Donatas Banionis

Donatas Banionis (1924 m. balandžio 28 d. Kaune – 2014 m. rugsėjo 4 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro, kino, televizijos aktorius, režisierius.

 Biografija 

 Vaikystė ir jaunystė 
Gimė Juozo Banionio (1890–1961) ir Onos Blažaitytės-Banionienės (1900–1977) šeimoje. Tėvai buvo žmonės su polinkiu kūrybai, dalyvavo saviveiklinėje veikloje, gerai dainavo. Tėvas buvo kelnių siuvėjas. Tėvams išsiskyrus, Donatas liko gyventi su tėvu, sesuo – su motina.Jūratė Kuzmickaitė „Donatas Banionis“, 2004-05-12

1932–1937 m. lankė pradžios mokyklą. Mokėsi labai gerai. Po šešių pradinės mokyklos skyrių trylikametis Donatas įstojo į Kauno amatų mokyklos keramikos skyrių. Amatų mokykloje mokėsi kartu su Vaclovu Blėdžiu ir Jonu Alekna. Moksleiviai jau tuomet organizavo mėgėjiškus vaidinimus. Paskelbus apie Kauno Darbo rūmų teatro kūrimą, D. Banionis, V. Blėdis ir J. Alekna suskubo užsirašyti į aktorių gretas. V. Alekna ir V. Blėdis buvo priimti, o D. Banioniui, dėl per jauno amžiaus, buvo atsakyta neigiamai. 1940 m. D. Banionis, kaip neetatinis statistas, pradėjo dirbti Valstybės teatre, kur išvydo naujausius to meto spektaklius.

 Teatras 

D. Banionis sekė būsimojo „tikrojo“ teatro veiklą. V. Blėdis jam atnešdavo J. Miltinio dėstomų dalykų užrašus, studijoje repetuojamas pjeses. Tuo pat metu ėmė formuotis ir Panevėžio teatro trupė. Buvo atidarytas Panevėžio Valstybinis dramos teatras. 1940 m. pabaigoje vyresnysis D. Banionio draugas V. Blėdis išvažiavo į Panevėžį. 1941 m. pavasarį Panevėžio teatrui atvažiavus pirmųjų gastrolių į Kauną, Donatas ryžosi ateiti pas J. Miltinį. Pastarasis lengvai priėmė D. Banionį į savąjį teatrą. D. Banionis metė mokslus menų mokykloje. 1941 m. gegužės 30 d. D. Banionis apsigyveno Panevėžyje, o nuo birželio 1 d. pradėjo gauti aktoriaus atlyginimą. Prasidėjus karui, su teatro kūrybine grupe pasitraukė į Žemaitiją, bendravo su Vytautu Mačerniu.

1945 m. baigė Panevėžio dramos teatro vaidybos studiją. 1949 m. suvaidino savo pirmąjį reikšmingą vaidmenį – Andrejų A. Ostrovskio ir N. Solovjovo dramoje „Belugino vedybos“. Po to sekė kiti vaidmenys. 1957 m. Henriko Ibseno „Hedoje Gabler“ sukūrė vieną iš geriausių savo vaidmenų – Jorgeną Tesmaną, o 1958 m. A. Milerio „Komivojažerio mirtyje“ – Vilį Lomeną. Tuo laikotarpiu D. Banionis pabandė ir režisuoti. 1956 m. kartu su Jonu Alekna pastatė B. Nušičiaus „Dr.“ („Filosofijos daktarą“), o 1958 m. jau vienas – J. Švarco „Paprastąjį stebuklą“, tačiau aktorius to niekada nelaikė savo pašaukimu.Lietuvos literatūros ir meno archyvas. Donatui Banioniui – 80 

1959 m. J. Miltiniui grįžus į teatrą, D. Banionis suvaidino Bopertiu E. Labišo komedijoje „Šiaudinė skrybėlaitė“, atliko Banko vaidmenį Viljamo Šekspyro „Makbete“, Davydovą „Pakeltoje velėnoje“ (pagal M. Šolochovo romaną). 1966 m. sukūrė vieną sunkiausių savo vaidmenų – Bekmaną V. Borcherto pjesėje „Lauke, už durų“, o 1973 m. – Edgarą A. Strindbergo dramoje „Mirties šokis“.

1974–1979 m. LSSR AT deputatas; 1974–1977 m. SSRS AT deputatas.

Nuo 1980 m. vadovavo Panevėžio dramos teatrui. 1981–1984 m. Panevėžio dramos teatro vyr. režisierius. 1983 m. Panevėžio dramos teatre įsteigė LSSR konservatorijos aktoriaus meistriškumo katedros filialą ir jam vadovavo. 1984 m. baigė LSSR konservatoriją. 1984–1988 m. Panevėžio dramos teatro direktorius, meno vadovas. 1984–1988 m. LSSR konservatorijos kurso vadovas. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, D. Banionis išėjo iš teatro, vaidino pagal sutartis. Viso Panevėžio dramos teatre sukūrė per 100 vaidmenų.

