Kačerginė

Kačerginė – miestelis Kauno rajono savivaldybėje, 16 km į vakarus nuo Kauno, kairiajame Nemuno krante esančiame pušyne. Čia yra . Kačerginės seniūnija. Veikia Kačerginės pagrindinė mokykla, vaikų sanatorija „Žibutė“http://www.vaikusanatorija.lt  su Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla, Kačerginės biblioteka (nuo 1948 m.), paštas (LT-53088), vaikų darželis, ambulatorija, dvi maisto prekių parduotuvės, Prano Mašioto parkas. 1962 m. atidarytas Kačerginės automobilių ir motociklų sporto kompleksas „Nemuno žiedas“, kuriame vyksta ir tarptautinės varžybos.

Kačerginės Šv. Onos koplyčia (pastatyta 1998 m.), paminklas Lietuvos partizanams (pastatytas 1994 m., autorius Jonas Lukšė). 2014 m. buvo atgaivinta prieplauka, įrengtas dviračių takas nuo Marvelės iki Kačerginės, besijungiantis su pačiame miestelyje įrengtais pėsčiųjų-dviračių takais. 

Steigiamas Kačerginės universalus daugiafunkcis centras.Kačerginės daugiafunkcis centras

miniatiūra|240px|left|Partizanų atminimo akmuo

 Etimologija 

Miestelio vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio – pavardės Kačergis ir priesagos -inė. Iš žmonių pasakojimų ir kitų šaltinių galima manyti, kad bene pirmasis šių vietų gyventojas buvęs būtent Kačergis. Tokia pavardė pakaunėje ir dabar pasitaiko. Pavardė tikriausiai slaviškos kilmės ( – „žarsteklis“).

Tarpukariu buvo idėjų vasarvietę pavadinti Pušilu („pušų šilas“). Netoli Zapyškio anksčiau būta vienkiemio, kuris taip pat vadinosi Kačergine.

 Istorija 

Į pietryčius nuo Kačerginės yra Pyplių piliakalnis. Vakarinė gyvenvietės dalis anksčiau buvo Palankių kaimas. Kačerginė išaugo po I pasaulinio karo, iš esmės kaip vasarvietė (dėl gražios gamtos ir gryno oro pušyne) žvejų gyvenvietės vietoje. 1933 m. paskelbta kurortu (vasarviete). Tarpukariu tai buvo žymių lietuvių mokslininkų, rašytojų, menininkų vasarvietė.Nemuno vasarvietėse // XX amžius. 1939 m. rugsėjo 12 d., Nr. 209 (961), 2 psl. 

Netoli Kačerginės, miške, buvo 1941 m. Birželio sukilimo dalyvių būrio (apie 40 žmonių) štabas. 1948 m. ir 1951 m. TSRS okupacinė valdžia ištrėmė 18 Kačerginės gyventojų.

1946 m. Kačerginė smarkiai nukentėjo per Nemuno potvynį. 1946 m. rugpjūčio 3 d. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą (kaip vasarvietė). 1945 m. įkurta ambulatorija, paštas. 1962 m. įkurta vaikų sanatorija „Žibutė“ su sanatorine mokykla.Sovietmečiu Kačerginė išsaugojo poilsiavietės statusą. Šiuo laikotarpiu 
joje išaugo pionierių stovyklos: „Fučiko“ vardo, „Žvaigždutė“, „Dobilėlis“, „Liepsnelė.

1997 m. gegužės 16 d. Vyriausybės nutarimu Nr. 486 Kačerginės miestas paskelbtas miesteliu. 1998 m. pastatyta Kačerginės Šv. Onos koplyčia. 1999 m. patvirtintas Kačerginės herbas. 2017 m. vasario 22 d. Kačerginei suteiktas kurortinės teritorijos statusas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 1938–1940 m. Kačerginėje, savo sūnaus name gyveno vaikų rašytojas Pranas Mašiotas (1863–1940), čia yra išlikęs jo namas J. Janonio g. 38.
 Miestelyje gimė žurnalistas Gintaras Aleknonis (1961–).
 Kačerginėje 1961–1967 m. gyveno ir mirė rašytojas Vincas Mykolaitis-Putinas (1893–1967), čia parašęs poezijos knygas „Būties valanda“ ir „Langas“. Išlikęs jo namas, kuriame įrengta memorialinė ekspozicija, pastatytas paminklas (skulptorius B. Zalensas).
 aktorius Juozas Stanulis (1897–1991), miręs Kačerginėje.
 Yra buvęs J. Biliūno (1879–1907) namas dabartinėje J. Biliūno g. 14, kur jis gyveno 1906 m., parašė apsakymą „Brisiaus galas“.
 Kačerginėje gyveno rašytojas Liudas Gira, skulptorius Juozas Zikaras, architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis.

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Miestelio svetainė