Viduklė

Viduklė – miestelis Raseinių rajono savivaldybėje, prie Žemaičių plento, 3 km šiauriau magistralės . Seniūnijos centras, 3 seniūnaitijos (Ataugos, Centro ir Žemaičio). Stovi medinė Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčia (pastatyta 1806 m.; daug vertingų dailės kūrinių nuo XVII a.), šventoriaus vartai (architektūros paminklas), varpinė, Viduklės Jėzaus Nazariečio koplyčia, prie bažnyčios stovi paminklas Brėmeno muzikantams. Išlikusi senoji klebonija (XIX a. pabaiga; kultūros vertybė, u. k. ). Veikia S. Stanevičiaus gimnazija, Raseinių meno mokyklos skyrius, biblioteka, mokykla-darželis, paštas (LT-60037). Yra kapinės.


 Etimologija 

Miestelio vardas kildinamas nuo žodžio vidukelė arba vidùklis („vidurys, vidurkis“). Manoma, kad per šią vietovę ėjo keletas kelių, o jų sankryžoje įsikūrusi gyvenvietė davė pradžią Viduklės miesteliui.

 Geografija 
miniatiūra|Rutuliniai fontanai

Pro miestelį teka Apusinas. Kiek toliau nuo miestelio yra Viduklės gel. stoties gyvenvietė, smėlio telkinys.

 Istorija 

Vietovė istoriniuose šaltiniuose minima 1253 m. Kryžiuočių karo kelių aprašymuose XIV a. minima kaip Wedükkelen. 

Lenkų istorikas Janas Dlugošas savo kronikoje „Garbingos Lenkijos karalystės metraščiai arba kronikos“ (Annales seu cronicae incliti Regni Poloniae 1455–1480) mini Prūsijos magistro Teodoro iš Altenburgo 1307 m. žygį pulti Veliuonos pilį, po kurio jis pasiuntė į naują žygį Prūsijos maršalą Henriką, kuris nusiaubė ir apiplėšė Viduklės (Wyedukki) pavietą ir su grobiu grįžo atgal į Prūsiją (Joannis Dlugossii Senioris Canonici Cracoviensis Opera omnia = Jana Długosza kanonika krakowskiego dzieła wszystkie. T. 12, Historiae Polonicae libri XII. T. 3 p.37, Krokuva 1876)

1416 m. pastatyta pirmoji Viduklės bažnyčia (viena pirmųjų Žemaitijoje). XVI a. Viduklės klebonas buvo Žemaičių vyskupas. Apie 1520 m. miestelį aplankė imperatoriaus Maksimilijono I diplomatas Z. Herberšteinas, aprašęs buitį taip:

1526 m. pradedamas minėti miestelis, priklausęs Medininkų (Varnių) vyskupams. Viduklė smarkiai nukentėjo per XVII a. vidurio karus ir marą. 1667 m. minimas Viduklės pavietas. XIX a. miestelis buvo valsčiaus centras, priklausė Raseinių apskričiai.

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos Birutės partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

Sovietmečiu buvo paukštininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1966 m. atidaryta viena žymiausių Lietuvoje koldūnų valgykla.

2003 m. patvirtintas Viduklės herbas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Birutė Ignatavičiūtė (1924–2003), gydytoja ftiziatrė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
 Vladas Vitkauskas (1953–), pirmasis Lietuvos alpinistas, iškėlęs Lietuvos vėliavą visų žemynų aukščiausių kalnų viršūnėse.
 Simonas Stanevičius (1799–1848), vienas iškiliausių XIX a. lietuvių kultūros veikėjų bei rašytojų, labiausiai žinomas savo pasakėčiomis.
 Jeronimas Kačinskas, kompozitorius, dirigentas.
 Bernadeta Lukošiūtė-Stankevičienė (1949–), aktorė, radijo ir televizijos diktorė, radijo ir televizijos vaikų laidų vedėja.

 Šnekta 

Viduklės ir Nemakščių šnektą, priklausančią žemaičių raseiniškių tarmei, aprašė V. Vitkauskas („Baltistica“, t. VII(1), 33–35 p.).

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Viduklės istorija 
 Viduklės tinklalapis