Lytiniai organai

Lytiniai organai (; iki Antrojo pasaulinio karo dar vadinti gimties padargais) – tai organai, kurie yra atsakingi už dauginimosi funkciją. Jie yra pirminiai lytiniai požymiai, ir pas žmones yra skirstomi į moters lytinius organus bei vyro lytinius organus (įskaitant lytinius takus ir lytines liaukas). Vyriškieji lyties organai yra labiau išsikišę nei moteriškieji, jų fiziologija yra šiek tiek paprastesnė nei moteriškųjų.Lytiniai organai. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-09-11.

Lytiniai organai dar kartais vadinami dauginimosi organais, o lytinės liaukos kartais vadinamos gonadomis. Visų jų inervacija prasideda nuo 4-ojo kryžmens slankstelio (S4).

 Moters lytiniai organai 

Moters lytiniai organai () yra skirstomi taip:
 išoriniai lytiniai organai:
 moters – vulva (arba lytinis plyšys), įskaitant varputę (clitoris, 5) ir lytines lūpas (mažosios – labia minora, didžiosios – labia majora);
 vidiniai lytiniai organai:
 makštis (vagina, 7), kiaušintakiai (tubae uterinae, 1), kiaušidės (ovaria, 8), gimda (uterus, 10) ir gimdos kaklelis (cervix uteri, 12);
 priedinės lytinės liaukos:
 Skeno liaukos (glandulae vestibulares minores) ir Bartolino liaukos (glandulae vestibulares majores).

 Vyro lytiniai organai 

Vyro lytiniai organai () yra skirstomi taip:
 išoriniai lytiniai organai:
 varpa (penis, 3), įskaitant varpos galvutę (glans, 5) ir apyvarpę (praeputium, 6), bei sėklidžių kapšelis (scrotum, 18);
 vidiniai lytiniai organai:
 sėklidės (testes, 17), sėklidžių prielipas (epididymis, 16) ir sėklatakiai (ducti deferens, 15);
 priedinės lytinės liaukos:
 priešinė liauka (prostata, 12), sėklinės pūslelės (vesiculae seminales, 10) ir Kuperio liaukos (glandulae bulbourethrales, 13).

 Šaltiniai 


Kategorija:Erogeninės zonos

pl:Układ moczowo-płciowy#Układ płciowy