Rasytė

Rasytė (; nuo 1946 m. Rybačis, ) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, 43 km į šiaurės rytus nuo Kranto miesto, Kuršių nerijoje prie Kuršmarių. Nuo 2005 m. Kuršių Nerijos kaimo gyvenvietės kaimas.

 Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Rusītē sembiškos prūsiškos kilmės. Šioje vietovėje buvo kuršių žvejų gyvenvietė, kuri dėl slenkančio smėlio ne kartą buvo perkelta į kitą vietą. 1372 m. minima Vokiečių ordino pilis Russiten, 1379 m. minimas žirgynas, 1389 m. – smuklė, XIV a. veikė plytinė, kadangi tai vienintelė vieta Kuršių nerijoje, kur yra molio. 1507 m. pilis apleista, vėliau sunyko, jos vietoje 1904 m. buvo švyturys.

Pirmoji bažnyčia 1550 m. buvo perkelta į Kuncės kaimą, kurį užpusčius smėliui vietos gyventojai atkėlė bažnyčią į Rasytę. Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1873 m.

Po II pasaulinio karo kaip Kaliningrado srities dalis atiteko Rusijos TFSR. Vėliau į jį pretendavo Lietuvos TSR pagal pasiūlymą, kuriuo visa tuometinio Kuršių nerijos nacionalinio parko teritorija būtų buvusi prijungta prie Lietuvos TSR, nes taip neva nacionalinį parką būtų buvę lengviau administruoti. TSRS valdžia pasiūlymo nepatenkino. Tačiau įsteigus Neringos savivaldybę jos herbe, susidedančiame iš šešių Kuršių nerijos gyvenviečių vėtrungių, buvo pavaizduota ir Rasytės vėtrungė (greta Nidos, Juodkrantės, Nidos Purvynės, Preilos ir Pervalkos vėtrungių). Lietuvai paskelbus nepriklausomybę, Rasytės vėtrungė Nidos herbe buvo pakeista į baltą tuščią vėtrungę, kuri simbolizuoja užpustytą Karvaičių kaimą ir kartu visus kitus smėlio kopų užverstus Kuršių nerijos kaimus.

Sovietmečiu Rasytėje buvo didžiausia Pabaltijo biologinė paukščių žiedavimo stotis, priklausiusi TSRS Mokslų akademijos Zoologijos institutui. Kasmet čia būdavo sužieduojama keletas tūkstančių paukščių.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono (), vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. birželio 30 d. Rybačio apylinkės centras. 1947–2005 m. turėjo miesto tipo gyvenvietės statusą.

|}

 Gyventojai 

 Turizmas 

Po Antrojo pasaulinio karo miestelio gyventojai užsiiminėjo žvejyba. Miestelyje, Kuršių marių pusėje yra žvejybinių laivų prieplauka. Paskutiniais metais vis didesnę reikšmę miestelio ekonomikoje užima turizmas (turistų maitinimas, prekyba suvenyrais), nes beveik visi turistiniai maršrutai Kuršių Nerijos Rusijos dalyje eina per Rybačį.

Nerijoje veikia Kuršių nerijos nacionalinis parkas. Rybačyje įsikūrusi parko administracija. Yra biologinė stotis, kurioje atliekami ornitologiniai tyrimai. Ją dar 1901 m. įkūrė teologas ir ornitologas Johanesas Tynemanas – tai pirmoji pasaulyje ornitologinė stotis (Rasytės paukščių stebykla), kurioje buvo žieduojami paukščiai. Rasytės apylinkėse yra vienintelis Nerijoje didesnis gėlo vandens ežeras, mėgstamas vandens paukščių.

Miestelyje yra labai senos kapinės, kur palaidoti Johanesas Tynemanas (1863–1938) ir legendinis kopų inspektorius Vilhelmas Francas Efa (Wilhelm Franz Epha, 1828–1904), kurio pasiūlyti apželdinimo metodai išgelbėjo nuo užpustymo daug kaimų.100. Todestag von Franz Wilhelm Epha  (vok.) Šeši vokiečių miestai turi šio miestelio vardu pavadintą gatvę ().

 Sklandymo mokykla 
miniatiūra|Sklandymo klubo "Akaflieg Berlin Teufelchen" sklandytuvo startas Rasytėje, 1923 m.
Prieš Antrąjį pasaulinį karą Rasytėje buvo Vokietijos sklandytojų mokykla. Į ją 1931 m. Lietuvos aeroklubas pasiuntė karo lakūną G. Heidrikį. Gregorius Radvenis (Heidrikis) (1903) išmoko sklandyti, 1931 m. spalio 21 d. įvykdė C kategorijos piloto reikalavimus ir gavo ženkliuką. Vėliau Heidrikis dirbo sklandymo instruktoriumi Lietuvoje. Rybačio mokyklos pavyzdžiu Lietuvos sklandytojų mokykla buvo perkelta į Nidoje įkurtą Lietuvos aeroklubo Nidos sklandymo mokykla.

Vokietijoje egzistavo sklandytuvų gamybos kompanija Rhön-Rossiten Gesellschaft, konstravusi ir gaminusi pasaulinio lygio sklandytuvus. Žodis Rossiten jos pavadinime – tai senasis Rybačio pavadinimas.

1938 m. gruodžio 9-11 d. vokiečių sklandytojai Boedecker ir Zander Rasytėje dviviečiu sklandytuvu DFS Kranich pasiekė pasaulio rekordą – nenusileisdami jie sklandė 50 val. 15 min.The DFS Kranich 

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Grasilda Blažienė: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kategorija:Zelenogradsko rajono gyvenvietės
Kategorija:Kuršių nerijos gyvenvietės