Panevėžiukas

Panevėžiukas – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 6 km į šiaurę nuo Babtų, dešiniajame Nevėžio krante. Stovi Panevėžiuko Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1747 m., viena iš dviejų trikampio plano bažnyčių šalyje, su šventoriumi yra architektūrinis ansamblis, veikia Panevėžiuko pagrindinė mokykla, medicinos punktas, paštas (LT-54050), biblioteka (nuo 1949 m.), Panevėžiuko dvaras, UAB „Ebonitas“ (vidaus apdailos medžiagų gamyba). Bažnyčios šventoriuje stovi Žalvarinis varpas (nuo 1639 m., taikomosios dekoratyvinės dailės paminklas).

 Etimologija 

Panevėžiukas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Nevėžio upės. Mažybinė forma tikriausiai parinkta siekiant atskirti nuo Panevėžio miesto vardo.

 Geografija 
miniatiūra|250px|left|Biblioteka, medicinos punktas, autobusų stotelė

Kaimas įsikūręs ties Striūnos žiotimis, netoli už Aluonos žiočių, 2 km nuo magistralės . Į šiaurę nuo Panevėžiuko prasideda Aluonos hidrografinis draustinis, stūkso Vikūnų piliakalnis, vakaruose (Cinkiškiuose) − Žalgirio parkas. Prie kaimo buvo V−VIII a. kapinynas (sunaikintas 1928−1929 m.).

 Istorija 

Rašytiniuose šaltiniuose Panevėžiukas minimas nuo XIV a., Panevėžiuko dvaras − nuo 1544 m.

1747 m. pastatyta Panevėžiuko bažnyčia, 1934 m. įsteigta parapija. 1896–1992 m. kaime veikė plytinė. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 

Kapinėse pastatytas koplytstulpis (tautodailininkas V. Žilinskas) prie rašytojo K. Puidos kapo (1883–1945). Puidynės kaime išlikęs rašytojo dvarelis. Kletas Julius Koreva – pirmoji 1863 m. sukilimo auka Lietuvoje. Jo šeimai priklausė ir tebepriklauso Panevėžiuko dvaras.

 Šaltiniai