Beržai

Beržai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Dotnuvos, prie geležinkelio Šiauliai–Jonava. Seniūnaitijos centras. Pro kaimą teka kairysis Nevėžio intakas Kruostas, užtvenktas Vaidatonių tvenkiniu. Jo kairiajame krante yra III–V a. Beržų kapinynas. Šiauriniu kaimo pakraščiu teka Kruosto intakas – Konkulis. Iš Beržų keliai veda į Dotnuvos GS, Šalčmirius, Gėlainius, Vincgalį. Vakariniame pakraštyje yra beržų alėja.

 Etimologija 
Pavadinimas paprastai kildinamas nuo medžio beržas, tačiau kaime ir apylinkėse minimos pavardės Beržanskis (nuo 1542 m.), Beržinskis, Beržaitis (1695 m.), suslavinta forma Bialobžeskis (Białobrzeski), todėl neatmestina kilmė ir nuo asmenvardžio. Ankstyvuosiuose šaltiniuose kaimas dar minimas kaip Beržėnai, Beržanskiai.Rytas Tamašauskas, „Beržų istorija suskaičiavo 640 metų“, dotnuviai.lt

 Istorija 

Kaimas pirmą kartą minimas 1596 m. Ruoščių dvarelio inventoriuje, nors dar 1372 m. Livonijos kronikoje minima vietovė Berze.

1449 m. minimi Beržaičiai, kuriuos Kazimieras Jogailaitis užrašė Radvilai Astikaičiui. XVI a. vid. – XVII a. pr. Beržai buvo Beržų vaitystės centras, minimi keliai, jungę kaimą su Sipavičiais, Dotnuva, Mociūnais. XVI a. pab. minimas Beržų valsčius. Beržų kaimas sudarytas per valakų reformą išdalinus Beržų dvaro žemes. 1604 m. kaime buvo 49 valakai žemių. XVII a. vid. minima, kad kaime funduota medinės reformatų bažnyčios statyba. Vėliau iš Radvilų valdos žemes Beržuose įsigijo Beržanskiai, Lapinskai, Liaugaudai. Dotnuvos dvarininkai Chrapovickiai Beržų dvaro dalį valdė nuo XVIII a. antrosios pusės.

Nuo XIX a. pr. kaimas priklausė Liaugaudams, Ragauskams ir Babenskams. XX a. pr. buvo trys Beržų dvarai ir Beržų-Šalčmirių palivarkas. Iki 1857 m. laidota Beržų kapinėse.

 Gyventojai 

Tarpukariu dar buvo Beržų viensėdis (1923 m. – 29 gyv.).

 Galerija 

 Šaltiniai 

Kategorija:Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės