Vladas Sirutavičius

Vladas Sirutavičius (Slapyvardžiai: Homo novus, Aleksandras, Zosė, partinis slapyvardis Aleksandr Cianki, Plonas 1877 m. balandžio 5 d. Kairiškiuose, Viekšnių valsčius, Šiaulių apskritis, Rusijos imperija – 1967 m. liepos 12 d. Bostone) – Lietuvos inžinierius, visuomenės ir politinis veikėjas.

 Biografija 
1895 m. baigė Šiaulių gimnaziją, 1896 m. pradėjo studijas Peterburgo universitete, po metų perėjo į Peterburgo technologijos institutą. Jį baigė 1905 m.

1897 m. su P. Višinskiu įsteigė Tautinio sąjūdžio ratelį. 1898 m. A. Domaševičiaus socialdemokratų grupės Petrapilyje narys. 1898 m. šapirografu daugino P. Avižonio lietuvių kalbos gramatiką. 1899 m. „Varpo“ bendradarbis, 1901 m. redagavo LSDP žurnalą „Darbininkų balsas“.

 Socialdemokratų lyderis 
1900–1931 m. Lietuvos socialdemokratų partijos CK narys, po partijos vadovų areštų 1900 m. perėmęs vadovavimą LSDP. 1904 m. Kairiškiuose subūrė LSDP jaunimo organizaciją.

1905 m. Vilniaus Didžiojo Seimo narys, dėl jo įtakos seimas įgavo politinį pobūdį. Vadovavo socialdemokratų veiklai 1905–1907 m. įvykiuose. 1906 m. LSDP konferencijoje „autonomistų“ programos autorius.

1918 m. kovo 22 d. LSDP VIII suvažiavime nedalyvavo, bet išrinktas CK nariu. 1918–1919 m. – Akmenės ir Šiaulių apskričių valdybų narys. 1920 m. gegužės 15 d. – 1921 m. sausio 12 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje, ekonominės tarybos narys. Priklausė LSDP frakcijai. Iš Seimo pasitraukė. Grįžo į savo Kairiškių dvarą.Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas

 Profesinė veikla 

Nuo 1905 m. dirbo Vilniaus technikos biure, buvo atsakingas už pramonės ir viešųjų pastatų projektavimą. 1908 m. Kairiškiuose įsteigė kartono fabriką. Pirmojo pasaulinio karo metais persikėlė į Rusiją. 1918 m. grįžo į Lietuvą. 1919–1930 išplėtė kartono fabriką, organizavo akcinę bendrovę „Molis“, įsteigė Daugėlių plytinę, gaminusią 5 mln. plytų per metus. 1935 m. su K. Venclauskiu įsteigė AB „Pastogė“, planavusią pastatyti Šiauliuose viešbutį, kultūros centrą ir kitus pastatus. Deja, iki karo pavyko užbaigti tik kino teatrą, kurio pastate 1941 m. sausio 1 d. įsikūrė Šiaulių dramos teatras. Bolševikams nacionalizavus Kairiškių kartono fabriką, darbininkai jį išrinko administratoriumi, bet jis šio darbo atsisakė ir išvyko į Kauną.

 Emigracijoje 

1944 m. emigravo į Vokietiją, dalyvavo VLIK’o planavimo komisijoje, vadovavo pramonės ir amatų skyriui. Nuo 1948 m. LSDP Užsienio delegatūros narys.

1950 m. išvyko į JAV, gyveno Bostone, dirbo fizinį darbą fabrike. Dalyvavo ALSS, Lietuvių darbininkų draugijos veikloje, buvo „Keleivio“, „Darbininkų balso“ bendradarbis.

 Literatūra 
 Sirutavičius Vladas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1962, t. 27, p. 505–506.
 Mitrulevičius G., Sirutavičius Vladas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 331–333.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 SIRUTAVIČIUS Vladas (1877–1967) | lrs.lt

Kategorija:Didžiojo Vilniaus Seimo atstovai
Kategorija:Seimo atstovai
Kategorija:Lietuvos inžinieriai
Kategorija:Lietuvos publicistai
Kategorija:Lietuvos redaktoriai
Kategorija:Lietuvos kultūros veikėjai
Kategorija:Lietuvos verslininkai
Kategorija:Varpininkai