Petrografija

Petrografija ( – uoliena, γράφω = grafo – aprašau) – uolienų mineralinę ir cheminę sudėtį, struktūrą, tekstūrą, susidarymą, kitimą ir paplitimą tiriantis mokslas. Petrologijos atšaka.

Petrografija gali būti aprašomoji (tiria uolienų sudėtį ir jas klasifikuoja) ir eksperimentinė (modeliuoja gamtinius uolienų, mineralų ir mineralų asociacijų susidarymo procesus).Čyžienė, Jolanta. Petrografija

Tyrimuose naudojami petrografiniai metodai: kristalooptinis, rentgenostruktūrinis ir spektrinis. Petrografinei analizei reikšmingą proveržį padarė XX a. pab. išrastas skenuojantis elektroninis mikroskopas.

Mokslo pradžia galima laikyti XIX a. pr., nors savarankiška mokslo šaka petrografija tapo XIX a. vid., anglų petrografui H. Sorbiui 1849 m. uolienų tyrimams pritaikius poliarizacinį mikroskopą. Vėliau petrografijos pritaikymo galimybes išplėtė J. Fiodorovo, O. Mišelio-Levi, V. Nikolio, K. H. F. Rozenbušo, F. Cirkelio tyrimai.

Lietuvoje petrografijos tyrimus, nagrinėdami regioninės geologijos, naudingųjų iškasenų ir kitus klausimus, vykdė Geologijos valdybos, Vilniaus universiteto, Geologijos ir geografijos instituto ir kitų institucijų geologai. XX a. trečiajame dešimtmetyje buvo vykdomi kristalinių riedulių petrografiniai tyrimai, 1947 m. imti gręžti gilieji gręžiniai.

 Šaltiniai