Alka

Alka (Alca torda) – alkinių (Alcidae) šeimos paukštis. 

Išvaizda
Alka yra kiek didesnė už varną. Nuo narūnėlių skiriasi masyviu snapu. Plaukdama smailią uodegą laiko iškėlusi į viršų. Patino ir patelės nugarinė pusė, galva ir kaklas juodi. Nuo akių link snapo tęsiasi balta juostelė. Pilvinė kūno pusė ir sparnų apačia balti. Skersai sparnų balta juostelė. Snapas aukštas, suplotais šonais, juodos spalvos su balta skersine juostele, keliomis įstrižomis vagelėmis ir kabliuku gale. Kojos juodos. Rainelė ruda. Poilsio apdaru gerklė ir galvos šonai balti, nėra balto dryželio tarp snapo ir akių. Jaunikliai panašūs į suaugusius poilsio apdaru, tik snapas šiek tiek žemesnis, be baltos juostelės. Gerklės pakraščiai pilkšvi.

 Paplitimas 
Eurazijoje paplitusi nuo Bretanės iki Kolos vakarinėje Baltosios jūros dalyje, Baltijos jūros pakrantėse ir salose. Gyvena Šiaurės Amerikoje, Grenlandijoje, Islandijoje, Britų ir kitose Šiaurės Atlanto salose. Žiemoja šiauriniam Atlante ir rytinėje Viduržemio jūros dalyje.

Lietuvoje retkarčiais pastebimas pajūryje.

Biologija
Gyvena uolėtose šiaurės jūrų pakrantėse. Monogamas. Lytiškai subręsta antraisiais arba trečiaisiais gyvenimo metais. Peri stačiuose pakrančių skardžiuose kolonijomis kartu su kitais šios šeimos paukščiais: taistėmis, narūnėliais ir t. t. Šios perimvietės vadinamos paukščių turgumis.

Dėtyje būna vienas kiaušinis, kurį peri abu porelės nariai apie 35 dienas. Jauniklis išsirita visiškai bejėgis, lizdą palieka tik po trijų savaičių. Kartais jaunikliai nušoka nuo stačios keliasdešimties metrų aukščio uolos žemyn į vandenį.

Minta žuvimi: silkėmis, jaunomis menkėmis, moiva, taip pat vėžiagyviais. Puikiai nardo.

Daug žūva audrų metu, iš bado arba išsitepę plunksnas naftos atliekomis. 

Galerija

Šaltiniai
 Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga. Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
Kategorija:Alkiniai