Lichtenšteino antilopė

Lichtenšteino antilopė (Sigmoceros lichtensteinii) – dykaraginių (Bovidae) šeimos žinduolis, paplitęs pietryčių–pietų Centrinės Afrikos savanose ir miombo miškuose.

Lichtenšteino antilopė traktuojama kaip hartebesto (Alcelaphus buselaphus) porūšis (A. b. lichtensteinii), o dalyje literatūros – kaip atskira rūšis (kartais išskiriant gentį Sigmoceros).

 Išvaizda 
Lichtenšteino antilopė – stambi, aukštapetė galvijinių antilopių atstovė. Suaugusių individų kūno masė paprastai siekia apie 165–180 kg, o gyvenimo trukmė gali siekti apie 15 metų. Būdinga preorbitalinių liaukų sekrecija ir tamsesnės dėmės už pečių, siejamos su gyvūno pavadinimo kilme (angl. hartebeest).

 Paplitimas ir buveinė 
250px|miniatiūra|dešinėje|Lichtenšteino antilopių paplitimas
Lichtenšteino antilopė (Alcelaphus buselaphus porūšis) yra aptinkama Angoloje, Malavyje, Mozambike, Tanzanijoje, Zambijoje ir Zimbabvėje, o Burundyje laikoma išnykusia. Anksčiau ji buvo plačiai paplitusi miombo miškuose pietų–centrinėje Afrikoje, tačiau šiuo metu daugiausia sutinkama saugomose teritorijose Tanzanijoje, Mozambike ir Zambijoje. Angoloje ji gali būti išnykusi.

Rūšis siejama su miombo zona ir atviromis miškų–žolynų sandūromis (ekotonais), dažnai – su drėgnesnėmis vietomis (pvz., dambomis) ir žolynų properšomis miškuose. Antilopės vengia tankiai uždarų miškų masyvų. Nurodoma, kad ji yra priklausoma nuo paviršinio vandens šaltinių.

 Elgsena ir mityba 
Rūšis yra bandinė ir pasižymi teritoriniu elgesiu. Būriai, kuriuos sudaro teritoriją saugantis patinas, patelių grupė ir jaunikliai. Tipinis užimamos teritorijos dydis gali būti apie 250 ha, o patinai aktyviai gina teritoriją nuo kitų patinų.

Minta daugiausia žolėmis, dažnai traukia degėsių plotai su atžėlusia augmenija. Kartais gali ėsti ir sumedėjusių augalų dalis. Lichtenšteino antilopė yra labiau pakanti miškingesnėms buveinėms ir aukštesnei žolei nei kai kurios kitos galvijinės antilopės, todėl dažnai laikoma ekotono rūšimi.

 Dauginimasis 
Poravimosi laikotarpis dažniausiai tęsiasi nuo lapkričio iki sausio, o jauniklių vedimas dažniau fiksuojamas liepos–rugsėjo mėnesiais. Nėštumas trunka apie 240 dienų, jaunikliai žindomi maždaug 6–8 mėnesius. Patelės lytiškai subręsta apie 15–18 mėn., o patinai – apie 2 metus.

 Apsauga 
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos vertinimu, Lichtenšteino antilopė priskiriama prie susirūpinimo nekeliančių rūšių kategorijos, o populiacijos tendencija įvardijama kaip stabili. Rūšis yra pažeidžiama dėl medžioklės ir buveinių nykimo, susijusio su žemės ūkio plėtra, o išlikimas stipriai priklauso nuo veiksmingos apsaugos didelėse saugomose teritorijose. Tarp svarbiausių teritorijų, kuriose išlieka reikšmingos populiacijos, minimos Seluso ekosistema ir kitos saugomos vietovės Tanzanijoje, taip pat Kafuė nacionalinis parkas ir Luangvos Zambijoje.

 Šaltiniai 

Kategorija:Dykaraginiai
Kategorija:Antilopės