Hermafroditas (mitologija)

Hermafroditas graikų mitologijoje – Afroditės ir Hermio vaikas. Vardas sudarytas iš tėvo ir motinos vardo. Hermafroditas gimė nepaprastai gražus berniukas, kurį vėliau nimfa Salmakidė pavertė į hermafroditą (žmogų, kuris turi vyro ir moters dauginimosi organus). Jis minimas Ovidijaus „Metamorfozės“ ketvirtoje knygoje. IV a. pr. m. e. Atikoje buvo paplitęs Hermafrodito kultas. 

 Istorija 
Hermafroditą išaugino nimfos ant švento kalno Idos kalno Frygijoje. 15 metų jam atsibodo jį supanti aplinka ir iškeliavo į Likijos ir Karijos miestus. Karijos miške jis susitiko najadę Salmakidę jos upokšnyje. Ji neatsispyrė Hermafrodito grožiui ir mėgino jį suvilioti, bet jis ją atstūmė. Kai manė, kad ji jau nuėjo, Hermafroditas nusirengė ir įlipo į upokšnio vandenį. Salmakidė staigiai iššoko iš už medžių ir įšoko į upokšnį, sukdamasi aplink berniuką: prievarta bučiuodama jį ir liesdama jo krūtinę. Kol jis grūmėsi, ji kvietėsi dievų melsdama, jog jie niekada nebūtų išskirti. Jos noras buvo išpildytas, ir jų kūnai susiliejo i vieną. Pagautas įniršio Hermafroditas prakeikė upokšnį, kad tas, kuris jame išsimaudys, irgi būtų taip pat transformuotas. 

Kategorija:Graikų mitologija