Imbarė

Imbarė – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Salantų, Salanto kairiajame krante.

 Etimologija 
Kalbininkai vietovardį kildina iš žodžio . Vietovardis rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , , , , .

Liaudies etimologija mena, kad kaimui vardą davė legendinė Imbarės pilies valdovo duktė Imbarė (Inbarė). Šiuo vardu ji buvo pavadinta motinai užkeikus ( – sen. ) dukrą už tai, kad ji pamilusi ir slapta išlaisvinusi pilies bokšte įkalintą riterį kryžiuotį. Žmonės vietą ėmę vadinti gražiosios valdovo dukters vardu – Imbare arba Inbare.

 Geografija 

Kaimas plyti prie Gedgaudų upelio. Ribojasi su Žvainiais, Gedgaudžiais, Gaivališke, Rekete, Skaudaliais ir Barzdžiais. Vakariniu pakraščiu teka Salantas ir jo intakas Pilsupis, pietiniu – kairysis jo intakas Blendžiava, į kurį pietrytiniame pakraštyje įteka Kūlupis. Šiaurinėje dalyje auga Imbarės biržtvos, centrinėje – Biržtvos, pietrytinėje – Vaivorinės, pietvakarinėje – Ožkinio krūmų miškai. Per kaimą eina keliai  ir Salantai–Imbarė. Reljefas lygus, vietomis išraižytas upelių slėnių.

 Istorija 
Viduramžiais Imbarė priklausė Ceklio žemei. Čia stovėjo Imbarės pilis, pirmąkart paminėta 1253 m.Liv-, Esth- und Curlaendisches Urkundenbuch nebst Regesten. – Reval, 1853. – T. 1, S. 327–329, Nr. CCXLIX

XV–XVI a. prie Salanto netoli piliakalnio pradėjo kurtis pirmosios kaimo sodybos. Kaimo žemė priklausė Platelių dvarui. Jai administruoti XVI a. piliakalnio priešpilyje buvo pastatyta ankstyvojo Imbarės dvaro sodyba.Vytautas Daugudis. Imbarės archeologiniai paminklai ir jų tyrinėjimai. – Žemaičių praeitis. – Vilnius, 1990. – T. 1. – P. 54–65 Iš pradžių kaimas buvo kupetinis, o XVI a. 7–9 deš. žemių rytinėje dalyje suformuotas gatvinis-valakinis kaimas. Į pietus nuo jo, prie Blendžiavos upelio perkelta naujoji dvaro sodyba. XVI–XIX a. priklausė Platelių seniūnijai, buvo vaitijos centras. jame gyveno 30–32 valstiečių šeimos.

1585 ir 1593 m. kaimui priklausė 32 valakai dirbamos žemės.Акты издаваемые Виленскою археографическою комиссiею. – Вильна, 1887. – T. 14. – C. 305, 460–461 1750 m. buvo 12, 1821, 1843, 1846, 1861 m. – po 18, 1866 m. – 16 kiemų,Kazys Misius. Iš Salantų bažnyčios ir parapijos istorijos. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2011. – T. 15. – P. 71, 72Michał Gadon. Opisanie powiatu Telszewskiego w gubernii Kowieńskiej w dawnem Xięstwie Żmujdzkiem położonego. – Wilno, 1846. – S. 153

Nuo XVI a. kaime veikė dvejos kapinės: vienos – vakarinėje dalyje, Dvarlaukio kalvoje netoli piliakalnio, kitos – pietrytiniame pakraštyje netoli Kūlupio ir Blendžiavos santakos. Abejos uždarytos 1795 m. , o mirusiuosius pradėta laidoti Salantų parapijos kapinėse Gargždelėje. Dvasiniu kaimo gyvenimu iš pradžių rūpinosi Platelių, o nuo 1630 m. – Salantų bažnyčios kunigai.

XVIII a. pab. – XIX a. I pusėje miškingoje, bendro naudojimo kaimo žemėje susiformavo vienkieminis Imbarės Medsėdžių užusienis, XX a. pr. tapęs savarankišku kaimu. 1870 m. kaime su užusieniu buvo 122 revizinės sielos (prievolininkai valstiečiai) ir 477 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai mokėjo išperkamuosius žemės mokesčius Platelių grafams Šuazeliams-Gufjė. Списокъ мировыхъ участковъ и волостей Ковенской губерніи: Составленъ в 1870 году. – C. 82 Po baudžiavos panaikinimo Platelių dvarui likusioje kaimo žemėje XIX a. II pusėje buvo įkurtas Naujosios Imbarės dvaras. Prie Blendžiavos upės 1861 m. stovėjo Imbarės dvaro vandens malūnas.Материалы для географіи и статистики Россіи. Ковенская губернія . – С-Петербургъ, 1861. – Т. 4. – С. 738 XIX–XX a. ūkininkų sodybas puošė ir ūkius nuo nelaimių saugojo monumentalūs kryžiai, koplytėlės ir koplytstulpiai su šventųjų skulptūromis.Danutė Dunauskaitė. Senosios liaudies kultūros pėdsakai. – Pajūrio naujienos – 2002 m. rugsėjo 17 d. – Nr. 73. – P. 5

1923 m. Imbarės kaime buvo 27, Imbarės Medsėdžiuose – 11, Imbarės dvare – 7, o Naujojoje Imbarėje – 2 ūkiai.Lietuvos apgyventos vietos. – Kaunas, 1925. – P. 119 Lietuvos žemės reformos metu kaimas buvo išskirstytas į vienkieminius ūkius, prie jo prijungti Imbarės Medsėdžiai, Imbarės dvaras ir dalis Gedgaudžių kaimo žemės. Išparceliuoto Naujosios Imbarės dvaro sodyboje 1920 m. įkurta Imbarės pradinė mokykla, o naujakuriams išdalintoje žemėje atsirado naujas Gaivališkės kaimas. Dalis Naujosios Imbarės dvaro žemės priskirta Žeimiams,Vyriausybės žinios – 1927 m. lapkričio 22 d. – Nr. 262. – P. 9 o Imbarės dvaro vandens malūnas – Skaudaliams.

