Molėtai

Molėtai – miestas rytų Lietuvoje, Utenos apskrityje, 30 km į pietus nuo Utenos. Molėtų rajono savivaldybės ir Luokesos seniūnijos centras. Stovi Molėtų šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia (pastatyta 1907 m.), veikia krašto muziejus, rajono centrinė ligoninė, kultūros centras, paštas (LT-33001). Centrinė aikštė – Jaunimo aikštė.

miniatiūra|left|Ežeras miesto centre

 Etimologija 

Vardo kilmė nėra visiškai aiški. Galimas dalykas, kad jis susijęs su bendriniu žodžiu molėtas – „molingas; molėtas laukas ar žemė; molio spalvos, rusvas“. Taigi, Molėtai galėjo iš pradžių reikšti „molingi laukai“ arba „molio spalvos laukai“. Kai kurie kalbininkai Molėtų vardą kildina nuo seno žodžio molė, reiškiančio „molio žemė; malimas“.

XX a. 1-ojoje pusėje minimi kaip Malėtai.

 Geografija 

Miestas įsikūręs Molėtų aukštumoje (Aukštaičių aukštumos dalis). Nutolę 63 km į šiaurę nuo Vilniaus, prie plento . Keliai į Ukmergę, Pabradę, Labanorą, Anykščius. Per Molėtus teka Siesartis, sudarydama praplatėjimą – miesto centre susidaręs Pastovėlis, rytuose – Pastovis, vakaruose – Promislavas. Pietiniame pakraštyje yra kolektyviniai sodai.

 Istorija 

Istoriniuose šaltiniuose Molėtai pirmąkart minimi 1387 m., kai Ldk Jogaila juos padovanojo Vilniaus vyskupijai aukštaičių pakrikštijimo ir Vilniaus vyskupijos įsteigimo proga:

Taigi, tuomet Molėtai tebuvo kaimas. 1492 m. Ldk Aleksandras patvirtino šį dovanojimą. Vilniaus vyskupams Molėtai priklausė iki XVIII a. pabaigos. Apie 1517 m. įsteigtas Molėtų dvaras, jame veikė alaus ir spirito daryklos. Prieš 1522 m. pastatyta Molėtų bažnyčia. XVI a. pradžioje įkurtas vyskupo dvaras. 1539 m. Molėtai jau vadinami miesteliu. 1690 m. kaime buvo smuklė ir malūnas. 1728 m. pastatyta sinagoga, 1765 m. gyveno 170 žydų. Nuo XVIII a. 2-osios pusės rinkosi turgūs, nuo 1777 m. minima parapinė mokykla. 1783 m. (ir 1829 m., 1860 m., 1888 m., 1907 m., 1908 m., 1944 m., 1949 m.) miestelis degė.

Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m. Molėtų dvaras atiteko didikams Pamarneckiams, vėliau – Huten-Čapskiams. 1797 m. Rusijos valdžia konfiskuotą Molėtų dvarą padovanojo carui tarnavusiam išeiviui iš Prancūzijos O. de Šuazeliui–Gufjė. Miestelis plėtėsi į šiaurės rytus nuo dvaro. XIX a. įsikūrė amatininkai ir pirkliai, imta rengti turgus. Per 1831 m. sukilimą 1831 m. liepą sukilėliai prie miestelio pralaimėjo susirėmimą su Rusijos imperijos kariuomenės daliniais. 1866 m. buvo 755 žydai. 1861–1950 m. Molėtai buvo valsčiaus centras, pradėjo sparčiau plėstis. 1866 m. Molėtuose buvo vienintelė gatvė – palei kelią į Uteną. Vietoje parapinės mokyklos 1867 m. įsteigta valdinė, 1890 m. – vaistinė. 1872 m. leisti prekymečiai. XIX a. pabaigoje Molėtai – miestelis Vilniaus apskrityje, valsčiaus centras.

XX a. pradžioje dvaro savininku tapo K. Graužinis. Caro valdininkai miestelį laikė tinkama politinių kalinių trėmimo vieta. Per 1905 m. revoliucinius įvykius buvo pašalinta rusų ir įkurta sava valsčiaus administracija. 1907 m. Molėtus nusiaubė gaisras. 1912 m. įkurtas Blaivybės draugijos skyrius, surengtas pirmasis lietuviškas vakaras. 1915–1918 m. per Pirmąjį pasaulinį karą Vokietijai okupavus Lietuvą Molėtai buvo apskrities (kreizo) centras, 1919–1920 m. netoli Molėtų vyko atkaklios Lietuvos ir Lenkijos karinių dalinių kautynės.

1922 m. siaurųjų geležinkelių valdyba svarstė klausimą dėl projektuojamo geležinkelio ruožo Ukmergė–Balninkai–Molėtai–Kuktiškės. Taip būtų buvęs sujungtas Jonavos–Ukmergės geležinkelis ir Panevėžio–Pastovių geležinkelis. Nors ir Molėtų valsčiaus buvo nutarusi skirti 100 tūkst. litų tam, kad būtų nutiestas geležinkelis šalia pat Molėtų, tačiau planai liko neįgyvendinti.Dėl naujojo gelžkelio. „Lietuvos žinios“, 1922-12-21, psl. 2.Dėl Malėtų geležinkelio. „Lietuvos žinios“, 1937-07-26, psl. 7. 1923–1925 m. išparceliuotas Molėtų dvaras. XX a. trečiame–ketvirtame dešimtmetyje veikė pieninė, kelios įmonės, bankas, kooperatyvas, elektrinė, malūnas, keliasdešimt parduotuvių, nuo 1937 m. valstybinė biblioteka, keliolika visuomeninių, tautinių ir religinių organizacijų skyrių. Pagal 1935 m. planą miestelio centras pertvarkytas.

1941 m. prasidėjus TSRS–Vokietijos karui, liepos 1 d. Didžiosios Lietuvos partizanai Molėtuose atkūrė vietos savivaldą. 1941 m. rugpjūčio 29 d. Vokietijos okupacinės valdžios įsakymu sušaudyta apie 700 Molėtų žydų. 1944 m. kovą apylinkėje veikė Armijos Krajovos dalinys. Pokario metais apylinkėse veikė Didžiosios Kovos apygardos, B partizanų rinktinės partizanai. 1944 m. rudenį J. Katino lietuvių partizanų būrys užėmė Molėtus. 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. tarybinė valdžia ištrėmė 22 Molėtų gyventojus.

Nuo 1950 m. Molėtai – rajono centras, 1956 m. gruodžio 28 d. gavo miesto teises. XX a. 7–9-ajame dešimtmetyje pastatyta gyvenamųjų ir visuomeninių pastatų, pramonė neplėtota. 1996 m. pagal istorinius šaltinius atkurtas Molėtų herbas.

|}

miniatiūra|right|Jaunimo aikštė
miniatiūra|Molėtų menų mokykla
miniatiūra|Molėtų arena

 Architektūra 

Miesto planas mišrus, centre – keturkampė aikštė. Svarbiausi statiniai:
 Neobarokinėje Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčioje, pastatytoje 1905 m., yra vertingų paveikslų („Švč. Mergelė Marija tarp angeliukų“ 1763 m., „Švč. Mergelė Marija“ XIX a. pirmoji pusė, abu su aptaisais, „Šv. Laurynas“, „Nojaus auka“, abu 1823 m., „Šv. Petro ir Šv. Pauliaus atsisveikinimas“ XIX a.)
 Mūrinis vandens malūnas, 1914 m.
 Raudonų plytų mūro prekybos namai, 1936 m.
 Paminklas šv. Jonui Nepomukui, 1925 m., 1952 m. nugriautas, 1991 m. atstatytas; autorius V. Jurevičius.
 Skulptūrų parkas, įkurtas 1998 m.

Šalia miesto – Molėtų observatorija, Lietuvos etnokosmologijos muziejus (1990 m., architektas V. Lisauskas, rekonstruotas 2008 m., architektai Ričardas Krištapavičius, Andrius Gediminas Gudaitis, skulptorius Algirdas Kuzma).

 Gyventojai 

1595–1597 m. kaime buvo 28 dūmai, 1690 m. – 57 dūmai.

 Tautinė sudėtis 
1897 m. gyveno 2397 žmonės:1897 m. surašymo duomenys
 Žydai – 81,2 % (1948);
 Romos katalikai – 12,6 % (303);
 Kiti – 6,2 % (146).2011 m. gyveno 6 434 žmonės:2011 m. surašymo duomenys 
 Lietuviai – 94,26 % (6065);
 Rusai – 2,8 % (180);
 Lenkai – 2,04 % (131);
 Baltarusiai – 0,17 % (11);
 Kiti – 0,73 % (47).2001 m. gyveno 7 221 žmonės:2001 m. surašymo duomenys 
 Lietuviai – 93,1 % (6723);
 Rusai – 3,45 % (249);
 Lenkai – 2,55 % (184);
 Baltarusiai – 0,26 % (19);
 Kiti – 0,64 % (46).

 Žymūs žmonės 
 Leib Gurwicz (1906–1982), rabinas.
 Valentinas Mazuronis (g. 1953 m.), architektas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
 Arminas Lydeka (g. 1968 m.), politologas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
 Rolandas Kazlas (g. 1969 m.), aktorius, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatas.
 Marius Ivaškevičius (g. 1973 m.), prozininkas, dramaturgas, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatas.
 Vaida Genytė-Marazienė (g. 1974 m.), Lietuvos dainininkė (sopranas), laidų vedėja ir pedagogė, „Dainų dainelės“ laureatė.
 Džiugas Grinys (g. 1998 m.), aktorius.

 Miestai-partneriai 

Miestai, su kuriais Molėtai yra užmezgę miestų partnerystės ryšius:Tarptautinis bendradarbiavimas, moletai.lt

  Makovas, Lenkija
  Ludza, Latvija
  Herstelis, Vokietija
  Ungenis, Moldavija
  Romanivas, Ukraina
  Čchorocku, Gruzija

 Švietimo ir ugdymo įstaigos 
 Molėtų gimnazija
 Molėtų pagrindinė mokykla
 Molėtų pradinė mokykla
 Molėtų vaikų globos namai
 Molėtų menų mokykla
 Molėtų rajono savivaldybės viešoji biblioteka

 Sportas 

1975 m. įrengtas Molėtų miesto stadionas. Mieste veikia sporto klubai:
 „Rankinio klubas Molėtai“ – rankinio klubas, dalyvaujantis LRF I lygos čempionate, 2017-2018 m. trečiosios vietos nugalėtojas ir 2018-2019 m. vicečempionas. 
 Molėtų „Ežerūnas-Karys“ – krepšinio klubas, dalyvaujantis NKL pirmenybėse, 2009–2010 m. ir 2010–2011 m. sezonų RKL nugalėtojas.
 FK Molėtai – futbolo klubas, dalyvaujantis UAFA III lyga pirmenybėse.

 Galerija 

 Literatūra 
 Algimantas Miškinis. Rytų Lietuvos miestai ir miesteliai / Lietuvos urbanistikos paveldas ir jo vertybės, t. 2 kn. 2, Vilnius, 2005 m.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Savivaldybės svetainė