Milžinai

Milžinai – mitologinės antropomorfinės būtybės panašios į žmones, kurios pasižymi išskirtiniu dydžiu ir nepaprasta jėga. Milžinai yra minimi įvairių tautų mitologijoje. Jie siejami su pirmykšte chaoso ir laukinės gamtos jėgomis, dažnai konfliktuoja su dievais, įvardijami kaip dievų protėviai arba atskira nuo dievų grupė. Milžinų įvaizdis (ūgis, jėga, drąsa) pateko į herojinius epus, sakmes, pasakas, padavimus, liaudies dainas. Pilkapiai ir piliakalniai kartais vadinami milžinkapiais.

Milžinai skirtingų tautų mitologijose:
 Graikų mitologija – kiklopai, hekatonkheirai, gigantai;
 Germanų ir skandinavų mitologija – jotunai, tursai;
 Žydų mitologija – Galijotas;
 Lietuvių mitologijoje milžinai gyvenę tais laikais, kai žmonių nebuvę. Jie keisdavo reljefą. Minima, kad milžinas iškratęs klumpes supildavo visą kalną, o artojas su dviem jaučiais jam telpa į kišenę ar pirštinę. Milžinkapiais vadinti piliakalniai, o randami dideli gyvūnų kaulai laikomi milžinų kaulais.Milžinai. Mitologijos enciklopedija, 2 tomas. Vilnius. Vaga. 1999. 288 p.

 Grožinėje literatūroje 
Turi didelį kūną, pasižymi jėga, ilgai gyvena, tačiau neturi moralės ir išvystytos vaizduotės. Pasakose vaizduojami žiauriomis pabaisomis, kurios ėda žmones, ypač vaikus. Tačiau kartais kaip, pavyzdžiui, Oskaras Vaildas juos vaizdavo protingus ir draugiškus.

 Literatūra