Dirbtinis saldiklis

Dirbtinis saldiklis – saldus sintetinis cheminis junginys, maisto papildai, galintis pakeisti cukrų maisto produktų gamyboje. Šios medžiagos yra 30-3000 kartų saldesnės, todėl jų reikia žymiai mažiau.

Saldiklių saldumas lyginamas su sacharoze, kurios saldumas prilyginamas vienetui.

Dirbtiniai saldikliai arba maisto papildai: acesufamas, aspartamas, ciklamatas, sacharinas ir kiti beveik neturi kalorijų, bet žymiai saldesni už cukrų, todėl ši jų savybė itin vilioja maisto gamintojus. Taip pat šie saldikliai nesuteikia maisto kariesą sukeliančioms bakterijoms.

Sintetiniai saldikliai tebetiriami. Dėl jų poveikio sveikatai, netyla įvairios diskusijos ir prieštaringos išvados. Dalis visuomenės baiminasi, kad ilgalaikis šių saldiklių vartojimo poveikis nėra pilnai išaiškintas.

 Saldikliai maisto pramonėje 
Lietuvoje gėrimų saldinimui naudojami šie saldikliai:
 Acesulfamas K (kodas E 950) – 150-200 kartų saldesnis už cukrų. Maiste esančiais kiekiais organizmui nekenksmingas.
 Aspartamas (kodas E 951) – 160-200 kartų saldesnis už cukrų. Daugiausiai naudojamas limonadų gamybai;
 Ciklamatas (kodas E 952) – 30 kartų saldesnis už cukrų. Nerekomenduojama duoti vaikams ir nėščioms moterims, nors etiketėse šis perspėjimas dažnai nerašomas;
 Sacharinas (kodas E 954) – sintetinis cukraus pakaitalas, 300 kartų saldesnis už cukrų.
 Taumatinas (kodas E 957) – naujas, labai koncentruotas, saldesnis už cukrų 2000–3000 kartų. Toksikologiniai tyrimai šio saldiklio kenksmingumo nenurodo.

Yra atrasta ir dar keliolika saldiklių, o kai kurie iš jų yra net iki 8 000 kartų saldesni už cukrų. Kai kurie iš jų gana pavojingi žmogaus organizmui sintetiniai cheminiai junginiai. Nors jie daug pigesni, o saldinimui pakanka nedidelio jų kiekio, Europoje neaprobuoti ir neleidžiami naudoti gėrimų ir konditerijos gamyboje. Atliekant tyrimus su gyvūnais, buvo nustatyta, kad kai kurie iš jų sukelia vidurių organų vėžį.