Upytė

Upytė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, prie kelio . Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi medinė Upytės Šv. Karolio Baromiejaus bažnyčia (pastatyta 1878 m.), Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas, yra Upytės Antano Belazaro pagrindinė mokykla (yra muziejus, lėlių teatras), biblioteka, paštas (LT-38040), eksperimentinis ūkis. Yra Lietuvos žemdirbystės instituto Upytės bandymų stotis. Upytės linų muziejus įsikūręs Stultiškiuose.


 Geografija 


Upytės memorialinis draustinis (149 ha) skirtas išsaugoti istoriniu požiūriu vertingą Upytės miestelį su Augustavos ir Upytės buvusių dvarų sodybomis bei piliaviete – Čičinsko kalnu. Piliakalnyje buvo įsikūrusi svarbi gynybinė pilis, o vėliau piliakalnis išgarsėjo padavimais apie nedorą poną Čičinską. Vakaruose teka Vešeta (miestelis išsidėstęs kairiajame krante). Prie Upytės yra Upytės geomorfologinis draustinis (594 ha), įrengtas Upytės tvenkinys.


 Istorija 

1208 m. žiemgaliai ir livoniečiai surengė žygį į Upytę ir pralaimėjo. Manoma, kad čia buvo Upytės žemės, minimos nuo XIII a. vidurio, centras. 1254 m. lotyniškai rašytame vokiečių dokumente apie Žiemgalos padalijimą tarp Rygos arkivyskupo ir Ordino minima Opiten vietovė. XIV a. kovų su Livonijos Ordinu metu Upytė buvo ne tik administracinis, bet ir svarbus gynybinis centras, čia stovėjo Upytės pilis, tapusi kovų su Ordinu centru.

Livonijos kronika mini, kad 1367 m. „magistras nuvedė kariuomenę prieš lietuvius į Upytės žemę, kurią 4 dienas žudymais ir gaisrais niokojo“. 1368 m. Livonijos ordinas niokojo Upytės apylinkes, ėmė į nelaisvę bajorus su šeimynomis. 1378 m. Livonijos magistras „įniršęs išėjo prieš lietuvius, ypač Upytę, kur 9 dienas ir naktis žudė, degino, teriojo ir viską griovė“.

Iš Upytės pilies liko 5 m piliakalnis – Čičinsko kalnas. Vėliau čia įsikūrė Upytės dvaras ir miestelis.

Upytės žemė – Panevėžio apskrities pirmtakė: 1564–1566 m. vykdant teismų ir administracinę reformą buvo įkurtas Upytės pavietas, nors dar prieš tai iš Upytės valsčiaus centro funkcijas perėmė Krekenava, o po minėtų reformų pavieto centru tapo Panevėžys. Tačiau naujai įkurtas pavietas išlaikė Upytės vardą iki pat XIX a., kai buvo suformuota Panevėžio apskritis. 1558–1582 m. ir 1655–1661 m. karų metu miestelis smarkiai nukentėjo. XVIII a. miestelyje įsikūrė sentikiai. XIX a. Upytė – kaimelis Panevėžio apskrities Naujamiesčio valsčiuje.

Sovietmečiu buvo Lietuvos žemdirbystės instituto bandymų stoties ir eksperimentinio ūkio gyvenvietė. Stotis buvo linų auginimo mokslinių tyrimų centras.

2004 m. patvirtintas Upytės herbas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Čičinskas (Vladislovas Sicinskis; 1615–1672), Upytės pavieto dvarininkas, vėliau tapęs literatūros personažu
 Ignacas Ivickis (1783-1823), pedagogas, religinis veikėjas
 Ermanas Magonas (1899-1941), karininkas
 Antanas Belazaras (1913–1976), muzikantas
 Jonas Dailidėnas (1953-2024), dailininkas, tapytojas
 Sigita Markevičienė (1962-), lengvaatletė, paraolimpinių žaidynių prizininkė

 Šaltiniai 



 Nuorodos 
 Upytės žemės 750 metų jubiliejus 
 Adomas Mickevičius: „Sustojimas Upytėje“.