 Kinas 
Karjerą kine pradėjo keliuose lietuviškuose filmuose, vėliau daugiausia vaidino rusiškuose ir vokiškuose filmuose.

1959 m. režisieriaus Vytauto Žalakevičiaus pastatytas „Adomas nori būti žmogumi“ – pirmasis aktoriaus filmas. Po to sekė „Vienos dienos kronika“ (1964 m.), „Marš, marš, tra-ta-ta!“ (rež. Raimondas Vabalas, 1964 m.). Iš pradžių darbas kine D. Banioniui labai nepatiko.D. Banionis: „Geriausius vaidmenis sukūriau su genialiais režisieriais, 2009-05-09 Ketvirtasis filmas „Niekas nenorėjo mirti“ (1965 m., rež. Vytautas Žalakevičius) atnešė aktoriui tarptautinę šlovę. 1966 m. nusifilmavo nedideliame kunigo vaidmenyje režisieriaus Eldaro Riazanovo komedijoje „Saugokis automobilio“, o 1968 m. suvaidino sovietinį žvalgą Ladeinikovą Savos Kulišo filme „Ne sezono metas“. Šis vaidmuo atnešė jam šlovę Sovietų Sąjungoje.

Po metų buvo pakviestas filmuotis Michailo Kalatozovo filme „Raudonoji palapinė“. Tai buvo bendras SSRS ir Italijos kino projektas. Vaidmuo buvo nedidelis, bet teko galimybė padirbėti su aktoriais Šonu Koneriu (Sean Connery), Luidžiu Vanukiu (Luigi Vannucchi), Piteriu Finču (Peter Finch). Iš karto po to filmavosi pas garsųjį režisierių Grigorijų Kozincevą filme „Karalius Lyras“ kartu su estu Juriu Jarvetu (Jüri Järvet), latve Lilita Ozolinia (Lilita Ozoliņa), lietuviu Regimantu Adomaičiu. 1970 m. vokiečių režisierius Konradas Volfas (Konrad Wolf) pakvietė D. Banionį suvaidinti didįjį ispanų dailininką Franciską Goją filme „Goja arba sunkus pažinimo kelias“ (). Filmą statė VDR kino studija „Defa“. Tai buvo žinomo vokiečių rašytojo Liono Foichtvangerio (Lion Feuchtwanger) romano ekranizacija. Tuo pat metu režisierius Andrejus Tarkovskis pakvietė D. Banionį filmuotis jo kuriamame filme „Soliaris“. Šis filmas gavo apdovanojimą Kanų kino festivalyje. Per savo gyvenimą įvairiuose kino filmuose aktorius sukūrė daugiau nei 80 vaidmenų.

 Asmeninis gyvenimas 
1948 m. balandžio 2 d. vedė aktorę Oną Konkulevičiūtę (1924–2008). Tais pačiais metais gimė jų pirmagimis sūnus Egidijus (1948–1993), 1957 m. gimė sūnus Raimundas. D. Banionis turi keturis anūkus ir tris proanūkes.

 Vaidmenys 

 Vaidmenys teatre 

 Sukčiaus testamentas (1941) – Tarnas; policijos vadas; Leonė
 Atžalynas (1941) – Jasius; Tijūnas; gimnastikos mokytojas; Žiogas
 Nuodėmingas angelas (1942) – Gandas
 Lopšinė dainelė (1942) – Antonijas
 Prisikėlimas (1942) – Čigonas
 Flaksmano sistema (1943) – Remeris
 Henrikas IV – Karlas di Nolis
 Prieblandoje (1945) – Edvardas; Nakutis
 Nauja vaga (1945) – Benis
 Piršlybos (1945) – Čubukovas
 Revizorius (1946) – Počmeisteris; Abdulinas
 Seni bičiuliai (1946) – Vladimiras Dorochinas
 Rusų klausimas (1947) – Viljamsas
 Gyvenimas citadelėje (1947) – Ralfas Mijlas
 Žoržas Dandenas (1947) – Kolenas
 Taikos sala (1948) – Frenkas Suinis
 Belugino vedybos (1949) – Andrejus
 Audra ateina (1949) – Kazimieras Bitaitis
 Laimės šalis (1949) – Kiškelis Šokuonėlis
 Svetimas šešėlis (1949) – Ivanovas; Savatejevas
 Pavogtoji laimė (1949) – Babičius
 Tariamas ligonis (1950) – Bonfua
 Amerikos balsas (1950) – Kapitonas Kidas
 Raudonoji kepuraitė (1950) – Zuikis Baltaausis
 Dešimt metų (1950) – Balys Kundrotas
 Užburtas veidrodis (1951) – Senasis kunigaikštis; Vaivada
 Studentas (1951) – Fedka
 Ukrainos stepėse (1951) – Česnakas
 Paryžius, Stalingrado gatvė – (1951) – Žakas
 Vedybos su kraičiu (1952) – Maksimas
 Melagis (1952) – Oktavijus; Lelijus
 Kaip grūdinasi plienas (1952) – Pavlas Korčiaginas
 Juodojo ežero paslaptis (1952) – Senukas
 Rabudeno paveldėtojai (1953) – Dominikas
 Šakalai (1953) – Alonas O’Konelas
 Pavojingas bendrakeleivis (1954) – Nikolajus
 Heda Gabler (1957) – Jorgenas Tesmanas
 Komivojažerio mirtis (1958) – Lomenas
 Makbetas (1961) – Bankas
 Lauke, už durų (1966) – Bekmanas
 Mirties šokis (1973) – Edgaras
 Revizorius (1977) – Gorodnyčius
 Requiem vienuolei (1979) – Stivensonas
 Medis (1989) – Šnipukas
 Meteoras (1998) – Šviteris
 Susitikimas (1999) – Bachas
 Šiaudinė skrybėlaitė (19??) – Bopertiu
 Fizikai (1967) – Mebijus
 Mirties šokis (1973) – Edgaras
 Prie Auksinio ežero (????) – Normanas Tejeris
 Toliau – tyla (2000) – Barklėjus kuperis
 Susitikimas (????)

