Džakarta

Džakarta (; iki 1949 m. Batavija) – Indonezijos sostinė ir didžiausias miestas. Įsikūrusi Javos salos šiaurės rytų pakrantėje, prie Čilivungo upės žiočių. Miesto plotas 699,5 km², 10,6 mln. gyventojų (2020).Badan Pusat Statistik, Jakarta, 2021. Džakartos metropolinėje teritorijoje, kurios plotas 6392 km², gyvena 35,934 mln. gyventojų (2020 m.). Tai antra pagal gyventojų skaičių miesto teritorija pasaulyje, po Tokijo. Yra Soekarno‑Hattos ir Halimo Perdanakusumos tarptautiniai oro uostai, ASEAN būstinė.

Planuojama, kad sostinė bus perkelta iš Džakartos į Nusantarą.

Džakartos visuomenė įvairiakultūrė. Taip nutiko dėl to, kad į miestą plūdo migrantai iš viso Indonezijos salyno, vedami potencialiai aukštesnio pragyvenimo lygio siekių ir verslo galimybių pasiūlos.Markus Taylor. Tales from the Big Durian, 2009 Dėl spartaus augimo miestas virto labai sausakimšu. Negana to, gyvenimo sąlygas dar labiau pablogino nuolatiniai ekologiniai veiksniai, tokie kaip potvyniai. Džakarta per metus grimzta iki 17 cm, o tai kartu su vandenynų lygio kilimu atsiliepė potvyniais. Džakarta yra viena iš greičiausiai grimztančių sostinių pasaulyje. Reaguodamas į vis prastėjančią situaciją, šalies prezidentas Joko Widodo 2019 m. rugpjūčio mėn. paskelbė, kad Indonezijos sostinė bus perkelta iš Džakartos į Rytų Kalimantano provinciją Borneo saloje.

 Etimologija 

Nuo 358 m. minima Sundapura, nuo 669 m. – Sunda Kelapa, čia buvo didelis uostas. 1527 m. musulmonų vadas Fatahila išvijo portugalus, o miestą pervadino Džajakarta („Šlovinga tvirtovė“). 1619 m. salą užėmę olandai miestą pervadino Batavija germanų genties batavų garbei. 1949 m. miestui suteiktas dabartinis vardas Džakarta.

 Istorija 

Pirmoji rašytiniuose šaltiniuose paminėta gyvenvietė dabartinės Džakartos teritorijoje buvo Kelapos (arba Kalapos) uostas Čilivungo upės žiotyse. Jis egzistavo sundų tautos žemėse. Tai buvo hinduistų gyvenvietė maždaug nuo V a. XII a. gyvenvietė tapo svarbiu hinduistų karalystės, sundų valstybės Sundos uostu. Pirmieji europiečiai, aplankę Kalapą, buvo portugalai. XVI a. pradžioje hinduistų karalius leido portugalų prekybininkams prie Kalapos pasistatyti fortą. Pagal pirmąją gyvenvietę iki šiol Džakartos uostas vadinamas Sunda Kelapa.

1527 m. miestą užkariavo šiaurinės kaimyninės valstybės valdovas Fatahila (Fatahillah). Jis Kalapos vardą 1527 m. birželio 22 d. pakeitė į Džajakartą. Ši data laikoma oficialiu miesto gimtadieniu. XVI a. pabaigoje į Džajakartą atvyko olandai. 1619 m. Nyderlandų Rytų Indijos kompanijos pajėgos, vadovaujamos Jan Pieterszoon Coen, užėmė miestą ir pervadino jį Bataviją. Miestas tapo Nyderlandų Rytų Indijos kolonijų sostine. XIX a. pradžioje miestas išsiplėtė, kadangi olandai kėlėsi į aukštesnes vietoves, kurios laikytos sveikesnėmis. 1811 m. Javą užėmė britai ir valdė salą 5 metus, kol Nyderlandai buvo okupuoti per Napoleono karus Europoje, po to Java grąžinta Nyderlandams.

Formaliai ir tiesioginei Nyderlandų valdžiai plečiantis į didesnes salyno teritorijas, XIX a. ir XX a. pradžioje, kolonijinės Batavijos reikšmė didėjo. Olandų taktika išlaikyti kontrolę ir pajamas iš mokesčių reikalavo, kad eksporto prekės iš viso regiono būtų išsiunčiamos per Bataviją, o tai miestui suteikė ypatingą reikšmę, kurią jis išlaiko iki šių dienų.

Japonija užėmė miestą 1942 m. vykstant Antrajam pasauliniam karui ir pervadino jį Džajakaruta, siekdama vietinių gyventojų palankumo. Po Japonijos pralaimėjimo 1945 m. olandai vėl užėmė miestą, nepaisydami 1945 m. rugpjūčio 17 d. indoneziečių paskelbtos nepriklausomybės. Džakarta tapo olandų pastangų atgauti visų buvusių kolonijų kontrolę centras, kol nepriklausomybės karas baigėsi Indonezijos valstybės pripažinimu 1949 m. Tada miestui suteiktas dabartinis pavadinimas.

Atkūrus Indonezijos nepriklausomybę Džakarta itin sparčiai plėtėsi, tapo didžiausiu Indonezijos pramonės, prekybos ir kultūros centru, įgijo ir tarptautinę regioninio centro reikšmę.

 Administracija 

Skirtingai nuo kitų Indonezijos miestų, Džakarta turi specialų provincijos statusą. Miestui vadovauja gubernatorius, o ne meras. Džakarta dalinama į penkis rajonus (kotamadya arba kota), kuriems vadovauja walikotamadya.

 Ekonomika 

Vystoma laivų statyba ir remontas, automobilių, dviračių gamyba, metalo, kaučiuko apdirbimas, chemijos (gumos, cheminio pluošto), popieriaus, poligrafijos, stiklo, baldų, tekstilės (medvilnės), siuvimo, odos, avalynės, maisto (ryžių valymo, arbatos, kavos, malimo, žuvų, aliejaus) pramonė.

 Kultūra 

Kadangi Džakarta yra sostinė ir administracinis, politinis bei ekonominis centras, ji pritraukia daug imigrantų tiek iš Indonezijos, tiek iš užsienio. Dėl to Džakarta turi kosmopolitinį atspalvį ir įvairialypę kultūrą. Daugelis imigrantų yra iš kitų Javos dalių, kartu atsinešdami įvairiausius javiečių ir sundiečių dialektus bei tradicinį maistą ir papročius.

 Sportas 
 Bhayangkara FC futbolo klubas;
 Persija Jakarta futbolo klubas;
 „Gelora Bung Karno“ stadionas;
 PTIK stadionas.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Miesto svetainė 
 Jakarta Official Travel Website 

Kategorija:Javos salos miestai
Kategorija:Indonezijos provincijos
Kategorija:Milijoniniai miestai
Kategorija:Sostinės