Liaudė

Liaudė, arba Liauda – upė Vidurio Lietuvoje; Nevėžio dešinysis intakas. Nuo upės pavadinimo kildinamas istorinio regiono Liaudos pavadinimas.
miniatiūra|200px|left|Upelio vaga Pociūnėliuose
miniatiūra|200px|left|Liauda prie Pociūnėlių
miniatiūra|200px|left|Liaudė prie Surviliškio

Prasideda prie Vakarų kaimo, į šiaurės rytus nuo Pociūnėlių. Teka į pietryčius Radviliškio, Kėdainių ir Panevėžio rajonais. Įteka į Nevėžį 87 km nuo jo žiočių, 2 km į šiaurės rytus nuo Surviliškio.

Intakai:
 kairieji: Nekelpa (3,3 km), Vilbizė (4,3 km), Karupis (3 km), Kiemsrutas (10,7 km);
 dešinieji: Garduva, Girupis (5,5 km), Druskalnis (6 km), Nykis, Viešnautas.

Vaga nuo ištakos iki Pašakių reguliuota, plotis 5–8 m, gylis 0,4-1,1 m. Vidutinis nuolydis 1,58 m/km. Srovės greitis aukštupyje 0,2, vidurupyje ir žemupyje 0,4 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,90 m³/s.

Ant upės įrengti 4 tvenkiniai: Pociūnėlių (28 km nuo žiočių, 29 ha), Rūtakiemio, Žibartonių I ir Žibartonių II.
miniatiūra|186x186px|Per Liaudė einantis kelias į Bakainių piliakalnį
Svarbiausios gyvenvietės: Pociūnėliai (Radviliškio raj.), Žibartoniai (Panevėžio raj.), Paberžė, Užupė (Kėdainių raj.). Upės dešiniajame krante yra Baimainių piliakalnis, kairiajame krante – Bakainių piliakalnis. Liaudės žemupio slėnyje nuo Užupės iki žiočių – Krekenavos regioninis parkas.

 Pavadinimas 

Liaudė (Lauden) minima 1372 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje„Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai“ I t. Norbertas Vėlius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. T.1: 421 psl..

Vandenvardžio kilmė neaiški. Dažniausiai siejamas pavadinimas su šaknimi *laud- (liaudis „žmonių pulkas, minia“, taip pat plg. , kadangi Latvijoje nemaža tos pačios šaknies žodžių) ir gali būti asmenvardinės kilmės. Tačiau gali būti ir finizmas (plg.  „drėgnas“).

 Šaltiniai 

Kategorija:Kėdainių rajono upės
Kategorija:Radviliškio rajono upės
Kategorija:Panevėžio rajono upės