Žalgiriai

Žalgiriai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, Nemuno deltos regioniniame parke, 5 km į pietvakarius nuo Šilutės, kelio  kairėje pusėje, prie Rupkalvių pelkės ir Žalgirių miško. Ribojasi su Rupkalvių, Šlažų, Pagrynių kaimais. Yra kraštovaizdžio draustinis, pažinimo takas, pelkininkų kaimo liekanos. Didelių potvynių metu apsemiamas; daugybė kanalų.

 Istorija 

Kaimas įkurtas Žalgirio miške, Rupkalvių pelkėje. Kaimo teritorija pradėta kultūrinti XIX a. 1-ojoje pusėje, antroje pusėje įkurta pelkininkų kolonija. Dabartinio Žalgirių kaimo teritorija buvo pradėta kolonizuoti 1835 m. 1849 m. nuomininkai jau pradėjo statytis namus ir 1861 m. šie būstai buvo įteisinti kaip nuolatiniai pastatai. 1865 m. atlikus geodezinius tyrimus, nustatyta, kad Rupkalvių aukštapelkė ir aplinkinės teritorijos tinka kolonizavimui. Tam tikslui paskirta 7252 iš 11813 ha teritorijos tarp Šyšos ir Leitės upių, dešiniajame Nemuno krante.

1872 m. pro gyvenvietę nutiestas plentas Šilutė–Rusnė. 1874 m. kolonija pavadinta Bismarku tuometinio Prūsijos vadovo ir Vokietijos imperijos įkūrėjo Oto fon Bismarko garbei. 1923 m. pavadinimas pakeistas į Žalgirius, 1939–1945 m. vėl sugrąžintas vokiškas pavadinimas.

1878 m. įsteigta pirma pradinė mokykla, 1886 m. – antra. 1906 m. kaimas labai nukentėjo nuo pavasarinio potvynio. Žalgirio kolonijos vakarinė dalis priklausė Rusnės, rytinė – Šilokarčiamos (iki 1912 m. Verdainės) parapijoms. Gyventojų pagrindinis verslas buvo durpių kasimas, bulvių auginimas.

Po Antrojo pasaulinio karo iš esmės pasikeitė gyventojų tautinė sudėtis. Sovietmečiu Žalgiriai priklausė Jonaičių apylinkei, nuo 1997 m. – Šilutės seniūnijai. 1997 m. Žalgiriuose buvo 30 ūkių, 2003 m. galvijus laikė 16 ūkių (78 vienetus).

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 



 ŽŪIKVC informacijos puslapis 
 Rusnės parapijos kaimai (1905)
 Bismarko kolonijos gyventojų genealogija

Kategorija:Šilutės rajono savivaldybės gyvenvietės