Jašiūnai

Jašiūnai – miestelis Šalčininkų rajono savivaldybėje, prie kelio , 18 km į pietus nuo Vilniaus. Seniūnijos centras, 7 seniūnaitijos (Centrinė, Lydos, Merkio, M. Balinskio, Naujoji, J. Sniadeckio, Užupio). Miestelio planas linijinis. Stovi Jašiūnų šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1929 m.), Jašiūnų dvaro pastatų ansamblis (rūmai pastatyti 1828 m., statybų iniciatorius Mykolas Balinskis) su parku, veikia 3 vidurinės mokyklos (1-oji, „Aušros“ ir M. Balinskio), biblioteka, paštas (LT-17038), lenkų kultūros centras.

miniatiūra|left|Švč. Mergelės Marijos koplyčia ties J.Sniadeckio ir Saulėtosios g. kryžkele

 Geografija 

Jašiūnai įsikūrę Rūdninkų girios rytiniame pakraštyje, prie Merkio upės. Yra žvyro telkinys. 2 km į šiaurės vakarus nuo Jašiūnų yra Jašiūnų geležinkelio stoties gyvenvietė. Į vakarus nuo Jašiūnų dunkso Rūdninkų giria.

Pro miestelį eina keliai į Vilnių, Šalčininkus, Pirčiupius (), Turgelius. Per Merkį nutiesti: Jašiūnų dvaro tiltas.

 Istorija 

Į pietryčius nuo miestelio yra Jašiūnų pilkapynas. Istoriniuose šaltiniuose Jašiūnai minimi nuo 1402 m. Jašiūnų dvaras XV–XVIII a. priklausė Radviloms. XVI a. jie čia įkurdino evangelikų reformatų sinodą. 1515 m. įsteigta bažnyčia. XIX a. pradžioje dvaras atiteko J. Balinskiui, 1819 m. – jo sūnui Mykolui Balinskiui, vėliau – Vilniaus universiteto rektoriui Janui Sniadeckiui (du pastarieji palaidoti Jašiūnų kapinėse).

Nuo 1819 m. Jašiūnų dvaras tapo svarbiu kultūros centru: čia buvo didelė biblioteka, gyvendavo ar lankydavosi Vilniaus universiteto profesoriai Andrius Sniadeckis, Stanislovas Bonifacas Jundzilas, žymūs poetai ir rašytojai Adomas Mickevičius, Julijus Slovackis, visuomenės veikėjai.

XIX a. viduryje Jašiūnuose įsteigta plytinė, 1886 m. – medienos masės popieriui gaminti fabrikas. 1863 m. dvare buvo gydomi sužeisti sukilėliai. XIX a. Jašiūnai buvo Vilniaus apskrities miestelis ir dvaras, Šalčininkų valsčiaus Jašiūnų seniūnijos centras.

1920 m. spalio 8 d. Lietuvos kariuomenės daliniai ties Jašiūnais kovėsi su Lenkijos kariuomenės L. Želigovskio kariniu junginiu. 1941 m. vokiečių okupacinės administracijos saugumo policijos Vilniaus ypatingasis būrys Jašiūnuose sušaudė 575 žmones, daugiausia žydų.

1950–1995 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1985 m. pastatytas prekybos centras „Merkys“ (architektas A. Patalauskas) su maisto prekių parduotuve, valgykla, kavine.

2001 m. patvirtintas Jašiūnų herbas. 2016 m. prie miestelio prijungta Jašiūnų GS gyvenvietė.NUTARIMAS DĖL ŠALČININKŲ RAJONO SAVIVALDYBĖS GYVENAMŲJŲ VIETOVIŲ PAVADINIMŲ PAKEITIMO, GYVENAMŲJŲ VIETOVIŲ NUSTATYMO, PANAIKINIMO, TERITORIJŲ RIBŲ NUSTATYMO IR PAKEITIMO


|}

 Ekonomika 

Veikia bendrovės:
 „Jašiūnų keramika“ (anksčiau keramikos bandomoji gamykla) – tiekė plytas, čerpes, koklius restauravimo darbams.
 „Actas“ – vienintelė įmonė Lietuvoje, gaminanti natūralų actą, taip pat gamina majonezą, pomidorų padažus, garstyčias, sirupus, dirbtinį medų, fasuoja aliejų.
 „Polivektris“, perdirba plastiko atliekas.

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Ona Marija Radvilaitė (1640–1667), kunigaikštytė, Jonušo Radvilos dukra
 Jašiūnuose paskutinius gyvenimo metus praleido Jonas Sniadeckis (1756–1830), astronomas ir matematikas. Čia ir palaidotas, pastatytas granitinis antkapis.
 Mykolas Balinskis (1794–1864), istorikas. Gyvenęs ir palaidotas Jašiūnuose.
 gyveno profesorius Andrius Sniadeckis (1768–1838), biologas, chemikas ir gydytojas; M. Balinskio uošvis.
 jaunystėje gyveno lenkų poetas Julijus Slovackis (1809–1849), mėgdavęs vaikščioti su Liudvika Sniadeckyte parko alėja link Merkio (alėja pavadinta J. Slovackio vardu).
 profesorius Jonas Balinskis (1824–1902), psichiatrijos pradininkas Lietuvoje ir Rusijoje, visą gyvenimą dirbęs įvairiuose Rusijos miestuose, po mirties norėjo ilsėtis šalia tėvo ir motinos, todėl palaidotas Jašiūnuose.
 Jan Adamowicz (1871–1944), politikas

 Miestų partnerystė 
  Kužentniko valsčius, Lenkija

 Šaltiniai 

 Nuorodos