Diplomatija

Diplomatija visuma priemonių, kurių pagalba tarptautinės teisės subjektas (valstybė, tarpt. organizacija) yra atstovaujamas santykiuose su kitais subjektais. Diplomatai paprastai yra akredituojami – naujas pasiuntinys arba ambasadorius įteikia savo vyriausybės skiriamuosius raštus valstybės, kuriai jis yra skirtas vyriausybei, tuo patvirtindamas kad gali vesti derybas ir atstovauti savo šaliai. Diplomatams suteikiamas diplomatinis imunitetas, kuris saugo jį nuo galimos baudžiamosios, civilinės ar administracinės atsakomybės.

„Diplomatišku“ vadinamas toks elgesys, kuris rodo polinkį į kompromisus, taip pat stengiasi suprasti kitos pusės norus ir siekius.

Svarbiausios tarptautinės diplomatijos institucijos yra diplomatinės tarnybos.

Yra keletas pagrindinių diplomatijos formų. Paprasčiausia ir seniausia yra dvišalė diplomatija tarp dviejų valstybių. Ši diplomatija paprastai pasireiškia ambasadų veikla ir aukščiausiųjų valstybės pareigūnų vizitais į kitas šalis. Kita diplomatijos forma yra daugiašalė diplomatija, kai keletas valstybių vienu metu siekia gauti bendrą rezultatą, kuris būtų visoms joms įpareigojantis. Formalios daugiašalės diplomatijos pradžia laikomas XIX a. vykęs Vienos Kongresas.

 Diplomatinė atstovybė 

 Nuorodos 

 Jungtinės Tautos
 Fletcher School of Law and Diplomacy
 Georgetown University School of Foreign Service
 Le Monde diplomatuque
 Diplomatijos žodynas vok. k. 

 Papildomam skaitymui 

Lietuvių k.  	
 Diplomatija, Henry Alfred Kissinger, Leidykla: Pradai. Išleidimo metai: 2003, Formatas: 16x25 cm, ISBN 9986-943-88-4, Puslapių skaičius: 902.
 Der Derian, James: Apie diplomatiją.  Vakarų susvetimėjimo genealogija. Eugrimas.