Tasmanija

Tasmanija () – sala, 240 km į pietryčius nuo Australijos žemyno. Sudaro Australijos Sandraugos Tasmanijos valstiją (Tasmanijos valstijai dar priklauso artimiausios salos ir toliau esanti Makvorio sala).

Salos plotas 68 332 km².

Hobartas yra valstijos sostinė ir didžiausias miestas. Kiti svarbesni miestai – Lonsestonas (Launceston), Devonportas (Devonport) ir Bernis (Burnie).

 Geografija 
Apie 1/4 salos priklauso nacionaliniams parkams.

Tasmanijos klimatas yra stipriai veikiamas supančio vandenyno. Gana stabili vandenyno temperatūra palaiko palyginti nuosaikų klimatą su reguliariais krituliais, ypatingai žiemą.

Tasmanijos flora ir fauna panaši į Australijos. Sterbliniai yra dominuojantys sausumos gyvūnai. Sterblinis vilkas (arba sterblinis tigras) yra tipiškas pavyzdys (nors jie laikomi išnykusiais). Iš 1500 aukštesniųjų augalų rūšių apie 20 % yra endeminiai.

 Istorija 

Seniausi Tasmanijos gyventojai buvo Tasmanijos aborigenai, kurie šiuo metu yra visiškai išnykę (išnaikinti). Kolonijinę praeitį mena UNESCO saugomos Australijos nuteistųjų kolonijos.
 1642 m. salą atrado olandų jūrininkas Abelis Tasmanas. Kadangi jis plaukiojo generalgubernatoriaus Antono van Dimeno (Anton van Diemen) užsakymu, sala iš pradžių buvo pavadinta van Dimeno žeme ().
 1803 m. sala paskelbta D. Britanijos pataisos kolonija (Van Dimeno žemė).
 1803–1825 m. ši kolonija formaliai priklausė Naujajam Pietų Velsui.
 1825 m. gruodžio 3 d. tapo atskira kolonija.
 1853 m. Abelio Tasmano garbei pavadinta Tasmanija (anksčiau vadinta Van Dimeno žeme).
 1856 m. Tasmanijoje įsigalėjo taip pat atskira konstitucija ir vyriausybė. Tapo viena iš 6 Australijos kolonijų.
 1901 m. sala prisijungė prie Australijos Sandraugos, kurioje tapo viena iš valstijų.

 Nuorodos 
 Tasmanijos tinklalapis (anglų k.)
 Tasmanijos valstijos žemėlapis (anglų k.)

Kategorija:Australijos salos