – 1949 m. birželis  John Jay McCloy  1949 m. liepa – 1962 m. gruodis  Eugene R. Black 1963 m. sausis – 1968 m. kovas  George D. Woods 1968 m. balandis – 1981 m. birželis  Robert McNamara 1981 m. liepa – 1986 m. birželis  Alden W. Clausen 1986 m. liepa – 1991 m. rugpjūtis  Barber B. Conable 1991 m. rugsėjis – 1995 m. gegužė  Lewis T. Preston 1995 m. birželis – 2005 m. gegužė  James D. Wolfensohn 2005 m. birželis – 2007 m. birželis  Paul Wolfowitz 2007 m. birželis – 2012 m. birželis  Robert Bruce Zoellick 2012 m. liepa – ateitis  Jim Yong Kim

 Kritika 
Pasaulio Bankas dažnai susilaukia kritikos iš nevyriausybinių organizacijų, akademikų, taip pat pačios organizacijos narių. Ypatingai pažymėtina buvusio vyriausiojo ekonomisto Joseph Stiglitz kritika ne tik prieš Pasaulio Banką, bet ir prieš Tarptautinį Valiutos Fondą, JAV iždą, bei JAV ir kitų išsivysčiusių valstybių prekybos derybininkus. Kritikai tikina, jog Pasaulio Banko taikoma taip vadinama laisvosios rinkos reformų politika, praktikoje gali kenkti ekonomikos vystymuisi, jeigu įdiegiama per greitai, netinkama seka arba bandoma pritaikyti labai silpnos ekonomikos šalyse. Manoma jog, skurdo išaugimo nuo 2 mln iki 60 mln Jelcino (Борис Николаевич Ельцин) Rusijoje priežastis buvo būtent taikoma ekonominio šoko politika.

Nežiūrint to jog Pasaulio Bankas laikomas neturtingų valstybių ekonominio vystymosi rėmėju, neo - kolonijinės globalizacijos oponentai kritikuoja jį už besivystančiose šalyse diegiamas ekonominio restruktūrizavimo programas vedančias ne tik link rinkos liberalizavimo bet ir valstybės suverenumo mažėjimo. Banko veiklos ir reformų strategija paremta neoliberalizmo principais, dažnai yra netinkama tautoms neturinčioms ilgalaikės demokratijos tradicijų arba įsitraukusioms į įvairaus pobūdžio konfliktus.

Bendra Pasaulio Bankui taikoma kritika yra ta, jog pastarasis yra pavaldus tam tikrų šalių (ypatingai JAV) politikai ir padeda siekti šių šalių ekonominių interesų. Paramą gaunančiose valstybėse sudaromos palankios sąlygos išsivysčiusių valstybių kompanijų veiklai, tuo tarpu vietinio verslo skatinimas nevykdomas.

 Literatūra 
 Axel Dreher, Die Kreditvergabe von IWF und Weltbank: Ursachen und Wirkungen aus politisch-ökonomischer Sicht , 2003, wvb Berlin, ISBN 3-936846-54-5

 Išnašos 

 Nuorodos 
 Homepage der Weltbankgruppe anglų, vokiečių, ispanų, prancūzų, arabų k.
 „Weltbank ist ein internationaler Agenda-Setter“ (Interview su Dirk Messner, DLF, 20. März 2005)