Liudvinavas

Liudvinavas – miestelis Marijampolės savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Marijampolės, prie kelio . Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Tai stačiakampio plano miestelis. Stovi medinė Liudvinavo šv. Liudviko bažnyčia (pastatyta 1730 m., perstatyta 1975 m.; joje yra dailės paminklų), veikia Liudvinavo Kazio Borutos gimnazija, vaikų darželis, biblioteka, kultūros namai, pašto skyrius (LT-69022), pirminės sveikatos priežiūros įstaiga – Liudvinavo ambulatorija, hidroelektrinė. Vyksta Šv. Liudviko atlaidai, švenčiami kasmet paskutinį rugpjūčio mėnesio sekmadienį.


 Etimologija 

Iki XVIII a. pradžios vadinosi Trobomis, kurį laiką ir Sūduoniais. Dabartinį miestelio vardą suteikė didikas Liudvikas Konstantinas Pociejus, įkūręs gyvenvietę. Pavadinimas yra su priesaga -avas  – Ludwinow randamas jau 1744 m. Alvito dekanato parapijų sąraše. Tačiau lieka neaišku, kodėl susiformavo pavadinimas Liudvinavas, o ne Liudvikavas. Kaip bebūtų, tai yra dvarininkinis vietovardis.

 Geografija 

Miestelis įsikūręs prie Šešupės ir Sūduonios santakos. Įsiterpęs tarp pietvakariuose telkšančių Liudvinavo ir Paežerių ežerų bei Šešupės. Miestelio viduryje stovi užtvanka, suformuotas tvenkinys, per kurį nutiestas Liudvinavo tiltas. Apylinkėse iškyla Liudvinavo kalvagūbris (110–127 m virš jūros lygio). Į šiaurės rytus nuo miestelio, Šešupės vingyje įkurtas Dovinės vingio parkas su įrengta lauko treniruoklių zona, futbolo aikšte, teniso kortais

 Istorija 

Į pietvakarius nuo Liudvinavo yra Liudvinavo piliakalnis. Punios girioje buvusi medžiotojų sustojimo ir nakvynės vieta iki XVIII a. pradžios vadinosi Trobomis (kurį laiką ir Sūduoniais). Vėliau čia kūrėsi kaimas, kurį miesteliu pertvarkė didikas, Vilniaus kaštelionas ir Lietuvos didysis etmonas Liudvikas Konstantinas Pociejus.

Po 1717 m. pastatyta pirmoji Liudvinavo bažnyčia. 1719 m. sausio 14 d. didikas išrūpino miesto teises, kurios pakartotos 1746 m. ir 1757 m., įkurtas Liudvinavo dvaras. 1776 m. miesto savivalda panaikinta. Pakartotinai 1791 m. lapkričio 10 d. laisvojo miesto teises ir herbą suteikė Stanislovas Augustas, tačiau 1792 m. vasarą pasikeitus politinei padėčiai savivalda ir herbas vėl panaikinti. 1870 m. Liudvinavas neteko miesto teisių.Dziennik Praw, rok 1870, tom 70, nr. 241, str. 93. XIX a. pabaigoje tai gyvenvietė Kalvarijos apskrityje, valsčiaus ir parapijos centras.

Po 1864 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1908 m. joje įsteigta biblioteka-skaitykla. 1905 m. gruodžio mėn. Liudvinavo gyventojai išvaikė valsčiaus rusišką administraciją. 1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius. 1911–1914 m. veikė Blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą miestelis sudegė. Apie XX a. pradžios Liudvinavą rašyta taip:

1939 m. rugpjūtį pasirašytas Molotovo-Ribentropo paktas nustatė, kad Liudvinavas kaip ir visa Lietuva atitenka Vokietijai; rugsėjo pabaigoje pasirašius papildomą „draugystės“ sutartį, beveik visa Lietuva atiteko SSRS įtakos zonon, tačiau Liudvinavas (kaip ir Kapčiamiestis, Vilkaviškis) išliko Vokietijos zonoje, bet šias žemes vėliau Stalinas atpirko.

1941 m. rugsėjo mėn. Marijampolėje nužudyti Liudvinavo žydai. Po Antrojo pasaulinio karo apylinkėse veikė Tauro apygardos Vytauto rinktinės Lietuvos partizanai. 1947 m. balandžio 27 d. saugumiečiams apsupus štabo bunkerį Liudvinavo valsčiuje susisprogdino štabo viršininkas V. Vabalas (slap. Kunigaikštis), globos poskyrio viršininkas A. Pečiulis (Baritonas) ir ryšininkė J. Senkutė (Pušelė). 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. sovietų valdžia ištrėmė 16 Liudvinavo gyventojų. 1950–1995 m. apylinkės centras ir 1950–1992 m. kolūkio centrinė gyvenvietė, veikė metalo dirbinių gamyklos „Pasaga“ cechas.

1986–2006 m. pastatyti kultūros namai, biblioteka. Iki 1944 m. įsteigta pradžios mokykla, 1944–1949 m. progimnazija, 1949–1954 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1954 m. vidurinė, dab. Liudvinavo Kazio Borutos gimnazija; veikia mokyklos muziejus. 2001 m. patvirtintas dabartinis Liudvinavo herbas. 

2019 m. Liudvinavas buvo mažoji Lietuvos kultūros sostinė Marijampolės apskrityje. Miestelio 300 metų jubiliejaus proga dvarvietėje esančiame parke pastatyta medžio ir akmens skulptūrų.

|}

 Etnokultūra 

Rusų kalbininkai Filipas Fortunatovas ir Vsevolodas Mileris kartu 1872 m. išleido lietuvių liaudies dainų rinkinį iš Liudvinavo apylinkių. Jie taip pat apibūdino kai kurias tarmės ypatybes.

 Sportas 

Miestelyje yra BC Liudvinavas krepšinio komanda, kuri 2012 m. Marijampolės krepšinio mėgėjų lygoje (MKML) iškovojo 2-ąją vietą.

Miestelio parke veikia teniso kortai, kuriuose vyksta teniso turnyrai. Taip pat organizuojami krepšinio turnyrai.

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Adomas Grinevičius (1845–1932), kunigas, knygnešys
 Feliksas Sirutis (1870–1947), knygnešys, švietėjas, Liudvinavo viršaitis.
 Juozas Matulaitis (1869–1964), farmacininkas, visuomenės veikėjas, knygnešys
 Mečislovas Vasiliauskas (1877–1957), pedagogas, vadovėlių autorius
 Juozas Akelaitis (1880–1949), valstietis, knygnešys
 Robert Nitschmann (1892–1940), kunigas
 Birutė Kasperavičienė (1926–1976), urbanistė
 Marija Eidukevičienė (g. 1946), geografė, habilituota fizinių mokslų daktarė
 Vincentas Sirutis (1808–1878), bajoras, vaitas (Liudvinavo valčiaus valdytojas).
 Vydas Baravykas (g. 1950), agronomas, politinis veikėjas
 Petras Vaitiekūnas (1953–), diplomatas, užsienio reikalų ministras
 Liudvinavo apylinkėse gimė rašytojas Kazys Boruta (1905–1965). Jis labai žavėjosi šiuo miesteliu ir mėgdavo sakyti: „Liudvinavas – gražiausias pasaulyje miestas. Niekur kitur taip gerai nesijaučiau“.

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Liudvinavas žemėlapiuose