Lavrentijus Berija

Lavrentijus Pavlovičius Berija (, gruz. ლავრენტი ბერია; 1899 m. kovo 29 d. – 1953 m. gruodžio 23 d.) – TSRS NKVD veikėjas, vidaus reikalų liaudies komisaras (1939–1945 m.), vienas pagrindinių trečio-penkto dešimtmečio masinių represijų organizatorių, centrinio partijos komiteto nurodymu organizavo trėmimus, tarp jų ir 1941 bei 1945 m. trėmimus iš Lietuvos.Lavrentij Berija. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2025-09-22.

Stalino valdymo metais L. Berija buvo vienas įtakingiausių slaptosios policijos pareigūnų. Jis buvo atsakingas už Katynės žudynes, kurių metu nužudyta 22 000 lenkų pareigūnų bei politinių veikėjų, vadovavo TSRS branduolinės programos darbams. 1953 m. Berijos teismo metu buvo paviešinta informacija, kad jis kartu buvo ir serijinis prievartautojas bei žudikas.Rayfield, Donald (2005). Stalin and His Hangmen: The Tyrant and Those Who Killed for Him. New York City: Random House. pp. 466–467. ISBN 978-0-375-75771-6.

 Biografija 
miniatiūra|left|upright|Lavrentijaus Berijos baudžiamoji byla
Lavrentijus Berija gimė gruzinų valstiečių šeimoje. Mokėsi Suchumyje. Baku dirbo Nobelių naftos kompanijoje. 1917 kovą įstojo į bolševikų partiją. 1920–1922 m. studijavo Baku politechnikos institute. L. Berija buvo vienas iš Levo Trockio žudymo ir Katynės žudynių organizatorių.

Nors šio politiko veikla dažniausiai vertinama neigiamai, kai kurie šaltiniai siūlo atkreipti dėmesį į tai, jog 1939 m. Berijai pakeitus Nikolajų Ježovą, represijų tempai šiek tiek sulėtėjo ir buvo peržiūrėta dalis ankstesnių bylų.

Po Stalino mirties 1953 m. buvo TSRS vidaus reikalų ministras ir ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas, siūlė liberalizuoti politiką, leisti daugiau nacionalistinių apraiškų, tačiau 1953 m. birželio 26 d. suimtas, iš jo atimti visi valstybiniai apdovanojimai ir laipsniai, apkaltintas perversmu ir Tėvynės išdavimu, o gruodžio 23 d. sušaudytas. L. Berija nušautas į kaktą generolo Pavelo Batickio. Jo paskutinės gyvenimo akimirkos buvo labai panašios į pirmtako Nikolajaus Ježovo, kuris 1940 m. prieš įvykdant egzekuciją maldavo pasigailėti gyvybės. L. Berijos kūnas kremuotas, o pelenai palaidoti bendroje kapavietėje Nr. 3 Maskvos Donskojaus kapinėse. Berijos asmeninis archyvas, kur, kaip teigiama, būta „kompromituojančios“ medžiagos apie buvusius kolegas, sunaikintas N. Chruščiovo įsakymu.

Mirties bausme Berija buvo nuteistas už „šnipinėjimą Didžiajai Britanijai, pastangas likviduoti tarybinę santvarką, kapitalizmo restauraciją ir buržuazijos viešpatavimo atstatymą“. 2000 m. Rusijos Federacijos Aukščiausiasis Teismas nusprendė, kad jis negali būti reabilituotas.

Berijos žmona ir sūnus po jo sušaudymo buvo ištremti į tokias pat darbo stovyklas, tačiau liko gyvi ir vėliau buvo paleisti.

 Išnašos 

 Šaltiniai 


Kategorija:TSRS politikai
Kategorija:TSRS saugumo tarnybų vadovai
Kategorija:NKVD