Bartninkai

Bartninkai – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 17 km į pietus nuo Vilkaviškio, kelių  ir  sankirtoje, Širvintos dešiniojo intako Aistos kairiajame krante. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia, veikia paštas (LT-70021), ambulatorija, Bartninkų Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla, biblioteka, Bartninkų dvaro sodyba. Miestelio planas radialinis, sodybos išsidėsčiusios abipus kelių į Vilkaviškį, Kalvariją, Pajevonį. Iki XVIII a. pabaigos jo planas buvo linijinis, bet XVIII a. septintame dešimtmetyje tapo Alytaus ekonomijos rakto centru ir ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas miestelį pavertė dvaro centru, nutiesė kelius į Kalvariją ir Pajevonį, pagal kuriuos ir įšsiplėtė miestelis. Miestelio senojoje dalyje yra būdingų XVIII a. pabaigos plano elementų.Algimantas Miškinis Lietuvos urbanistikos paveldas ir jo vertybės. t. 1 Vilnius 199 m.

miniatiūra|left|Prie gatvės – senojo šventoriaus tvora
miniatiūra|left|Buvusio Bartninkų dvaro rūmai

 Etimologija 

Vietovardis leidžia manyti, kad pirmieji kaimo gyventojai vertėsi drevine bitininkyste – kopinėjo medų iš miško medžių drevių. Rusiškai drevė vadinta борть, o žmonės, užsiiminėję šiuo verslu, slavų kalbose vadinti бортники („drevininkai“). Taip pat galima kilmė iš asmenvardžio Bar̃tninkas.

 Istorija 

Gyvenvietė įsikūrė XVI a. antrojoje pusėje. Bartninkuose rasti 2 akmeniniai kirviai keturkampėmis pentimis ir dviašmenis akmeninis kirvis. 1649 m. minimas Bartninkų kaimas, kuris priklausė Alytaus ekonomijos Karalkrėslio vaitystei ir turėjo 16 valakų žemės. 1744 m. minimas miestelis. Ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas pastatydino gelumbės audyklą, geležies liejyklą, bet 1780 m. nušalinus A. Tyzenhauzą įmonės sunyko.

1663 m. pastatyta Bartninkų bažnyčia, 1783 m. įkurta parapija. 1790 m. Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia perstatyta iš akmenų mūro, 1865 m. pristatyti bokštai ir prieangis. 1944 m. bažnyčia susprogdinta, 1950 m. atstatyta medinė.

Nuo 1781 m. iki XIX a. antrosios pusės veikė parapinė, nuo 1868 m. (?) iki 1915 m. – valdinė mokykla, 1915–1949 m. pradinė, nuo 1949 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1979 m. vidurinė mokykla.

Po 1831 m. sukilimo caras Bartninkus dovanojo rusų kariškiams Nosticams, kurie valdą paskelbė majoratu. XIX a. buvo dvaras Vilkaviškio apskrities Bartninkų valsčiuje. 1905 m. pabaigoje gyventojai išvaikė caro valsčiaus pareigūnus. 1944 m. miestelis nukentėjo per karo veiksmus. Pokario metais apylinkėse veikė Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

1999 m. patvirtintas Bartninkų herbas. Miestelis turi ir savo vėliavą.

|}

 Gyventojai 

1736 m. gyveno 6 šeimos. Visuotiniame Lietuvos Respublikos gyventojų 1923 m. rugsejo 17 dienos surašyme atskirai paminėtas Bartninkų kaimas su 72 ūkiais ir 539 gyventojais, ir Bartninkų dvaras su 33 ūkiais ir 144 gyventojais.


 Žymūs žmonės 
 Vincentas Gelgota (1905.09.10 - 1975.11.24 Skardupiuose) kunigas, politinis kalinys
 Mykolas Naujokaitis (1915–2004), teisininkas, politinis veikėjas
 Antanas Ališauskas (? – 1946.03.17 Bogušaičių kaime), Lietuvos partizanas
 Albinas Baranauskas (1924–2013), rašytojas
 Danutė Bindokienė (g. 1932 m.), žurnalistė, rašytoja, redaktorė
 Elvyra Žebertavičiūtė (g. 1932 m.), teatro ir kino aktorė

 Šaltiniai 

 Nuorodos