Gerdašiai

Gerdašiai – kaimas Druskininkų savivaldybės pietuose, kairiajame Nemuno krante, 15 km į pietus nuo Leipalingio; prie pat Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos; piečiausias Lietuvos bažnytkaimis. Stovi Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia. Apylinkėse įsteigtas Gerdašių entomologinis draustinis. Aplink plyti Leipalingio giria. Kitame Nemuno krante – Baltarusijos gyvenvietė Pervalkas (Privalka).

Į kaimą veda kelias , vieškeliai į Sventijanską, Krivonis.


 Etimologija 
Pavadinimas kilęs iš spėjamo asmenvardžio *Gerdãšius ar panašaus (plg. pavardės Gerdáuskas, ).

 Istorija 

Apylinkėse randama priešistorinių titnaginių įrankių. Rašytiniuose šaltiniuose Gerdašiai minimi nuo 1620 m. Jie, kaip ir Gerdašių, Paliepio ir Ančios miškai, priklausė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Pervalko dvarui.

Žurnalistas kraštotyrininkas Juozas Kuckailis, išstudijavęs archyvuose esančią medžiagą, rašo, kad „1775 m. Gardino pavieto dūmų (kaimų ir ūkių) surašymo knygoje pažymėta, jog Gerdašiuose buvo 8 dūmai“, o gretimuose kaimuose – Lipliūnuose – 14, Krivonyse – 3.Juozas Kuckailis. Leipalingio kalendorius, 2006.

Laikui bėgant, gyventojų skaičius taip kitęs: 1887 m. Gerdašiuose buvę 26 ūkiai, 196 gyventojai, 1897 m. – 21 ūkis, 181 gyventojas, 1979 m. – 59 gyventojai, 2001 m. – 42 gyventojai, 2007 m. (Leipalingio seniūnijos žiniomis) 60 gyventojų.

Žymaus dzūkų krašto tyrėjo kun. Jono Reitelaičio teigimu, Gerdašių kaimas senovėje priklausęs Pervalko dvarui.

|}

 Gyventojai 
1775 m. kaimą sudarė 8 dūmai.


 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Skamba Gerdašių varpai (sud. Ona Alesiūtė-Bleizgienė, Jonas Varnauskas). – Vilnius: Petro ofsetas, 2008. – 284 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-815-59-4

 Nuorodos 

 Kairiojo Nemuno kranto bendruomenė 

Kategorija:Druskininkų savivaldybės gyvenvietės