Venta

miniatiūra|dešinėje|Baseinas (hidrologija)

Venta (, ) – šiaurės vakarų Lietuvos ir Latvijos vakarų upė.

 Tėkmė 

Prasideda Venių apylinkėse (Kelmės rajonas), 10 km į pietvakarius nuo Užvenčio. Iš pradžių teka į šiaurės rytus; maždaug nuo Ventos-Dubysos kanalo teka į šiaurę per Kuršėnus (Šiaulių rajonas); kiek aukščiau Papilės, priartėjus prie Šiaulių-Mažeikių geležinkelio, pasuka į šiaurės vakarus, teka per Papilę (Akmenės rajonas), Viekšnius, Mažeikius. Nuo Leckavos, upe 3 km nustatyta Lietuvos ir Latvijos valstybės siena. Toliau Venta teka per Latviją į šiaurę ir šiaurės vakarus. Kuldygoje ant Ventos upės yra plačiausias Europoje krioklys (aukštis 2 m, plotis 270–275 m). Įteka į Baltijos jūrą ties Ventspiliu.

 Tiltai 

Žymesni tiltai, pasroviui:

 Daugėlių geležinkelio tiltas
 Kuršėnų pėsčiųjų tiltas
 Stasio Raštikio tiltas
 Šilėnų tiltas
 Krioklių kabamasis tiltas
 Papartynės malūno tiltas
 Papilės kabamasis tiltas
 Papilės tiltas
 Ventos tiltas
 Ventos–Purvių pėsčiųjų tiltas
 Palnosų–Santeklių tiltas
 Viekšnių kabamasis tiltas
 Viekšnių tiltas
 Mažeikių aplinkkelio tiltas
 Mažeikių tiltas
 Mažeikių Skuodo gatvės tiltas
 Kurmaičių geležinkelio tiltas

 Baseinas 

Visos Ventos upės baseino plotas yra 11 800 km², iš jų 5140,4 km² yra Lietuvoje.

Didžiausi intakai:
 kairieji: Uogys (LT), Virvytė (LT), Šerkšnė(LT), Ušna (LT), Varduva (LT), Lūšis (tarpvalstybinė siena), Lėtiža (LV), Škervelis (LV), Kuoja (upė) (LV), Garūdenė (LV), Ėnava (LV), Lėjėjupė (LV), Padurė (LV), Naba (LV);
 dešinieji: Ringuva (LT), Dabikinė (LT), Vadakstis (tarpvalstybinė siena), Zania (LV), Berzenė (LV), Sumata (LV), Klūga (LV), Ciecerė (LV), Puonakstė (LV), Mažupe (LV), Ėda (LV), Riežupė (LV), Rudupė (LV), Abava (LV), Dzirnavupė (LV), Veždūka (LV), Kamarcė (LV), Packulė (LV), Standzė (LV), Vecventa (LV).

 Hidrologija 

Vidutinis nuolydis Lietuvoje 85 cm/km. Aukštupyje vaga 3–5 m pločio, nuo Užvenčio iki Varduvos žiočių 30–50 m. Vyraujantis vagos gylis 1–2 m. Aukštupyje daug akmenuotų rėvų. Vyraujantis slėnio plotis 0,3-0,8 km. Srovės greitis 0,1-0,4 m/s.

 Debitas, m³/s ties Ramučiais ties Papile ties Kuodžiais Didžiausias  111  369  491 Vidutinis  4,45  9,55  29,4 Minimalus vasarą  0,18  0,15  0,18 Minimalus žiemą  0,21  0,1  0,51

Vandens lygio metinė svyravimų amplitudė Papilėje būna 4 m, ties Abavos žiotimis – 12 m. Upė užšąla vidutiniškai gruodžio pabaigoje, anksčiausiai – lapkričio viduryje. Ledo didžiausias storis nuo 58 cm (žemupyje) iki 90 cm ties Papile. Ledo danga aukštupyje ir vidurupyje išsilaiko 54-74 dienas. Pavasarį ties Papile nuteka 41 %, vasarą 6 %, rudenį 20 %, žiemą 27 % viso metinio vandens kiekio.

Ventos slėnis ties Papile paskelbtas geologiniu draustiniu. Ties Užvenčiu ir 17 ha drėkinimo tvenkinys.

 Draustiniai 

 Dubysos-Ventos perkaso hidrografinis draustinis
 Ventos ištakų hidrografinis draustinis
 Ventos kraštovaizdžio draustinis

 Pavadinimas 

Venta vokiškuose šaltiniuose vadinama Windau, lenkiškuose – Windawa. Manoma, kad upėvardžio šaknis yra ven- su determinantu -t-. Kazimieras Būga pavadinimą siejo su žodžiu venteris („tinklas, tiesiamas skersai upę“). Bendrinė šaknies *ven(t)- reikšmė galėjo būti „lenkti, linkti“.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 XX a. pr. Ventos upė Brockhaus’o enciklopedijoje