Nukleino rūgštis

350px|thumb|Schematinė dvigrandės nukleorūgšties (DNR) diagrama

Nukleorūgštys – labai sudėtingos, didelės molekulinės masės, polimerinės molekulės.Juodka Benediktas (1989). Nukleino rūgščių, chemijos ir biochemijos pagrindai. Vilnius, „Mokslas“, 1989, 271p.  Jų yra dviejų tipų:
 deoksiribonukleorūgštis (DNR)
 ribonukleino rūgštys (RNR).
Hidrolizuojant nukleino rūgštis neorganinėmis rūgštimis, susidaro visiškos hidrolizės produktai:
 heterociklinės bazės,
 monosacharidas ir
 fosforo rūgšties liekana.
Svarbiausios heterociklinės bazės yra
 pirimidinai ir
 purinai.
Jos iš nukleino rūgščių hidrolizatų buvo išskirtos dar praėjusio amžiaus pabaigoje. Pirimidinais pirmasis pavadino vokiečių mokslininkas A. Koselis, o purinais – vokiečių mokslininkas E. Fišeris. Šie mokslininkai daug pasidarbavo pirimidino ir purino bazių struktūros tyrimo bei sintezės srityje. Nukleino rūgščių sudėtyje yra pagrindinės penkios heterociklinės bazės:
 pirimidino bazės:
 uracilas,
 citozinas,
 timinas ir
 purino bazės:
 adeninas,
 guaninas.

 Struktūra 
Nukleorūgštis sudaro C,(anglis) H(vandenilis), O(deguonis), N(azotas), P(fosforas) atomai.

 Šaltiniai