Aurelija Andrejauskaitė

Aurelija Andrejauskaitė (1954 m. rugsėjo 3 d. Radviliškyje – 2025 m. gruodžio 6 d.)In memoriam: Aurelija Andrejauskaitė (1954 09 03–2025 12 06). Lietuvos nacionalinis kultūros ir meno centras. 2025-12-10. Nuoroda tikrinta 2025-12-10. – Lietuvos choro dirigentė, tapytoja, kultūros darbuotoja.

 Biografija 
1961–1969 m. lankė Radviliškio 2-ąją vidurinę mokyklą ir mokėsi vaikų muzikos mokykloje (mokyt. J. Radinsko akordeono klasė). 1969–1973 m. choro dirigavimo mokėsi Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. A. Masiūnas). 1973 m. respublikiniame jaunųjų dirigentų konkurse Panevėžyje pelnė pirmąją vietą. 1973–1978 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. A. Jurgučio ir dėst. A. Žeimienės klasės); konservatoriją baigė su pagyrimu. 1975–1978 m. tapybos mokėsi Vilniaus vakarinėje dailės mokykloje.

1979–1981 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto studentų mišriojo choro „Gabija" ir 1982–1985 m. Vilniaus valstybinio universiteto akademinio mišriojo choro chormeisterė.

Nuo 1978 m. Lietuvos liaudies kultūros centro Muzikos skyriaus (vėliau sektoriaus) vadovė. Daug prisidėjo prie 1980 ir 1985 m. respublikinių dainų švenčių, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų švenčių Kaune ir Vilniuje organizavimo, 1978, 1979, 1981, 1984 ir 1987 m. Stasio Šimkaus chorų konkursų Klaipėdoje, 1978, 1981, 1983, 1986 ir 1988 m. J. Naujalio konkursų Raudondvaryje, 1981, 1983, 1986 ir 1988 m. Liaudies dainų festivalių Panevėžyje, 1979 ir 1991 m. Č. Sasnausko konkursų Lazdijuose, 1984, 1985, 1986 ir 1987 m. vokalinių ansamblių konkursų „Ratnyčėlė“ Druskininkuose, 1981, 1986 ir 1992 m. solistų ir vokalinių ansamblių konkursų „Sidabriniai balsai“ surengimo. Buvo 1997 m. konkurso „Sidabriniai balsai“ organizatorė – vadybininkė. Nemažai padirbėjo įgyvendinant tarptautinių kultūros renginių projektus: 1991 m. dainų šventės „Bridges of Song" Taline (Estija), 1995 m. I ir 1997 m. II Šiaurės ir Baltijos šalių dainų švenčių Rygoje (Latvija) ir Gotlando Visbio mieste (Švedija).

A. Andrejauskaitė choro meno klausimais parašė nemaža straipsnių, sudarė dainų chorams rinkinius „Klevų žydėjimas“ (1982 m.), „Saulei tekant“ (1982 m.), „Iškilmingoji daina“ (1983 m.), „Volungė“ (1990 m.), „Dainuojam Lietuvą“ (1990 m.), „Giedok, kad esi“ (1994 m.), „Sveikinu žemę“ (1995 m.), „Aranžuotos dainos“ (1997 m.), „Dainos dainų šventei“ (1998 m.). Sudarė ir išleido reklaminius informacinius leidinius „Dainų šventė“ (1994 m.), „Moksleivių dainų šventė“ (1997 m.), „Pasaulio lietuvių dainų šventė" (1998 m.).

Nuo 1987 m. buvo Lietuvos tautodailininkų sąjungos Vilniaus skyriaus narė, rengė savo darbų tapybos parodas. Buvo Lietuvos chorų sąjungos prezidiumo narė – sekretorė. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventės režisierė – chorų tvarkytoja.

 Šaltiniai 

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. 

Kategorija:Lietuvos chorvedžiai
Kategorija:Lietuvos tapytojai