Kultūra

Kultūra ( – ugdymas, garbinimas) – visa, kas sukurta fiziniu ir protiniu visuomenės darbu. Sudaro materialinės, dvasinės visuomenės vertybės.Dabartinės lietuvių kalbos žodynas. Vilnius: Lietuvių kalbos institutas, 2012, ISBN 978-609-411-079-5 Apima proto ir sielos ugdymą, šiuo požiūriu artimas graikų kalbos terminui paideia.

Europoje ilgą laiką vyravo kultūros filosofinė samprata, kuri pabrėžė filosofinės minties ir meninės kūrybos svarbą. XX a. antropologija išplėtojo ir išplatino „kultūrą“ kaip prasmingą mokslinę sąvoką. Antropologinė „kultūros“ sąvoka iš dalies atspindi reakciją į ankstesnį Vakarų pasaulio diskursą, besiremiantį prieštara tarp „kultūros“ ir „natūros“ sąvokų, pagal kurį kai kurie žmonės tebegyvena „prigimtinėje visuomeninėje sanklodoje“. Antropologai teigia, kad kultūra tai „žmogaus prigimties“ dalis ir kad visi žmonės sugeba klasifikuoti patirtį, simboliškai šią patirtį užkoduoti ir tokias abstrakcijas perduoti kitiems. Žmonės kultūrą perima inkultūracijos metu. Antropologai taip pat pažymi, kad kultūros dėka žmonės gali prisitaikyti prie savo aplinkos ne tik genetiškai, todėl kultūra būna įvairialypė. XXI a. kultūros tyrinėjamos lyginant žmonių gyvenseną, patirtį, mąstyseną, jauseną ir elgseną bei jų reiškimosi formas – visuomenės tradicijas (tikėjimą, mitus, meną, dorovę, apeigas, papročius, folklorą, žaidimus ir kt.).

 Išnašos