Gabonas

Gabonas (, oficialiai Gabono Respublika) – valstybė Centro Vakarų Afrikoje, ribojasi su  Pusiaujo Gvinėja, Kamerūnu, Kongu ir Gvinėjos įlanka. Gabonas užima beveik 270 000 km² plotą, kuriame gyvena apie 1,8 milijonų gyventojų. Šalies sostinė yra didžiausias miestas Librevilis.

 Etimologija 

Šalies vardo kilmė nėra aiški, tačiau ji dažniausiai siejama su portugališkai žodžiais. Būtent portugalai pirmieji iš europiečių 1471–1473 m. išsilaipino šiose vietose. Pamatę vienos iš upių krantuose daug nedidelių lūšnų, ją pavadino Rio de Gabo („lūšnelių upė“). Kita versija aiškina, kad portugalai Gabono žiotis pavadino Gabão – „apsiaustas su gobtuvu“, kadangi žiočių regionas priminė tokią formą.Gabon Estuary. Britannica.com (tikrinta 2026-01-24).

 Istorija 
 Pagrindinis straipsnis: Gabono istorija

Pirmieji gyventojai šalies teritorijoje buvo pigmėjai. Vėliau jų vietą užėmė bantu kalbomis kalbančios tautos. Gabonas, kaip ir Kongo Respublikos bei Kongo Demokratinės Respublikos šiaurė bei Kamerūno pietūs patenka į drėgnųjų atogrąžų miškų (Kongo džiunglių). Nepalankios gamtos sąlygos neleido čia susiformuoti aukštesnei vietinei kultūrai, kaip kad atsitiko pietuose (Kongo civilizacija) ar šiaurėje (Benino civilizacija). 

XV a. šioje teritorijoje lankėsi pirmieji europiečiai. Portugalams Komo upės ištakų forma priminė apsiaustą su kapišonu (portugališkai gabao), iš ko ilgainiui ir išsirutuliojo šalies pavadinimas - Gabonas. Nuo XVI a. pakrantėse klestėjo vergų prekyba.

XIX a. prancūzų keliautojas Pierre Savorgnan de Brazza surengė pirmąją ekspediciją į Gabono-Kongo teritoriją 1875 m. Po dešimties metų Prancūzija oficialiai okupavo visą kraštą. Tuo metu čia dar gyveno kelios bantu tautos.

1910 m. Gabono teritorija buvo viena iš keturių Prancūzų Ekvatorinės Afrikos dalių (kartu su Kongu, Centrine Afrikos Respublika ir Čadu). 1960 m. rugpjūčio 17 d. visos teritorijos tapo nepriklausomos.

1961 m. pirmuoju šalies prezidentu tapo Léon M'ba, o dabartinis šalies prezidentas Omaras Bongo tapo viceprezidentu. 1967 m. mirus pirmajam prezidentui jį pakeitė O. Bongo ir ilgai valdė šalį.

 Politinė sistema 

1991 m. buvo priimta nauja Gabono konstitucija. Iš esmės ji įteisino visas piliečių teises ir jos pagrindu buvo sukurtas Piliečių demokratijos konsulas, kuris prižiūrėjo piliečių teisių valdymą.

1967–2009 m. šalį valdė prezidentas Omar Bongo. Gabone teisę balsuoti turi piliečiai nuo 21 metų. Pasak oficialios statistikos paskutiniuose rinkimuose prezidentas surinko 79,1 % balsų. 2003 m. prezidentas pakeitė konstituciją ir nuo to laiko šalies prezidentas gali valdyti šalį neribotą kiekį kadencijų.

Gabonas turi nedidelę, profesionalią kariuomenę, kurioje tarnauja apie 5000 karių. Ji dalinama į kariuomenę, oro ir vandens karines pajėgas, žandarmeriją ir vietinę policiją. visos pajėgos yra orientuotos gynybai, o ne puolimui. Apie 1800 karių nuolat saugo prezidentą.

2007 m. rugsėjį prezidentas paskelbė panaikinantis mirties bausmę.

