Pamusiai

Pamusiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, prie Musės (Muselės) upelio, prie Pamusių įtekančio į Varėnę. Praeityje čia buvo Pamusių dvaras. Pro kaimą eina žvyrkelis į Onuškį ().

 Etimologija 
Vietovė pavadinta pagal Musės upelį.

 Istorija 
Pamusių kaimas iki Antrojo pasaulinio karo priklausė Onuškio valsčiui.

 Pilkapiai 

Musės dešiniajame kranto Pamusių miške (Vežionių girininkijoje) yra didelis pilkapynas (apie 100 pilkapių) (unikalus kodas – 3689), apie 200 m. į rytus nuo Pamusių kaimo arba 500 m. į vakarus nuo Pamusėlių kaimo.

Pilkapynas kaip archeologinis paminklas buvo žinomas nuo XIX a. pab. 1889 m. jį tyrinėjo Eduardas Volteris. Čia ištyrė 22 pilkapius. Tyrimus tęsė Vandalinas Šukevičius, 1889–1890 ir 1893 m. ištyręs dar 12 pilkapių.Szukiewicz W. Kurhany ciałopalne w Pomusiu (pow. Trocki, gub. Wileńska), Światowit, Warszawa, 1900, t. 2, p. 4-16 Informacija apie Pamusių pilkapyną buvo pateikta ir Fiodoro Pokrovskio sudarytame „Vilniaus gubernijos archeologiniame žemėlapyje“, išleistame 1893 m.Michail Pokrovskij. Археологическая карта Виленской, Lietuva, 1893, p. 117 bei 1928 m. išleistame kapitaliniame Petro Tarasenkos darbe „Lietuvos archeologijos medžiaga“.Tarasenka. P. Lietuvos archeologijos medžiaga. Materialien für litauische Archeologie, kaunas, 1928, p. 202 1968 m. Onos Kuncienės vadovaujama archeologinė espedicija pilkapyne ištyrė 13 pilkapių.Kuncienė O. Pamusio pilkapių, Varėnos r., tyrinėjimai 1969 metais, Archeologiniai ir etnografiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1968 ir 1969 metais, Vilnius, 1970, p.61-64Kuncienė O. Pamusio (Varėnos r.) pilkapiai (1. Laidosena), LTSR mokslų akademujos darbai. A serija, 1972, t. 3, p. 91-100Kuncienė O. Pamusio (Varėnos r.) pilkapiai (2. Radiniai), LTSR mokslų akademujos darbai. A serija, 1973, t. 2, p. 103–123Kuncienė O. Pamusio pilkapynas, Kultūros paminklų enciklopedija. Rytų Lietuva, Vilnius, 1998, t. 2, p. 272 Pamusių pilkapynas yra didžiausio archeologų dėmesio sulaukęs ir geriausiai ištirtas apylinkių archeologinis paminklas.
Jame buvo rasta degintinių kapų: sudeginto žmogaus kaulai būdavo išrenkami iš pelenų, sudedami į krūveles, o viršuje apdedami įkapėmis. Buvo radinių (apyrankės, segės) iš V-VII a., nemažai ginklų.

Pilkapypyno tyrimų medžiaga yra apibendrinta ir paskelbta acheologės Onos KuncienėsKuncienė O. Pamusio (Varėnos r.) pilkapiai (1. Laidosena), LTSR mokslų akademijos darbai. A serija, 1972, t. 3, p. 91–100; Kuncienė O. Pamusio (Varėnos r.) pilkapiai. (2. Radiniai), LTSR mokslų akademijos darbai. A serija, 1973, t. 2, p. 103–123. Abi publikacijos dalys skelbiamos internete: pirma dalis (1. Laidosena) – http://www.lad.lt/data/com_ladlibrary/158/91-100.pdf; antra dalis (2. Radiniai) – http://www.lad.lt/data/com_ladlibrary/159/103-123.pdf (tikrinta 2022 m. spalio 30 d.).. Antrojo pasaulinio karo metais pilkapyno vietoje buvo iškirtas miškas, išrauti medžių kelmai. Raunant kelmus, daug pilkapių buvo sunaikinta, kapai išardyti, todėl neretai pilkapių vietoje galima rasti išbarstytų sudegintų žmonių kaulų liekanų. Iki 1968 m. tyrinėjimų čia buvo išlikę dar 70 pilkapių.

Pamusio pilkapiai yra dvejopi: su akmenų vainikais ir be jų. Su akmenų vaikinais būdingi V–VII amžiaus, o be akmenų vainikų – VIII–XI mažiaus.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

Kategorija:Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės