Didžioji pilkoji kengūra

Didžioji pilkoji kengūraŽinduolių pavadinimų žodynas: lotynų, lietuvių, anglų, prancūzų, rusų, vokiečių kalbomis / [rengė P. Bluzma (ats. red.), R. Mažeikytė, E. Mickevičius, J. Prūsaitė, K. Baranauskas, R. Baleišis]. – Vilnius : Ekologijos inst. l-kla, 2002 (Macropus giganteus) – kengūrinių (Macropodidae) šeimos sterblinis žinduolis. Rūšis paplitusi rytų Australijoje: beveik visame Kvynslande (išskyrus Keip Jorko pusiasalio vakarus), Naujajame Pietų Velse ir vietomis Tasmanijoje (daugiausia rytuose).

Didžioji pilkoji kengūra labai panaši į vakarinę pilkąją kengūrą, kuri ilgai laikyta šios porūšiu. Didžioji (rytinė) kengūra pasižymi tolygesniu kailio spalvos išsidėstymu – vakarinių kengūrų kailis tamsesnis, o snukis beveik baltas, o didžiųjų pilkųjų kontrastas ne toks ryškus. Taip pat didžiosios pilkosios kengūros neturi vakarinėms būdingos baltos juostos ant šlaunų. Būdingas ryškus lytinis dimorfizmas – patelės sveria ~40 kg, patinai ~90 kg.

Didžiosios pilkosios kengūros jauniklius veda tik palankiausiu metų laiku (pavasarį ir ankstyvą vasarą). Atsiveda 1–2 jauniklius. 11 mėnesių kengūriukai praleidžia sterblėje. Išgyvena vidutiniškai 7–10 metų, nelaisvėje – virš 20.

Gyvena įvairiose ekosistemose – atviruose miškuose, savanose, kalnuose. Gyvena nedideliais būriais, kuriuos sudaro dominuojantis patinas, 2–3 patelės su jaunikliais ir 2–3 patinai. Dienomis dažniausiai ilsisi pavėsyje, o maitinasi pradėjus temti. Ėda įvairią žolę.

Kartais medžiojamos dėl mėsos arba siekiant išvyti iš ganyklų. Bendra populiacija gausi, bet Tasmanijoje XX a. pab. smarkiai sumažėjo. Ten smarkiai apribojus jų medžioklę, populiacija atsikūrė.

 Šaltiniai 

Kategorija:Kengūriniai