Psichoterapija

Psichoterapija (, psychotherapía – sielos gydymas) – psichinių, emocinių ir psichosomatinių sutrikimų bei ligų gydymas psichologinių metodų visuma, taikant verbalinę ir neverbalinę komunikaciją.

Pirmą kartą terminas panaudotas XIX a. pabaigoje D. H. Tuke. 1872 m. jo išleistoje knygoje „Proto poveikio kūnui iliustracija“ vienas iš skyrių pavadintas „Psichoterapija“.

 Kryptys 
 Gelmių psichologija
 Analitinė psichologija – Karlas Gustavas Jungas
 Grupinė terapija – Josefas Rattneris
 Individualioji psichologija – Alfredas Adleris Į asmenybę orientuota terapija – Karlas Rodžersas
 Vizualizacijos psichoterapija
 Pozityvioji psichoterapija (Nossrat Peseschkian)
 Psichoanalizė – Froidas Autogeninė psichoterapija
 Hipnotinė psichoterapija
 Transakcinė analizė
 Psichoanalizė pagal Heinz Kohut

 Psichoterapija Lietuvoje 

Vieni pirmųjų entuziastų ir specialistų ugdytojų – doc. Napoleonas Indrašius ir dr. Aleksandras Alekseičikas. Nuo 1976-1977 m. prasidėjo aktyvaus mokymosi ir savarankiškų studijų etapas. Tuomet susiformavo 12-15 specialistų grupė – vidurinė psichoterapeutų karta. Lietuvoje psichoterapeutų profesionalų rengimas yra gana aukšto lygio. Daugelis specialistų rengimo programų atitinka Europos psichoterapijos asociacijos reikalavimus. Dalį mokymo funkcijų atlieka psichoterapeutų draugijos, pavyzdžiui, Geštalto terapijos draugija; tuo tarpu psichoanalitinės psichoterapijos studijos vyksta aukštosiose medicinos mokslo įstaigose. KMU ir VU Mokslo tarybos patvirtino psichoterapijos nenuosekliųjų studijų (kvalifikacijos kėlimo arba keitimo) programas. Psichoterapeutų rengimo programos reguliuojamos tik LR SAM ministro įsakymais.

 Šaltiniai