Maras (mitologija)

Maras – senovės lietuvių mitologijoje buvo maro epidemijos sukėlėjas, kartais įgaunantis savarankiško dievo statusąMaras. Mitologijos enciklopedija, 2 tomas. Vilnius. Vaga. 1999. 286 p.. Kolera buvo Maro palydovė. 1638 m. Maras minimas Įsruties bažnyčios vizitacinėje medžiagoje. Jam ypač aukojama maro metu. Kartais, sakoma, kad Maras - Giltinės tarnas. Maras apibūdinamas kaip žydas nešinas maišu ant kupros ir keliaujantis po kaimus. Pvz., „Tas žydas nešnekęs nieko, nevalgęs nieko, tik vaikščiojęs. Ne tik užėjimu naikino, ale kad ir į katrą pusę papaūtęs dvasią - per devynias mylias nieko nelikę“. Gali būti Maras ganėtinai vėlai susietas su konkrečia epidemiologine liga. Slavų mitologijoje Mara - dvasia, vaiduoklis, mirties ir ligų deivė.

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvių dievai