Slovėnų kalba

Slovėnų kalba () – pietų slavų kalba, vartojama slovėnų.

 Paplitimas 
Pasaulyje šia kalba kaip gimtąja šneka apie 2,5 mln. žmonių, kurių dauguma gyvena Slovėnijoje; tautinių mažumų yra pietų Austrijoje ir Italijoje.

 Ypatybės 
Slovėnų kalba turi daug gramatinių archaizmų, kurių kitose slavų kalbose nėra, pvz., dviskaitą:
 en fant hoče, dva fanta hočeta, trije fantje hočejo = vienas berniukas nori, du berniukai/berniuku nori, trys berniukai nori
 ena glava, dve glavi, tri glave = viena galva, dvi galvos/galvi, trys galvos
ir siekinį:
 Oni hočejo delati. = Jie nori dirbti.
 Oni so šli delat. = Jie išėjo dirbti/dirbtų.
Slovėnų kalbos žodžiai turi šešis linksnius. Pirmasis yra vardininkas, antrasis – kilmininkas, trečiasis – naudininkas, ketvirtasis – galininkas, penktasis – vietininkas, paskutinis linksnis yra įnagininkas, kaip, pavyzdžiui, čekų kalboje. Reikia pasakyti, kad, skirtingai nuo, pavyzdžiui, rytų slavų kalbų ir lenkų kalbos, su įnagininku visada reikalingas prielinksnis. Taip pat šioje kalboje paprastai nebūna antrosios palatalizacijos: knjiga (knyga) – v knjigi (knygoje). O ukrainiečių kalboje: книжка – у книжці.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 


Kategorija:Slavų kalbos
Kategorija:Slovėnija