Baltoji pelėda

Baltoji pelėda (Bubo scandiacus Syn. Bubo scandiaca, Nyctea scandiaca) – pelėdinių (Strigidae) šeimos, didžiųjų apuokų genties plėšrusis paukštis.


 Skiriamieji bruožai 
Viena stambiausių pelėdinių paukščių rūšių, dydžiu beveik prilygsta didžiajam apuokui. Kūno ilgis 55-67 cm. Patinėliai kiek smulkesni 55-60.5 cm, arba vid. 58 cm kūno ilgio, patelės 60,9-67 cm arba vid. apie 64 cm ilgio. Baltųjų pelėdų išskėstų sparnų tarpugaliai 142-166 cm. Jų svoris nuo 1280 iki 3000 g (patinėliai 1280-2300 g, patelės 1700-3000 g.). Patinas visas baltas, tik pečiai, sparnai ir apatinė pusė rudai dėmėta. Senesni paukščiai yra baltesni už jaunus. Patinai šiek tiek mažesni už pateles.

 Paplitimas 
Paplitusi Eurazijos ir Šiaurės Amerikos tundrose, arktinėse salose. Paukščių populiacijos dydis taip pat priklauso nuo kas 3-4 metus pasikartojančiu lemingų skaičiaus padidėjimu ir sumažėjimu.Taylor, Barbara. Arktis ir Antarktis. Vilnius: Alma littera, 1998, 24 psl. ISBN 9986-02-498-6. Lietuvoje neperintis paukštis ir aptinkamas rudens mėnesiais, stebėta vos keletą kartų.

 Elgsena 
Lizdą suka ant žemės, duobutėse. Minta peliniais graužikais, kurmiais, kiškiais, paukščiais.

 Nuorodos 
 ibc.lynxeds.com/Paukščių kolekcijos. Baltoji pelėda , Anglų k.
 owlpages.com/Baltoji pelėda, Anglų k.
 arkive.org/Baltoji pelėda , Anglų k.

 Galerija 

 Šaltiniai 

Kategorija:Pelėdiniai paukščiai