Pagramantis

Pagramantis – miestelis Tauragės rajono savivaldybėje, krašto kelio  atkarpos Tauragė–Šilalė pusiaukelėje, Pagramančio regioniniame parke. Seniūnaitijos centras. Stovi medinė Pagramančio Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia (nuo 1774 m.; su XIX a. varpine), veikia Pagramančio pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-73021). Dabar Pagramantyje yra veikiančios kapinės, įkurtos XIX a. pabaigoje.

Miesteliu prateka Akmena. Kelių eismui nutiestas Pagramančio tiltas, pėstiesiems – keli kabamieji tiltai. Upės kairiajame krante saugoma Pagramančio atodanga. Kultūros paminklas – Pagramančio piliakalnis su senovės gyvenviete prie Akmenos ir Gramančios upių santakos, taip pat stūkso Naujininkų piliakalnis. Miestelis išsidėstęs Pagramančio miškų masyve.


 Etimologija 

LDK žemėlapiuose miestelis žymimas Pottagen vardu. Dabartinis miestelio pavadinimas kilęs nuo šalia pratekančio Gramančios upelio vardo – tai vandenvardinis vietovardis. Liaudies etimologija byloja, kad Gramančia buvusi labai graži bajoro Pagramančio dukra, kuri nepajėgusi išsirinkti jaunikio ir dėl to virtusi upeliu.

 Istorija 

Minimas nuo XVI a., nors šiose vietose gyventa ir anksčiau, dar I tūkstantmetyje (tai byloja Pagramančio piliakalnis). LDK laikais Pagramantyje buvo dvaro centras. Dvaro šeimininkas – Jonas Dominykas Lopacinskis, Žemaičių vyskupas, 1744 m. pastatė medinę bažnyčią ir pavedė Šilalės klebono žiniai. 1780 m. gyventojai kreipėsi į Žemaičių vyskupą Joną Giedraitį prašydami jų filiją perkelti į parapiją.

Pirmuoju klebonu ir parapijos įkūrėju laikomas kunigas Radvilavičius. Jis rado pirmtako Arevičiaus pradėtą bylą dėl bažnytinės žemės ribų, bei apgriuvusią bažnyčią. Parapijai priklausė 2 valakai ir 6 margai žemės su 6 baudžiauninkais. Naujasis klebonas, padedamas parapijiečių, pastatė špitolę (prieglaudą našlaičiams, ligoniams, luošiems, akliems ir karšinčiams). Po to Pagramantyje buvo pastatytas kitas didelis 6 kambarių namas ir paskirtas parapijos mokyklai.

XIX a. Pagramantis buvo Raseinių apskrities miestelis. Vyskupo Motiejaus Valančiaus laikais, nuo 1841 m., veikė parapijinė mokykla, kurią 1853 lankė 10 mokinių. 1914–1951 m. – pradinė mokykla, vėliau nepilna vidurinė. 1919 m. čia mokytojavo Serbenta, jo iniciatyva netoli Pagramančio įkurtos laisvamanių kapinės.

Sovietmečiu buvo S. Kirovo kolūkio centrinė gyvenvietė.

2010 m. gruodžio 7 d. patvirtintas Pagramančio herbas.

|}

 Gyventojai 

Pagramančio šnekta priklauso pietų žemaičiams raseiniškiams. Ją išsamiai aprašė Petras Jonikas knygoje „Pagramančio tarmė“, išleistoje 1939 m.

 Žymūs žmonės 
 Juozas Mažeika (1907–1976), vienas žymiausių Lietuvos operos solistų, gimė Pagramantyje.

 Kultūroje 

Pagramančio vietovės pavadinimą ir čionykščius „šnekučius“ išpopuliarino rašytojo Petro Cvirkos kūrinys „Pagramančio šnekučiai“.Akmenos ir Jūros kraštas – Pagramančio gamtos ir istorijos turtai laukia lankytojų 15min.lt Šiuo vardu vadinama kraštiečių susibūrimo šventė,Pagramančio regioninio parko 25-metis ir kraštiečių šventė „Pagramančio šnekučiai“ sukvietė į būrį kraštiečius ir svečius regionunaujienos.lt profesionalių autorių sukurti kūriniai: 
 „Pagramančio šnekučiai“ – Algimanto Bražinsko ir Antano Drilingos miuziklas, 1975 m. 
 „Pagramančio šnekučiai“ pavadinimu „Žemės paukščiai“ – dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ pastatymas, 2012 m.

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Trumpai apie Pagramantį 
 Pagramančio vaizdai