Palūšė

Palūšė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Ignalinos; kurortinė teritorija. Seniūnaitijos centras, Aukštaitijos nac. parko direkcija. Stovi medinė Palūšės šv. Juozapo bažnyčia (pastatyta 1757 m., antra pagal senumą medinė bažnyčia Lietuvoje), varpinė (pavaizduota ant buvusio 1 lito banknoto) ir koplytėlė – Kultūros vertybių registre registruotas architektūros kompleksas. Šalia bažnyčios archeologų pastangomis atkurta akmens amžiaus gyvenamojo būsto ir pilkapio ekspozicija. Yra turizmo centras, amatų centras, biblioteka. Kaime gerai išvystytas turizmas, išlikę du Palūšės pilkapynai. Veikia aktyvi kaimo bendruomenė.

Į vakarus nuo kaimo telkšo Lūšių ežeras. Praeina kelias .

 Etimologija 

Palūšė – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia telkšančio Lūšių ežero.

 Istorija 

Minima nuo 1651 m. Tada čia buvo palivarkas, priklausęs Šumskams. XVII–XVIII a. Palūšė buvo svarbi gyvenvietė, turėjusi plačius prekybinius ryšius, vyko prekymečiai. Gausėjo gyventojų žydų, jie turėjo savo sinagogą. 1757 m. (kitais duomenimis 1750 m.) pastatyta katalikų bažnyčia. XVIII a. buvo atidaryta mokykla, tačiau ji buvo prieinama tik kilmingųjų luomo vaikams. Buvo kepykla, alaus darykla. 1862 m. nutiesus Peterburgo-Varšuvos geležinkelį, ėmė augti Ignalina, ir Palūšės reikšmė sumažėjo.

XIX a. pabaigoje Palūšė vadinama miesteliu, priklausė Linkmenų valsčiui, apylinkei ir dvaro valdai.

Jau 1914 m. veikė „Ryto“ draugijos skyrius. 1921 m. uždaryta lietuviška pradžios mokykla. Veikė Šv. Kazimiero draugijos skyrius, Švenčionių „Ryto“ draugijos skyrius, kuris 1929 m. pastatė mokyklos namą. 1936 m. uždaryta „Ryto“ draugijos skaitykla, o 1938 m. konfiskuotas mokyklos pastatas, kuriame įkurta valdiška mokykla. 1940 m. Vilniaus Geležinio fondo komitetas Palūšėje įsteigė lietuvišką seklyčią.

Sovietmečiu kaime įkurta Ignalinos turistų bazė. Nuo 1950 m. „Aušros“ kolūkio centras. Veikė terpentino gamykla (nuo 1958 m.), pradinė mokykla (nuo 1908 m.), paštas, girininkija. 1984 m. įkurtas Ignalinos kelionių ir ekskursijų biuras (dabar lankytojų informacijos centras). 2007 m. Palūšei suteiktas kurortinės teritorijos statusas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 

Kaime gimė kompozitorius Mikas Petrauskas (1873–1937). Jam atminti 1973 m. pastatyta medinė kompozicija (skulptorius Juozas Kėdainis).

Kaime veikia Sertifikuotų tautinio paveldo produktų tradicinis amatininkas, senojo kalvystės amato puoselėtojas Gediminas Šatkauskas. Gaminami tautinio paveldo produktai – blizgės, kurioms suteiktas tautinio paveldo produktų A kategorijos sertifikatas ir Aukštaitijos nacionalinio parko produkto ženklo pažymėjimas.


 Turizmas 

Palūšėje yra poilsiaviečių, kempingas, valtinė. Vasaros metu nuomojamos valtys, žiemą – slidės. Geros galimybės keliauti po apylinkes – su augalija galima susipažinti botaniniame take, yra 5 km sveikatingumo takas, įrengtas miškuose, kelias pėstiesiems į Ginučius, yra turistinis maršrutas link Tauragnų. Yra galimybės pasivažinėti arkliais kinkytais vežimais ar rogėmis. Vasaros sezonas kasmet atidaromas renginiu „Palūšės vasara“, o žiemą vyksta tradicinė šventė „Trauk stintelę“.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Palūšės svetainė
 Miesteliai.lt 

Kategorija:Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kategorija:Lietuvos kurortinės teritorijos