Superdiodas

200px|thumb|Invertuojančio superdiodo charakteristika (čia Vin – įėjimo įtampa, Vout – išėjimo įtampa.
Superdiodas ( arba superdiode) – lygintuvo darbą imituojanti schema elektros signalų transformacijai. Šiame prietaise kartu su diodu naudojamas operacinis stiprintuvas.

Toks lygintuvas naudojamas ne maitinimo šaltinyje, o įvairiais kitais atvejais, kuomet reikia transformuoti kintamosios srovės signalą į vieno pusperiodžio pulsuojančios nuolatinės srovės signalą (pavyzdžiui, radijo signalų detekcija). Jis praleidžia tik teigiamą įėjimo signalo pusperiodį.

 Paprasčiausias superdiodas 
Paprasčiausias superdiodas gaunamas įjungus diodą į gilų neigiamą grįžtamąjį ryšį turinčio stiprintuvo išėjimo grandinę (žr. pav). Įprastinis puslaidininkis diodas atsidaro įtampai tiesiogine kryptimi viršijus tam tikrą slenkstį. Schemoje su operaciniu stiprintuvu šis slenkstis mažesnis tiek kartų, koks yra stiprintuvo stiprinimo koeficientas (jis būna labai didelis ir neretai paprastumo dėlei laikomas begaliniu). Taigi ši schema gali lyginti ir labai silpnas įtampas. Tačiau neigiamo pusperiodžio metu stiprintuvo įšėjime formuojama neigiamam jo maitinimo šaltiniui lygi įsotinimo įtampa. Išėjimo iš įsotinimo režimo procesas palyginti ilgas, todėl schema netinka aukštesniems dažniams lyginti.

 Invertuotuojantis superdiodas 

Šiuo atveju superdiodas praleidžia tik neigiamą įėjimo signalo pusperiodį, o išlyginta išėjimo įtampa keičia ženklą. Schema gali lyginamą signalą taip pat ir sustiprinti (perdavimo koeficientas lygus
 .
Taip įjungtas operacinis stiprintuvas nė vieno iš dviejų pusperiodžių metu nepereina į įsotinimo režimą, todėl schema tinka ir aukštsniems dažniams lyginti.

Galimos ir dviejų pusperiodžių lygintuvo darbą imituojančios schemos.

Kategorija:Elektronika