Debeikiai

Debeikiai – miestelis Anykščių rajono savivaldybėje, 17 km į šiaurės rytus nuo Anykščių, 5 km nuo kelio , prie kelio Čekonys–Šventupys. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Miestelis radialinio plano, jame yra neogotikinio stiliaus Debeikių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, kryžius, yra kapinės. Yra Debeikių pagrindinė mokykla, kultūros namai (įsteigti 1940 m.), biblioteka (nuo 1951 m.),Debeikių biblioteka medicinos punktas, vaistinė, vaikų darželis, malūnas, yra baldų dirbtuvės. Veikia paštas (LT-29054), ambulatorija, tautodailininko Broniaus Tvarkūno etnografijos muziejus. Partizanams atminti 1993 m. Debeikių centre pastatytas paminklas (skulptorius – Regimantas Midvikis, fundatorius – Čikagos lietuvis Kazys Rožanskas). Pro miestelį teka kairysis Šventosios intakas Aknysta.

miniatiūra|left|Miestelio centre

 Etimologija 

Debeikiai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Debeikis.

 Istorija 

Debeikiai minimi nuo XVII a. pradžios. 1760 m. ar 1769 m. pastatyta koplyčia, XVIII a. pabaigoje – pirmoji medinė bažnyčia. 1822 m. ir 1899 m. Debeikiai degė. Gyventojai aktyviai dalyvavo 1863 m. sukilime. 1863 m. lapkričio 11 d. ties Debeikiais įvyko sukilėlių, kuriems vadovavo Povilas Červinskis, mūšis su Rusijos imperijos kariuomenės daliniais. Draudžiamąją lietuvišką spaudą Debeikiuose platino Jurgis Baranauskas, Kazys Ūdra ir kiti knygnešiai.

XIX a. Debeikiai – Vilkmergės apskrities miestelis, valsčiaus centras. 1891 m. vasarą, dėl nederliaus Rusijos imperijoje kilus brangymečiui, įvyko žandarų susirėmimas su valstiečiais ir vargingaisiais miestelėnais, siekiančiais sutrukdyti išvežti grūdus į užsienį. 1905 m. pavasarį Debeikiuose įvyko demonstracija prieš Rusijos imperijos valdžią, metų pabaigoje išvaikyta carinė valsčiaus valdyba, apylinkėse veikė ginkluotų valstiečių būrys. 1919 m. gegužės 26 d. ties Debeikiais pradėta viena pirmųjų Lietuvos kariuomenės karinės vadovybės kovose su bolševikais suplanuotų Kupiškio-Utenos operacija.

1948–1951 m. buvo ištremta 15 gyventojų. Miestelis pokario metais buvo svarbus Lietuvos partizaninio judėjimo, taip pat ir NKVD veiklos centras. Čia ypač aktyviai veikė NKVD garnizonas, kuriam talkino ir vietiniai stribai. Jie bendromis pajėgomis žiauriai slopino Debeikių apylinkėse veikusį platų partizaninį judėjimą.

J.Biliūno g.48 esančiame pastate tarpukariu buvo administracinis Debeikių miestelio centras: valsčiaus įstaigos, nuovada, 3 d–mečio pabaigoje pristatytame priestate įrengta areštinė. Sovietinės okupacijos pradžioje areštinėje buvo kalinami pasipriešinimo dalyviai. 1941 m. birželio 22 d. dvidešimt lietuvių sukilėlių, vadovaujamų partizanų būrio vado Vlado Mizeikio ir partizano Domo Kaulinio, užėmė Debeikių miestelį, iškėlė valstybinę vėliavą ir šiame pastate įkūrė savo štabą. Birželio 24 d. sukilimas buvo numalšintas, numalšinimo metu žuvo trys miestelio gyventojai. Po karo pastate įsikūrė NKVD (Narodnyj komisariat vnutrenich del – Vidaus reikalų liaudies komisariatas) būstinė, pastate buvo kalinami žmonės, kiemo aikštelėje surenkami ištrėmimui pasmerkti Debeikių apylinkės žmonės.{{Kultūros vertybių registras ]]http://195.182.68.157/heritage/Pages/KVRDetail.aspx?lang=lt&MC=2427]]}}

Miestelio ir apylinkių žmonės tarpukariu garsėjo auginamais žirgais, todėl žirgas yra ir miestelio herbe, kuris patvirtintas 2002 m.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 

Debeikiuose gimė:
 Jurgis Baranauskas (1859–1941 m. ir palaidotas), knygnešys.
 Petras Kutka (1897–1965), karinis veikėjas, pulkininkas.
 Juozas Mikulėnas (1902–1952), vargonininkas, chorvedys ir pedagogas.
 Jonas Andriškevičius (g. 1944), karinis veikėjas, Lietuvos ginkluotųjų pajėgų vadas, generolas majoras.

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos