Bengalija

Bengalija () – istorinis regionas pietų Azijoje. Šiuo metu šis regionas padalintas tarp nepriklausomos Bangladešo valstybės ir Indijos Vakarų Bengalijos valstijos, nors tam tikros buvusios Bengalijos teritorijos yra ir dabartinių Indijos Biharo, Tripūros ir Orisos valstijų ribose.

Dabar srityje, kuri istoriškai vadinama Bengalija, yra apie du šimtus milijonų gyventojų, ir tai yra vienas tankiausiai gyvenamų regionų pasaulyje.

 Geografija 

Geografinė Bengalija sutampa su Bengalijos lyguma, kuriai būdingos derlingos žemumos, drėkinamos daugybės upių tinklo. Šioje lygumoje yra Gango, Brahmaputros, Megnos upių baseinai bei didžiausia pasaulyje delta.

Šiaurėje lyguma atsiremia į Himalajų ekosistemą. Rytuose Bengaliją supa Čitagongo kalvos, kurios tampa ir rytine Indijos subkontinento riba. Šiaurės rytuose istorinė Bengalija susisiekia su Asamu, o pietryčiuose - su Rakhine regionu. Vakaruose Bengaliją uždaro miškingi plotai - Džarkhandas, kurie atskiria ją nuo likusios subkontinento dalies. Šios tankios džiunglės visada buvo natūrali riba, trukdžiusi užkariauti Bengaliją. Už jų šiaurės vakaruose yra Biharas, pietvakariuose istorinė Bengalija liečiasi su Orisa. 
 Istorija 
Pagrindinis straipsnis: Bengalijos istorija

Bengalijos regionas - vienas derlingiausių ir svarbiausių Indijos subkontinente. Jau I tūkst. pr. m. e. čia susiformavo pirmosios arijų valstybės: Anga, Magadha. I tūkst. pr. m. e. II pusėje ir I tūkst. mūsų eroje I pusėje būtent Magadha vaidino lemiamą vaidmenį, nes iš čia kilo visą Indiją suvienijusios imperijos, tokios kaip Maurjų imperija ar Guptų imperija.

Nuo VII a. formavosi bengalų kalba ir identitetas. Tuo metu regione klestėjo garsios dinastijos, kurių viena, Pala dinastija, trumpam vėl tapo visos šiaurės Indijos vienytoja.

Bengaliją musulmonai užkariavo XIII a. Mogolų imperijos laikais krašte klestėjo amatai ir prekyba. XV a. pasirodė pirmieji europiečių pirkliai. Anglijos kontrolei kraštas pateko XVIII a. ir 1757 m. - 1947 m. Bengalija buvo Anglijos kolonija.
 Nepriklausomybė 
1947 m. skaldant britų Indiją į hinduistų ir musulmonų dalis, Bengalija buvo suskaldyta į Indijai priklausančią Vakarų Bengaliją, kurioje daugumą sudarė hinduistai, bei Pakistanui priklausančią Rytų Bengaliją, kurioje daugumą sudarė musulmonai. Rytų Bengalija 1958 m. buvo pervadinta Rytų Pakistanu, nes buvo gerokai į rytus nuo likusio Pakistano ir atskirta nuo jo Indijos. Per vieną iš Indijos ir Pakistano karų (Bangladeše žinomas kaip Bangladešo laisvės karas), Indijai padedant vietos partizanams, Rytų Pakistanas atsiskyrė nuo Pakistano ir įkūrė socialistinę Bangladešo Liaudies Respubliką.