Cementas

Cementas – miltelių pavidalo rišiklis, kuris darbui paruošiamas darant vandeninį skiedinį. 

Statyboje dažniau naudojami cementai yra – gipsas, kalkės, svarbiausia statybinė medžiaga lietuviškai vadinama tiesiog cementu ().

Hidraulinis cementas yra cementas, kuris stingsta ne tik ore, bet ir vandenyje. 

 Istorija 
Cementą pirmieji pradėjo naudoti egiptiečiai, vėliau jį iš naujo atrado antikinėje Graikijoje ir Babilonijoje, kur kalkių skiedinys buvo žymiai tvirtesnis nei Senovės Romoje. Vėliau romėnai pradėjo naudoti pucolaninius pelenus. Romėnų cemento sudėtis: 12 dalių vulkaninių pelenų, 9 dalys kalkių, 6 dalys smėlio ir 16 dalių žvyro bei smulkios skaldos.

 Gamyba 
Portlando cementas buvo 1824 m. užpatentuotas Anglijoje.
Mišinys sudarytas iš kalkių bei kitų priemaišų, turinčių geležies, aliuminio, silicio. Mišinys gerai susmulkinamas sumalant. Gauti milteliai deginami besisukančioje krosnyje apie 1400 °C temperatūroje, suformuojant klinkerį. Klinkeris sumaišomas su maždaug 3 % gipso, ir mišinys smulkinamas iki mažesnių nei 90 mikronų dydžio miltelių.

 Šaltiniai 

Kategorija:Statybinės medžiagos