Vincentava

Vincentava – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Skaistgirių. Šalia kaimo praeina , o per kaimą – kelias . Į šiaurę nuo Vincentavos dunkso Juodgirio miškas, o pietuose teka Žvaranta (Žąsino intakas). Viena dalis dabartinio Vincentavos kaimo priklauso Josvainių seniūnijai (priklauso Skaistgirių seniūnaitijai), kita dalis – Pernaravos seniūnijai.


 Istorija 

1881 m. Kauno gubernijos žemvaldžių sąraše nurodyta, jog egzistavo trys gyvenvietės vardu Vincentava, dvi Ariogalos valsčiuje, viena Vilkijos valsčiuje. Ariogalos valsčiuje buvo „Vincentava“ bei „Būda Vincentava”, kurias 1869 m. pavaldėjo Benediktas Henrikas Tiškevičius. Vilkijos Vincentavos žemę valdė keletas bajorų giminių.

Pagal Kauno gubernijos 1892 m. inventoriaus knygą, Vilkijos valsčiuje – Vincentavos viensėdis (8 gyv.) bei Vincentavos okolica (80 gyv.), Ariogalos valsčiuje – Vincentavos viensėdis (20 gyv.).http://kresy.genealodzy.pl/gub_wil_87/kowno_wlasc.html

Anot 1893 m. Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinio žodyno VIII t., Vincentavos buvo dvi – Vincentavos dvaras bei Vincentavos okolica. Vincentavos okolicoje bajorai Bogušai valdė 20 dešimtinių, Kobeckai – 3. Šukevičiai – 150 Vincentavos bei Ramonų okolicose.

Nurodo 1903 m. Žemaičių vyskupijos parapijų inventorius, kad Čekiškės parapijoje radosi Vincentavos okolica, o Pernaravos parapijoje buvo „Rudakių būda arba Vincentava” (Рудацкия буды или Винцентово).

Pagal 1923 m. Lietuvos gyventojų surašymą buvo du viensėdžiai Vincentavos pavadinimu. Vienas Vincentavos viensėdis priklausė Pernaravos valsčiui, jame buvo 3 kiemai, 27 gyventojai. Kitas priklausė Čekiškės valsčiui. Jame buvo 16 kiemų, 124 gyventojai.

1925 m. Žemės Reformos Departamento parceliacijos skyriaus dokumentuose, Pernaravos valsčiuje buvo palivarkai „Vincentavos I“ bei „Vincentavos II“, kurie anksčiau priklausė Benediktui Jonui Tiškevičiui, o Čekiškės valsčiuje buvo didesnis „Vincentavos k.“Lietuvos Centrinis Valstybės Archyvas, fondo Nr. 1250, apyrašo 4, b. 500: Pernaravos vls. Vincentavos I-o ir II-o, Pagojo plv. ir kt. 1. Palivarkų ir Užimtinės sklypo, buvusio Tiškevičiaus B. nuosavybėje, parceliacijos planas (1:5000) 2. Pagojo palivarko su Vincentavos vienkiemio savininku Paulikaičiu St. pasikeitimo žemėmis planas (1:5000) 3. Eksplikacija..

1950–1953 m. Vincentavos apylinkės centras.

Nuo seno gyveno lietuviai ir lenkai Vincentavoje. Bajorai bei daugelis valstiečių kalbėjo lenkiškaiSawaniewska-Mochowa Zofia, Zielińska Anna (2007), Dzidzictwo kultury szlacheckiej na byłych Kresach północno-wschodnich Rzeczypospolitej. Ginąca część kultury europejskiej, Warszawa: Instytut Slawistyki PAN, Slawistuczny Ośrodek Wydawniczy, tačiau XX a. pradžioje tik trys šeimos buvo lenkaihttp://archiwum2000.tripod.com/489/iwaszk.html.

Apie gyvenimą tarp Vincentavos bei netolimųjų kaimų lenkų 1940 m. parašė Lenkijos karys ir pabėgėlis Stanisław Nienałtowski knygoje „Wschodnie losy Polaków“ (Lenkų rytų likimai)Wiesław Myśliwski: Wschodnie losy Polaków / Tom 3. Łomża: „Stopka“ 1991..

miniatiūra|left|Sodyba Vincentavoje
miniatiūra|left|Sodyba Vincentavoje

 Gyventojai 
1845 m. Vincentavos dalyje, kuri priklausė Čekiškės valsčiui, gyveno 36 Čekiškės parapijiečiai.

 Šaltiniai 

Kategorija:Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės