Ambrozija

Ambrozija graikų mitologijoje – dievų maistas, suteikiantis nemirtingumą ir amžiną jaunystę.Homeras Iliada V 340 Tapatinamas su nektaru, nors „Iliadoje dievai geria nektarą,Homeras. Iliada XVI 584  o ambrozija yra dievų aliejus (ambrozijos aliejus),Homeras. Iiada XVI 670 kartais įvardijama kaip dieviškų žirgų ėdalas.Homeras. Iliada V 369 Minima, kad Dzeusui ambroziją atnešantys balandžiai.Homeras. Odisėja XII 63 Tačiau kai Homeras naudoja abu žodžius – nektarą ir ambroziją, nektaras reiškia gėrimą, o ambrozija bendresnę sąvoką. Homeras mini, kad Afroditė naudoja ambrozijos aliejų kaip kvepalus, kurie „dieviškai saldūs ir saikingai aromatingi“.  

Indų mitologijoje taip pat žinomas dievų gėrimas amrita. Kai kurie šių laikų tyrinėtojai mano, kad ambrozija galėjo būti haliucinogeninis grybas – musmirė.

Ambrozija taip pat yra vienos iš nimfų hajadžių Atlanto ir Plejonės dukterų vardas. Ji Didonėje maitinusi Dionisą, vėliau minima kaip nimfa, dalyvaujanti Dioniso svitoje.Higinas. Fabula 182, 192

 Mituose 
Minima, kad Tetidė maudo Achilą ambrozijoje, palikdama tik kulną nesuteptą ir pažeidžiamą.
Apolonas nuplauna juodą kraują nuo Sarpedono kūno ir šį ištepa ambrozija, kad jis būtų išsaugotas ir galėtų būti nugabentas į Likiją, kaip kad Sarpedonas norėjo.Homeras. Iliada XV Analogiškai ambroziją naudoja ir Tetidė ištepdama Patroklo kūną abrozija, siekdama ji kuo ilgiau išsaugoti.
„Odisėjoje“ minima, kad Kalipsė apklojo stalą ambrozija, kurios parūpino Hermis, bei rožių raudonumo nektaru.
Kirkė mini Odisėjui, kad Dzeusui ambroziją atnešantys balandžiaiHomeras. Odisėja XII 63
Viena iš Tantalo niekšybių, kad pavogęs nektaro ir ambrozijos, kuriais vaišino savo svečius (panašiai kaip kad Promėtėjas, pavogęs ugnį).

Kategorija:Graikų mitologija
Kategorija:Nimfos