Meironys

Meironys – gatvinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, 2 km į šiaurės vakarus nuo Palūšės, Aukštaitijos nac. parke. Kaimas yra tarpuežeryje: šiauriniame kaimo pakraštyje telkšo Dringykščio ežeras, pietiniame – Lūšių, vakariniame – Asalnų. Meironis supa Palūšės ir Linkmenų miškai. Į rytus nuo kaimo yra Ekologinio švietimo centras, į vakarus – poilsiavietė prie Lūšių ir Asalnų protaikos.

Jau apie 100 metų kaime gyva tradicija: kasmet per Sekmines gėlių vainikais papuoštos karvės plukdomos į Asalnų ežero pusiasalį, vadinamą Pabiržiu (link Pabiržės kaimo).Informacinis stendas kaime. Atgal gyvuliai parplukdomi rudenį, prieš Mykolines.

 Etimologija 

Iki XVIII a. pabaigos kaimas vadinosi Antadringe (kaimas ant Dringio ežero, tarmiškai Untadringė). Vėliau kaimas imtas vadinti pagal Meironos upelį. Kitur kildinamas iš asmenvardžio Méironas, *Méironis.

 Istorija 

Kaimas minimas nuo 1554 m.Miesteliai.lt  XIX a. pabaigoje čia gyveno 140 katalikų ir 9 žydai. Priklausė Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiui.
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

1977 m. Lūšių pakrantėje kūrybinės stovyklos metu tautodailininkai pastatė 16 medinių skulptūrų vietinių legendų motyvais (viena jų – „Laumių pasaka“ – byloja, kad pavojinga vyrams maudytis ežere po vidurnakčio, kadangi išplaukusios laumės jį užkutens). Vėliau čia įkurtas Ekologinio švietimo centras ir botanikos takas (3,5 km ilgio, apie 150 augalų rūšių, iš kurių 9 yra įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą), vedantis link Palūšės. Kaime buvo įkurta Aukštaitijos NP administracija.

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Laima Miliuvienė (1948–2022), žurnalistė, redaktorė.

 Turizmas 
Meironų kaime kasmet švenčiamos Sekminės, po atviru dangumi vyksta šv. Mišios, dainos, šokiai ir maisto ragavimas.

 Šaltiniai 

Kategorija:Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kategorija:Gatviniai kaimai