Endriejavas

Endriejavas – miestelis Klaipėdos rajono savivaldybėje, 14 km į vakarus nuo Rietavo, prie kelio . Pietuose šalia miestelio praeina automagistralė . Seniūnijos centras, Endriejavo seniūnaitija. Stovi Endriejavo šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia (pastatyta 1943 m.), veikia Endriejavo pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1946 m.), paštas (LT-96035).

miniatiūra|left|Įvažiavimas į miestelį

 Etimologija 

Iki XVIII a. pabaigos kaimas buvo žinomas kaip Vaitkaičiai. Manoma, kad dabartinis pavadinimas atsirado XVIII a. pabaigoje pagal pirmosios miestelio bažnyčios statytoją Andriejų Radzevičių (dvarininkinis vietovardis). Dar XX a. tarpukariu buvo rašomas kaip Andriejavas http://lithuanianphilately.com/postal-history/andriejavas.html  arba Andriejava.

 Geografija 

Šiauriniame miestelio pakraštyje telkšo Kapstato ežeras, šiauriniu pakraščiu teka Minijos intakas Veiviržas. 4 km į šiaurės vakarus – Ablingos memorialinis ansamblis. Prie miestelio išsidėstęs Endriejavo kalvagūbris (iki 130 m virš jūros lygio).

 Istorija 
miniatiūra|left|Kaizerinės Vokietijos kareiviai I pasaulinio karo metais Endriejave

1630 m. minima Endriejavo giria. Kaimas minimas nuo XVIII a. pradžios. 1780 m. pastatyta medinė bažnyčia. XIX a. Endriejavas buvo garsus grūdų ir linų prekymečiais. Nuo 1837 m. priklausė Rietavo Oginskiams. Apie 1800 m. įkurta parapija. 1835 m. Irenėjus Kleopas Oginskis panaikino baudžiavą. 1862 m. varpinėje pakabintas tuo metu didžiausias varpas Žemaitijoje. Spaudos draudimo metais miestelio šviesuomenę spauda aprūpindavo kunigas, rašytojas, vėliau Steigiamojo Seimo atstovas Povilas Dogelis. XIX a. Endriejavas buvo privatus miestelis Raseinių apskrityje.

Po I pasaulinio karo Endriejave veikė garinė pieninė, 3 lentpjūvės, 9 malūnai, vilnų karšykla. Tarpukariu pro miestelį nutiestas Žemaičių plentas. Per II pasaulinį karą sudegė didelė dalis miestelio, bažnyčia. Po II pasaulinio karo veikė Žemaičių apygardos, Kardo rinktinės partizanai. 1945 m. gegužės 25-26 dd., padedant 3-ims stribams, Lietuvos partizanų būrys (120 žmonių, vadas K. Tycius) užėmė Endriejavą, paėmė į nelaisvę 18 stribų. 1950 m. vasario ir gegužės mėn. Žemaičių apygardos Nemuno būrio partizanai puolė miestelį.

1946–1952 m. buvo ligoninė, vėliau ambulatorija. 1946 m. įsteigta biblioteka, 1976 m. vaikų darželis. Nuo 1948 m. buvo „Bolševiko“ kolūkio centrinė gyvenvietė. 2009 m. liepos 24 d. LR prezidentės dekretu Nr. 1K-58 patvirtintas Endriejavo herbas.

|}

 Gyventojai 

 Žymūs žmonės 
 Edvardas Turauskas (1896–1966), lietuvių bendruomenės užsienyje veikėjas, žurnalistas
 Kazimieras Vytautas Kryževičius (1930–2004), politinis bei visuomenės veikėjas
 Mindaugas Venslauskas (1933–), biologas, biofizikas, VDU profesorius
 Pranas Piaulokas (1945–2008), kino ir teatro aktorius, Šiaulių miesto garbės pilietis

 Šaltiniai 

 Literatūra 

 Endriejavo žemė: kančių ir vilties istorija / Antanas Ruškys. – Kaunas: LPKTS, 2002. – 269 p.: iliustr. – ISBN 9986-577-45-4
 Endriejavas, jo knygnešiai, švietėjai ir tremtiniai / Antanas Ruškys. – Kaunas: Naujasis lankas, 2007. – 30 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-03-426-1
 Endriejavas / Virginijus Jocys, Antanas Žemgulis. – Vilnius: Versmė, 2010. – 1395 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-589-16-7

 Nuorodos 
 Istorija ir žemėlapiai 
 Monografija „Endriejavas“