Albinas Petrauskas

Albinas Petrauskas (1939 m. sausio 1 d. Radviliškyje – 2017 m. birželio 7 d. Kaune)Albertas Piličiauskas . Albinas Petrauskas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-04-26. Nuoroda tikrinta 2025-11-12. – lietuvių choro dirigentas ir pedagogas.

 Biografija 
1955–1957 m. choro dirigavimo mokėsi Šiaulių muzikos mokykloje (dėst. B. Beganskaitė ir Vladas Ūselis) ir 1957–1959 m. Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. Vytautas Simonavičius ir Vladas Balsys). 1962–1968 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. Aniceto Armino klasė). 1971 m. stažavo Leningrado valstybinėje Nikolajaus Rimskio-Korsakovo konservatorijoje (prof. A. Michailovo choro dirigavimo klasė),o 1981 m. stažavo Maskvos P.Čaikovskio konservatorijoje prof. A.Chazanovo klasėje.

Nuo 1959 m. buvo Kauno vilnonių audinių fabriko „Spartuolis“ klubo meno vadovas, subūrė vyrų ir moterų vokalinius ansamblius. 1961–1965 m. vadovavo Kauno mokytojų namų berniukų chorui (50–60 dalyvių), kuris pirmavo miesto chorų apžiūrose, surengė koncertų, padarė įrašų Lietuvos radijui.

1966–1977 m. Kauno 3-osios klinikinės ligoninės moterų choro meno vadovas ir dirigentas. Kauno miesto ir respublikinėse chorų apžiūrose kolektyvas pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų, dalyvavo Kauno miesto, 1970 ir 1975 m. respublikinėse dainų šventėse, 1973 ir 1978 m. respublikiniuose moterų ir vyrų chorų sąskrydžiuose Šiauliuose, 1969 m. koncertavo Bulgarijoje (Varnoje ir Sofijoje).

Nuo 1972 m. Kauno miesto kultūros darbuotojų profsąjungos mišriojo choro „Leliumai“ (1976 m.) meno vadovas ir dirigentas. Kolektyve apie 50–60 chorinės dainos entuziastų, turinčių gerus vokalinius duomenis ir aukštą muzikinę kultūrą. Choras nuo 1975 m. visų respublikinių dainų švenčių dalyvis ir konkursų laureatas, 1977 ir 1980 m. respublikiniuose konkursuose pelnė absoliučiai geriausio mišriojo choro vardus. „Leliumai“ dalyvavo 1990 m. Lietuvos tautinėje dainų šventėje, 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventėje Kaune ir Vilniuje (konkurse laimėjo antrąją vietą) ir 1995 m. Baltijos ir Šiaurės šalių chorų šventėje Rygoje, 1983 m. tarptautiniame chorų konkurse Airijoje (Korko mieste) laimėjo trečiojo laipsnio prizą. Choras 1984 m. VI Stasio Šimkaus chorų konkurse Klaipėdoje laureatas ir 1989 m. VIII Stasio Šimkaus chorų konkurso prizininkas, 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventės konkurse Vilniuje kauniškiai savo kategorijoje laimėjo trečiąją vietą.

„Leliumai“ surengė per 500 koncertų Lietuvos miestuose ir miesteliuose, su pasisekimu koncertavo Latvijoje, Estijoje, Baltarusijoje, Rusijoje, Gruzijoje, Vokietijoje, Rumunijoje, Vengrijoje, Šiaurės Korėjoje, Airijoje, Italijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Belgijoje, Danijoje, JAV ir Kanadoje.

„Leliumai“ – vienas pirmųjų chorų, aktyviai įsitraukusių į Lietuvos tautinio atgimimo sąjūdį. Jis pradėjo rengti koncertus Kauno, Vilniaus ir kitų miestų bažnyčiose, dalyvavo daugelyje kultūros renginių savo mieste ir kitur. 1990 m. birželio 14 d. – 1990 m. birželio 15 d., minint Žalgirio mūšio 500-ąsias metines, kartu su kitais kolektyvais Vilniuje ir Kaune atliko Juozo Žilevičiaus „Vytauto Didžiojo kantatą“.

Choro repertuare daugiau kaip 150 įvairių epochų ir stilių kūrinių. Daug dėmesio skiriama lietuviškos muzikos propagavimui – ne vienas Lietuvos kompozitorius savo kūrinius dedikavo „Leliumai“ chorui. Padaryta nemaža fondinių įrašų Lietuvos radijui, dalyvauta televizijos laidose. 1980 m. chorvedys Vilniuje subūrė Meno darbuotojų rūmuose jaunimo kamerinį chorą ir surengė keletą koncerų.

A. Petrauskas buvo ir muzikos pedagogas. Nuo 1966 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos (muzikos akademijos) koncertmeisteris, nuo 1968 m. Choro dirigavimo katedros dėstytojas, nuo 1974 m. vyr. dėstytojas, nuo 1982 m. docentas, nuo 1996 m. profesorius. Jo klasę baigė 74 jaunieji dirigentai.

Parašė ir išleido apybraižas „Muzikinio švietimo problemos Lietuvoje“ (1980 m.) ir „Muzikinis švietimas Lietuvos mokyklose iki Pirmojo pasaulinio karo“ (1996 m.), "Dirigavimo klausimu" (1998m.) Sudarė Kazimiero Viktoro Banaičio harmonizuotų lietuvių liaudies dainų rinkinį „Aušrelė vakarinė“ (1987 m.).

A. Petrauskas buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, Kauno miesto dainų švenčių dirigentas, 1978 m. respublikinio moterų ir vyrų chorų sąskrydžio Šiauliuose, 1985 m. respublikinės dainų šventės, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventės Kaune ir Vilniuje dirigentas. 1995 m. Baltijos ir Šiaurės šalių chorų šventės Rygoje Lietuvos delegacijos vadovas ir dirigentas. 1992 ir 1997 m. Kaune suorganizavo tarptautinius chorų festivalius.

1992–1995 m. Lietuvos chorų sąjungos prezidentas, nuo 1995 m. šios sąjungos Prezidiumo narys. Buvo respublikinių ir tarptautinių chorų konkursų žiuri narys, choro dirigavimo valstybinių egzaminų komisijų narys. 1977 m. suteiktas nusipelniusio artisto garbės vardas, 1987 m. apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.

Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.Albinas Petrauskas. CEMETY. Nuoroda tikrinta 2025-11-12.

 Šaltiniai 

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. 

Kategorija:Lietuvos chorvedžiai
Kategorija:Lietuvos pedagogai
Kategorija:Lietuvos koncertmeisteriai
Kategorija:Tarptautinio Stasio Šimkaus chorų konkurso dalyviai