Žemaičių Naumiestis

Žemaičių Naumiestis – miestelis Šilutės rajono savivaldybėje, šalia kelio , prie Šusties upės. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos: Žemaičių Naumiesčio-Dariaus ir Girėno bei Žemaičių Naumiesčio-Klaipėdos. Stovi medinė Žemaičių Naumiesčio šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (nuo 1782 m.), Žemaičių Naumiesčio evangelikų liuteronų bažnyčia, yra Žemaičių Naumiesčio vidurinė mokykla, Šilutės žemės ūkio mokyklos skyrius, mokykla-darželis, etnokultūros centras, paštas (LT-99005).

Pro miestelį teka Šustis, Šelmuo ir Lendra.


 Etimologija 

Sudėtinis vietovardis Žemaičių Naumiestis atsirado vėliau, o ilgą laiką jis vadinosi tiesiog Naumiesčiu, taip jis minimas nuo 1650 m. Dar 1925 m. minimas Naumiesčio valsčius („Lietuvos apgyvendintos vietovės“). Naumiestis – tai žodis, sudarytas iš dviejų sandų: būdvardžio naujas ir daiktavardžio miestas. Vietovės vardas galėjo kilti iš to, kad miestelis daug kartų sudegė ir vis naujai atsistatė. Caro laikais, 1881–1918 m. oficialiai vadintas Aleksandrovsku arba Aleksandrija ().

XX a. 1-ojoje pusėje Naumiestis vadintas Tauragės Naumiesčiu. XX a. 4–ajame dešimtmetyje miestelį imta vadinti Žemaičių Naumiesčiu, pabrėžiant jo padėtį Žemaitijoje (panašiai kaip ir Žemaičių Kalvarija). Taip padaryta dėl to, kad Lietuvoje jau buvo keli Naumiesčiai ir jie nuolatos painiojosi, ypač ryšininkams.

 Istorija 

XVI a. Naumiestis ir jo apylinkės tapo ATR valdovų valstybiniu dvaru. Miestelis minimas 1600 m., valsčius – 1650 m. 1750 m. Naujasis Miestas gavo turgaus ir prekymečių privilegiją. 1779 m. ATR valdovas Stanislovas Augustas Poniatovskis miestelį, priklausiusį Žemaitijos seniūnijai, penkiasdešimčiai metų išnuomojo Žemaičių taurininkui Mykolui Rionikeriui, kurio fundacijos dėka pastatyta dabartinė bažnyčia katalikams. 1792 m. balandžio 12 d. ATR valdovas Stanislovas Augustas Poniatovskis Naumiesčiui suteikė Magdeburgo teises (gyvenvietė tapo miestu) ir herbą.

1795 m., po trečiojo Lietuvos–Lenkijos valstybės padalijimo, Naumiesčio karališkasis dvaras, kaip ir didžioji dalis LDK, atiteko carinei Rusijai. 1816 m. pastatyta Žemaičių Naumiesčio sinagoga žydų bendruomenei, 1842 m. – bažnyčia evangelikams liuteronams.
1881 m. Rusijos valdžia miesteliui suteikė Aleksandrovsko pavadinimą. Po 1863–1864 m. sukilimo, uždraudus lietuvišką spaudą, miestelis tapo svarbiu draudžiamos literatūros platinimo punktu. Per jį ėjo vienas iš svarbiausių knygnešių kelių. XIX a. pabaigoje Naumiestis – Raseinių apskrities miestelis, valsčiaus centras.

1910–1914 m. evangelikų liuteronų kunigas Fridrikas Megnius Naumiestyje lietuvių kalba leido laikraštį „Svečias“. Po 1904 m., atgavus lietuvišką spaudą, tai buvo vienintelis laikraštis, leidžiamas Žemaitijoje. 1913 m. Fridrikas Megnius paruošė ir lietuvių kalba išleido elementorių „Raktelis“.

1894 m. rugpjūčio 21 d. Vokietijos pasiuntinys Rusijoje oficialiai pareiškė savo valdžios pageidavimą, kad abiem šalims plėtojant geležinkelių tinklą dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje, Rusijos–Vokietijos pasienyje, rusai pastatytų geležinkelį nuo Žemaičių Naumiesčio į Mažeikius. Nors Rusija nesutiko, bet I pasaulinis karas pakeitė įvykių eigą – Lietuvą okupavę vokiečiai patys pradėjo statyti Naumiesčio–Telšių–Mažeikių geležinkelį, bet pasibaigus karui ir pasitraukus vokiečiams darbai nutraukti.

Apie 1920 m. įrengta Žemaičių Naumiesčio šv. Aleksandro Neviškio cerkvė. Tarpukaryje tarp miestelio ir Šilutės kursavo krovininis autobusas, gabenęs keleivius ir bagažą į siauruką Šilutė–Kulėšai. 1937 m. įkurta biblioteka.

1958 m. gegužės 15 d. tapo miesto tipo gyvenviete. Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centras, veikė profesinė technikos mokykla (rengė traktorininkus, gyvulininkystės fermų darbininkus, sodininkus ir daržininkus), mokykloje įkurtas visuomeninis muziejus.

1997 m. sausio 30 d. nutarimu Nr. 70 LR Vyriausybė nutarė pakeisti Žemaičių Naumiesčio miesto statusą ir vadinti šią gyvenamąją vietovę Žemaičių Naumiesčio miesteliu. 1998 m. patvirtintas naujasis Žemaičių Naumiesčio herbas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Sammy Marks (1843–1920) – Lietuvos žydų kilmės Pietų Afrikos pramonininkas ir verslininkas.
 Shlomo Zalman Abel (1857–1886) – mokytojas, vienas iš Telšių ješivos įkūrėjų
 Hermann Kallenbach (1871–1945) – architektas
 Jonas Jurgis Gocentas (1897–1974) – teisininkas, bibliofilas, kraštotyrininkas, sakytojas, visuomenės veikėjas
 Kristupas Gudaitis (1898–1972) – gydytojas chirurgas, medicinos daktaras, Lietuvos evangelikų liuteronų bendruomenės veikėjas
 Dyteris Manfredas Gocentas (1940–2013) – vienas garsiausių Lietuvos ralio šturmanų
 Vytautas Valutis (1947–2023) – šiluminės energetikos inžinierius
 Algis Jurgis Kundrotas (g. 1950 m.), fizikas, profesorius, habilituotas fizinių mokslų daktaras, Lietuvos mokslo premijos laureatas
 Rūta Mickevičienė (g. 1952 m.) – teisininkė
 Eglė Bendikaitė (g. 1976 m.) – istorikė

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Žemėlapiai