Kuktiškės

Kuktiškės – miestelis Utenos rajono savivaldybėje, šalia kelio , 12 km į pietryčius nuo Utenos. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Kuktiškių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1890 m.), veikia Kuktiškių pagrindinė mokykla, paštas (LT-28021), biblioteka, ŽŪB „Striupys“.

miniatiūra|160px|left|Paminklinis kryžius 
miniatiūra|160px|left|Vytauto paminklas su data 1430–1930

 Etimologija 

Kaimas iki XX a. pradžios vadintas Kukutiškėmis, nors liaudies etimologija jį sieja su paukščiu kukučiu, tačiau miestelio pavadinimas tikriausiai yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Kuksos upės, pratekančios pro miestelį.

 Geografija 

Per Kuktiškes į Galuonio ežerą teka Vyžinta, prateka Kuksa. 2 km į pietus nuo Kuktiškių yra Dumblio ežeras, į pietvakarius – Alksno ežeras. Pro Kuktiškes eina geležinkelis Utena–Švenčionėliai, plentas į Kaltanėnus. 2 km į pietus nuo miestelio yra Labanoro regioninis parkas. Stūkso Kuktiškių akmuo su dubeniu. Prie miestelio yra ir Kuktiškių kaimas.

 Istorija 

Į šiaurę nuo miestelio yra I tūkstantmečio pr. m. e. – I tūkstantmečio Kuktiškių piliakalnis ir V–XII a. Kuktiškių pilkapynas.

Pirmąkart rašytiniuose šaltiniuose Kuktiškės minimos 1387 m., kai Ldk Jogaila Kuktiškių apylinkes, Tauragnus, Labanorą, Molėtus ir kitas vietoves padovanojo Vilniaus vyskupui. Vilniaus vyskupui Kuktiškės priklausė iki 1841 m. Apie 1530 m. įsikūrė Tauragnų valsčiaus Kukutiškių palivarkas. XVI a. jau minimas Kuktiškių dvaras. 1604 m. pastatyta Kuktiškių bažnyčia.

1863 m. Kuktiškių apylinkėse veikė sukilėliai. XIX a. pabaigoje draudžiamąją lietuvių spaudą Kuktiškėse platino L. Misevičius. 1890 m. pastatyta dabartinė Kuktiškių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia. XIX a. pabaigoje miestelį valdė Eleonora Jančiauskienė ir (iš dalies) miestiečiai, Kuktiškės buvo Švenčionių apskrities miestelis, valsčiaus centras.

1901 m. atidaryta Kuktiškių geležinkelio stotelė. Po II pasaulinio karo Kuktiškių valsčiuje veikė Vytauto apygardos Liūto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai, 1945–1946 m. trumpai – apygardos štabas. 1945 m. įkurta biblioteka. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1945 m. įsteigta biblioteka, kultūros namai, paštas, medicinos punktas.

2002 m. patvirtintas Kuktiškių herbas.

|}


 Architektūra 
 Medinėje lotyniškojo kryžiaus plano Šv. Jono Krikštytojo bažnyčioje, pastatytoje 1890 m., yra:
 neobarokinis altorius, 1863 m., meistras A. Zimodras; nuo 1895 m. stovi bažnyčios koplyčioje,
 vėlyvojo baroko paveikslas „Švč. Mergelė Marija su Kūdikiu“, 1790 m., dail. P. Rozelinas,
 skulptūra „Nukryžiuotasis“, XIX a. pabaiga, manoma, meistras A. Deveikis.
 Bažnyčios šventoriuje yra medinis kryžius (1913 m., meistras A. Deveikis).
 Nepriklausomybės paminklas su šv. arkangelo Mykolo skulptūra, pastatytas 1930 m., 1948 m. nugriautas, 1991 m. atstatytas (skulptorius Stasys Žirgulis).

 Gyventojai 

1731 m. buvo 27 kiemai.

 Žymūs žmonės 

Kuktiškėse gimė:
 Bronė Kazlauskienė (1920–2001), tautosakininkė
 Aloyzas Čižas (1923–1976), choro dirigentas ir pedagogas
 Pranas Treinys (1928–2025), rašytojas, aktorius
 Antanas Čiužas (1929–2019), sociologas, ekonomistas
 Stasys Čižas (1931–1996), žurnalistas, redaktorius
 Valdas Jatautis (1933–2011), aktorius, teatro režisierius

1928–1930 m. Kuktiškėse vargonavo kompozitorius Juozas Gruodis, 1948 m. vikaru dirbo Vincentas Sladkevičius.

Kuktiškėse palaidoti:
 Kazimieras Daukša (1866–1939), kunigas, spaudos platintojas.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Kuktiškės (sud. Genovaitė Šnurova). – Utena: UAB Utenos spaustuvė, 2004. – 278 p. – ISBN 9955-513-96-9


 Apie Kuktiškes