Polabų kalba

Polabų kalba – kalba, priklausanti vakarų slavų kalbų pogrupiui. Vartota nuo VII amžiaus, kai germanų gentims ėmus migruoti į pietus, slavai apsigyveno beveik ištuštėjusiose germanų žemėse į rytus nuo Elbės ir Zalės upių. XVIII a. pirmojoje pusėje Polabės slavai beveik visi buvo galutinai suvokietinti/suvokietėjo, išskyrus sorbus, kurie iki šiol išlaikė savo kalbą, kultūrą ir gyvena Kotbuso apylinkėse ir į pietus nuo jo (rytų Vokietija). 

Pavyzdys "Viešpaties maldos"  Polabų kalba : 
Dravénopolabski (Dravenopolabian):

 Nôse Wader,
 ta toy gis wa Nebisgáy,
 Sjungta woarda Tygí Geima,
 Tia Rîk komaj,
 Tia Willia śčinyôt,
 kok wa Nebisgáy,
 tôk kak no Zime.
 Nôsi wisedanneisna Stgeiba doy nâm dâns,
 un wittedoy nâm nôse Ggrêch,
 kak moy wittedoyime nôsem Grêsmarim.
 Ni bringoy nôs ka Warśikónye,
 tay löśoáy nôs wit wisókak Šaudak.
 Amen.
Połabski: (Eastern Polabian):

 Aita Nos,
 tâ toi jis wâ nebesai,
 Sjęty wordoj Tyji jaimą,
 Tyji Rik komaj,
 Tyja wyľa mo są ťyńot,
 kok wâ nebesai,
 tok no zemi,
 nosę wisedanesnę sťaibę doj nam dâns,
 a wytâdoj nam nose greche,
 kok moi wytâdojeme nosim gresnarem.
 Ni bringoj nos wâ Warsykongę,
 toi losoj nos wyt wisokag šaudag.
 Amen. 

 Nuorodos 




Kategorija:Mirusios slavų kalbos