Nuo 1919 m. Imbarė buvo seniūnijos,Savivaldybių žinynas. – Kaunas, 1932. – P. 602 1940–1941 ir 1944–1954 m. – Imbarės apylinkė s centras. Tarpukariu kaime veikė Jaunųjų ūkininkų ratelis,Jaunasis ūkininkas – 1940 m. rugsėjo 8 d. – Nr. 24. – P. 370

II pasaulinio karo metais Sofija ir Pranas Kasperaičiai gelbėjo nuo žudynių Salantų žydus Basę Abelmanaitę ir Rapolą Veržbolauską. Už išgelbėtas gyvybes 1991 m. jiems suteiktas Pasaulio Tautų Teisuolio vardas, o 2002 m. (po mirties) apdovanoti Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi.Romualdas Beniušis. Pagarba holokausto aukoms – mūsų kultūros dalis. – Pajūrio naujienos – 2013 m. birželio 21 d. – Nr. 752]

1949 m. Imbarės ir aplinkinių kaimų ūkininkai buvo suvaryti į kolūkį „Už taiką“, kurio administracija įsikūrė Gargždelėje. XX a. 7-ajame dešimtmetyje kolūkis pavadintas Imbarės vardu, o jo administracinis centras perkeltas į Žvainius, kuriuose įsteigti Imbarės kultūros namai, 1961–2009 m. veikė biblioteka. 2002 m. įkurta Imbariečių draugija – pirmoji Kretingos rajono savivaldybėje kaimo bendruomenė.Imbarės kaimo bendruomenės istorija (parengė Julius Kanarskas). – Kretinga: Kretingos muziejus, 2008

 Gyventojai 

 P. S. 1923 m. su Imbarės ir Naujosios Imbarės dvarais bei Imbarės Medsėdžių kaimu iš viso istorinėje Imbarės kaimo žemėje buvo 47 ūkiai ir 375 gyventojai.

 Žymūs žmonės 
 Feliksas Jurgis Sragys (1860–1951), lietuviškos spaudos platintojas, lingvistas, kunigas
 Marcelis (Marcijonas) Sragys (1868–1941), lietuvybės puoselėtojas, visuomenės veikėjas, 1905 m. įvykių dalyvis, 1917 m. Lietuvių konferencijos dalyvis, savivaldybininkas
 Pranas Tamašauskas (1877–1951), Lietuvos kariuomenės divizijos generolas

 Kultūros paveldas 
 Imbarės piliakalnis, vadinamas Pilale.
 Imbarės alka.
 Imbarės II alka.
 Imbarės III alka.
 Imbarės (Skaudalių) IV alka.
 Imbarės akmuo su dubenėliu.
 Imbarės akmuo su dubenėliais.
 Imbarės II akmuo su dubenėliais.
 Imbarės akmuo (Laumės kūlis).
 Imbarės akmuo su dubeniu.
 Imbarės II akmuo su dubeniu.
 Kapinynas.
 Imbarės I senosios kapinės.
 Imbarės II senosios kapinės.
 Gedgaudžių senosios kapinės.
 Koplytstulpis su Kristaus karste skulptūrine grupe (autorius – Antanas Retkus, 1833, 1848 m.).Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 665 (Nr. 1518)Kultūros vertybių registas: Koplytstulpis

 Literatūra 
 Vitalija Valančiūtė. Imbarės žemei – 750 metų. – Švyturys – 2003 m. gegužės 7 d. – Nr. 36. – P. 6, 8
 Orestas Lidžius. Imbariečiai tvarkosi patys, nelaukdami valdžios malonės. – Valstiečių laikraštis – 2007 m. birželio 12. – P. 7, 17
 Julius Kanarskas. Imbarės žemė: žvilgsnis į 755 metų praeitį. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2008
 Aistas Mendeika. Imbarės piliakalnyje griežė smuikas… – Švyturys – 2013 m. sausio 26 d. – P. 7, 11

 Šaltiniai 



 Nuorodos 
 Kretingos rajono Imbariečių draugija
 Imbarė: Kretingos krašto enciklopedija
 Irena Šeškevičienė. Išsaugojo unikalią Kristaus kapo kompoziciją. – Pajūrio naujienos – 2009 m. spalio 9 d. – Nr. 378
 Aurimas Rapalis. Imbariškiai atgaivino istorinę atminti. – Pajūrio naujienos – 2013 m. liepos 16 d. – Nr. 759
 Irena Šeškevičienė. Ieškojo prasmegusios pilies rakto. – Pajūrio naujienos – 2013 m. liepos 19 d. – Nr. 760

Kategorija:Imbarė