 Administracinis suskirstymas 

Gabonas yra dalinamas į 9 provincijas, o šios į 37 departamentus. Gabono provincijos:
 Estuarijos provincija
 Aukštutinės Ogovės provincija
 Viduriniosios Ogovės provincija
 Ngunio provincija
 Niangos provincija
 Ogovės-Ivindo provincija
 Ogovės-Lolo provincija
 Pajūrio Ogovės provincija
 Volijo-Ntemo provincija

 Geografija 


Gabonas įsikūręs Atlanto pakrantėje centrinėje Afrikos dalyje. Kadangi Gaboną kerta pusiaujas, todėl šalyje drėgnieji miškai užima 85 % šalies teritorijos. Gabone trys atskiri regionai: pakrantės lyguma (nuo 20 iki 300 km nuo vandenyno kranto), kalnai (Krištolo kalnai, aukštis iki 1000 m, į šiaurės rytus nuo Librevilio, Čailu masyvas šalies centre, kurio aukščiausias taškas – 1575 m, Ibundžio kalnas), ir savana rytuose.

Gabono didžiausia upė yra Ogovė, kurios ilgis yra 1200 km.

Klimatas pusiaujinis, vakaruose ir pietuose – užpusiaujinis (subekvatorinis), drėgnas ir karštas. Vidutinė temperatūra metuose svyruoja tarp 22 ir 27 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 1000–1500 mm, šiaurėje iki 2500–3000 mm.

 Ekonomika 
 Pagrindinis straipsnis: Gabono ekonomika

Dauguma Gabono gyventojų dirba žemės ūkyje. Auginami manijokai, plantanai, cukranendrės. Kakava, kava, palmių produktai auginami eksportui. 

Nuo 1970 m. Gabono ekonomika rėmėsi naftos pramone. Gabono ekonomika priklauso nuo nepastovių naftos kainų, ir turi tvarkytis su mažėjančiais jos rezervais. Miško produktai ir mangano kasyba taip pat yra svarbūs šalies ekonomikai. Taip pat kasama urano rūda, auksas, geležis. Gabono gamintojai verčiasi naftos perdirbimu, maisto ir alkoholinių gėrimų, medienos ir faneros, cemento, tekstilės gamyba.

Gabonas eksportuoja žaliavinę naftą, miško produktus, mangano ir urano rūdas, kakavą. Importuojami maisto produktai, chemikalai, naftos produktai, statybinės medžiagos, įvairūs įrengimai. Pagrindiniai šalies mainų partneriai yra Prancūzija, JAV, Dramblio Kaulo Krantas, Japonija.

 Demografija 
 Pagrindinis straipsnis: Gabono demografija

Gabone gyvena beveik 1,5 milijono gyventojų. Dauguma jų yra kilę iš Bantu etninės grupės, tačiau šalyje dar yra apie 40 kitų grupių su skirtingomis kalbomis ir kultūromis. Dar iki šiol Prancūzija daro didelę įtaką šaliai, tad nieko nuostabaus, kad apie 80 % šalies gyventojų moka kalbėti prancūziškai. Prancūzų šalyje gyvena apie 10 000, o pati Prancūzija yra viena pagrindinių kultūros ir verslo partnerių.

 Kultūra 
 Pagrindinis straipsnis: Gabono kultūra

Gabono muzika pasaulyje yra žinoma mažiau, nei tokių šalių kaip Kongas ar Kamerūnas. Šalis turi savitą folkloro stilių, tačiau Gabone populiarūs ir kiti pasauliniai muzikos stiliai, kaip rumba, hip-hopas, rokas ir pan. 

Gabone labai populiaru įvairiomis progomis dėvėti kaukes, pvz., vestuvės, gimdymai, laidotuvės.

Šalį išreklamavo populiarus JAV realybės projektas „Išlikimas“ savo 17-tame sezone.

 Taip pat skaitykite 
 Gabono ryšiai
 Gabono transportas
 Gabono karinės pajėgos
 Gabono tarptautiniai santykiai
 Gabono šventės

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Oficiali Gabono svetainė