Meškėnai

Meškėnai (Procyon) – meškėninių (Procyonidae) šeimos žinduolių gentis. Daugiausia paplitę Amerikoje. Gentyje 7 rūšys:
 Paprastasis meškėnas (Procyon lotor). Pav.
 Procyon insularis
 Barbadosinis meškėnas (Procyon gloveraleni)
 Krabaėdis meškėnas (Procyon cancrivorus)
 Procyon pygmaeus
 Procyon minor
 Procyon maynardi

Remiantis genetiniais tyrimais, artimiausi meškėnų giminaičiai – Šiaurės Amerikos basariskai.

 Paplitimas ir buveinė 
Paplitę visame Amerikos žemyne. Penkios iš septynių rūšių (porūšių) gyvena tik mažose Karibų jūros salose. Buveinė – miškai, taip pat dažnai gyvena prie vandens telkinių.

 Išvaizda 
Ilgis 42–60 cm, uodegos ilgis 20–40 cm. Svoris – 2–12 kg. Galva plati, ausys apvalios. Snukis smailas, juodai baltas ir panašus į usūrinio šuns.

 Elgsena 
Patelės kartais gyvena nedidelėse grupėse, o jauni patinai taip pat dalijasi teritorijomis, ir jų arealas gali sutapti. Daugiausia aktyvūs prieblandoje arba naktimis, o dieną miega medžių drevėse, įvairiose pastogėse.

Meškėnai pagarsėję tuo, kad savo galūnėmis gali atlikti sudėtingus judesius, pavyzdžiui, atidaryti stiklainius ar dureles. Užpakalinės kojos primena žmogaus pėdas, o priekinės – žmogaus rankas. Tai protingi ir išradingi gyvūnai, lengvai prisitaiko prie pakitusių gyvenimo sąlygų ir aplinkos, panašiai kaip kojotai. Kartais laikomi kenkėjais, nes apsigyvena šalia žmonių būstų ir mėgsta raustis miesto sąvartynuose. Aktyvūs naktį, ėda labai įvairų maistą. Gerai laipioja medžiais ir plaukioja. Nors meškėnai nežiemoja, esant šaltam orui jie gali miegoti keletą dienų.

 Šaltiniai 

Kategorija:Meškėniniai