Jonas Balvočius

Jonas Balvočius–Gerutis (1842 m. kovo 14 d. Purvėnuose, Mažeikių raj. – 1915 m. lapkričio 12 d. Uliūnuose, Panevėžio raj.) – kunigas, prozininkas, vertėjas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas, mokslo populiarintojas. 
miniatiūra|160px|left|J. Balvočiaus kapas Uliūnuose

 Biografija 

1864 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1867 m. baigė Kauno kunigų seminariją. 1868–1871 m. studijavo Peterburgo dvasinėje akademijoje.

Po studijų paskirtas vikaru į Kėdainius. 1875 m. perkeltas klebonu į Vadoklius. Čia pradėjo platinti lietuvišką spaudą, nugabendavo jos ir į gimtąjį Mažeikių kraštą. Skatino parapijiečius, kad mokytų vaikus lietuviško rašto. Pavyzdingai tvarkė klebonijos ūkį. Susirūpinęs spaudos atgavimu paskyrė nemažą pinigų sumą tam, kuris išrūpins lietuviams spaudą. 1898 m. pats važinėjo į Peterburgą ir įteikė prašymus vidaus reikalų ministrui ir Vyriausiajai spaudos reikalų valdybai dėl spaudos draudimo panaikinimo.

1900 m. parėmė katalikiškojo laikraščio „Žinyčia“ išleidimą: pas jį atvykusiam kunigui, faktiškajam redaktoriui Juozui Tumui-Vaižgantui davė 885 rb.

1902 m. iškeltas altarista į Dusetas. 1908–1914 m. buvo Ėriškių altarista.

Paskutiniaisiais gyvenimo metais rūpinosi parapijos įkūrimu Uliūnuose. Buvusiame grūdų sandėlyje 1914 m. įrengė koplyčią. 1914–1915 m. buvo Uliūnų klebonas. Po mirties buvo palaidotas Uliūnų bažnyčios šventoriuje. Kapą žymi granitinis antkapinis paminklas. Prie bažnyčios įrengta atminimo lenta.

 Kūrybinė veikla 

Kovojo dėl lietuviškos spaudos atgavimo, kūrė ir iš lenkų, vokiečių, prancūzų kalbų vertė švietėjišką prozą, sulietuvino valstiečiams skirtas religines ir švietėjiškas knygas:

 „Apeigos Rymo – Katalikų bažnyčios“;
 „Sodžionių teologija“;
 „Pamokslai be kunigo“;
 „Pasaulio įkūrimas“;
 „Moterystė ir jos šeimyna“;
 „Sveikata“ ir kt.

1902 m. išvertė Ivano Krylovo pasakėčias. 1909 m. perdirbo trumpą astronomijos žinyną, pavadintą „Sodiečių dangus“. 1912–1913 m. perpasakojo vokišką Brėmo (Brehm) vadovėlį „Zoologija, skiriama sodiečiams“ (1-2).

Išleido apysakas:

 1903 m. „Jonukas Karklynas eina Lietuvos pažintų“;
 1906 m. „Kunigo giminė“;
 1908 m. „Susiskaldėliai“ ().

Apysakos sukurtos pagal tipinę didaktinę schemą – moralu užsibaigianti virtinė epizodų, jose atsispindi to meto aktualijos: lietuvių santykiai su lenkais, kunigų kivirčai, valstiečių nusigyvenimas. Pasirašinėjo slapyvardžiais J. Gerutis, Prietelius.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Lietuvių literatūros enciklopedija 
 J. Balvočius Ėriškėse 

Balvočius, Jonas
Balvočius, Jonas
Balvočius, Jonas
Balvočius, Jonas
Balvočius, Jonas