 Vaidmenys kine ir televizijoje 

 Marytė (1947 m.) – Petro sūnėnas
 Adomas nori būti žmogumi (1959 m.) – Dausa
 Vienos dienos kronika (1963 m.) – Donatas
 Marš, marš, tra-ta-ta! (1964 m.) – Majoras Varnalėša
 Niekas nenorėjo mirti (1965 m.) – Vaitkus
 Saugokis automobilio (1966 m.) – Kunigas
 Šulinys (1966 m.) – Klebonas
 Mažasis princas (1966 m.) – Suaugęs žmogus
 Jurasio Bratčiko gyvenimas ir išaukštinimas (1967 m., ) – Bosiackis
 Operacija „Trestas“ (1968 m., TV filmas, ) – Stanicas
 Ne sezono metas (1968 m., ) – Ladeinikovas
 Raudonoji palapinė (1969 m., /) – Marianas
 Karalius Lyras (1970 m., ) – Hercogas Albanis
 Raudonasis diplomatas. Leonido Krasino gyvenimo puslapiai (1971 m., , TV filmas) – Sava Morozovas
 Goja, arba Sunkus pažinimo kelias (1971 m., ) – Goja
 Laimingos „Lydekos“ kapitonas (1972 m., ) – Viktoras Šerknys
 Soliaris (1972 m., ) – Krisas Kelvinas
 Kapitonas Džekas (1973 m., )
 Atradimas (akademiko Juriševo rankraštis) (1973 m., ) – Juriševas
 Misterio Makinlio pabėgimas (1975 m,. ) – Makinlis
 Pasaulį vaizduojuos kaip didelę simfoniją… M. K. Čiurlionis (1975 m.) – Donatas Banionis
 Beethovenas – gyvenimo dienos (1976 m., ) – Bethovenas
 Ferdinando Liuso gyvenimas ir mirtis (1977 m., , trumpas) – Ferdinandas Liusas
 Mama, aš gyvas (1977 m., ) – Majoras Mauris
 Ginkluotas ir labai pavojingas (1977 m., ) – Gabrielius Konrojus
 Inkasatoriaus krepšys (1977 m., ) – tardytojas
 Kentaurai (1977 m.) – prezidentas
 Nesėtų rugių žydėjimas (1978 m.) – Petrušonis
 Kur buvai, Odisėjau? (1978 m., , TV filmas) – Ptižanas-Lemanas
 Ypatingų žymių nėra (1978 m., ) – Hartingas
 Teritorija (1979 m., ) – Ilja Činkovas
 Savižudžių klubas arba tituluoto asmens nuotykiai (1979 m., , 3 serijos) – pirmininkas
 Andrius (1980 m.) – Rauplėnas
 Žalia lėlytė (1980 m., , trumpas filmas iš kino almanacho „Jaunystė“ () Nr. 2)
 Faktas (1980 m.) – Titelis
 Medaus mėnuo Amerikoje (1981 m.)
 Nikolo Paganinis (1982 m., , 4 dalių TV filmas)
 Atsiprašau (1982 m.) – Svečias iš Vilniaus
 Vaikų pasaulis (1982 m., ) – Rasportinas
 Gyvačių gaudytojas (1985 m., )
 Ateinančiam amžiui (1985 m., )
 Delfino klyksmas (1985 m., ) – Kapelionas
 Aptvaras (1987 m., )
 Nakčiai besibaigiant (1987 m., , )
 Tryliktasis apaštalas (1988 m., )
 Įėjimas į labirintą (1989 m. , TV filmas, 5 serijos)
 Gyvas taikinys (1990 m., )
 Septynios dienos po žmogžudystės (1991 m., )
 Jatrinsko ragana (1991 m., )
 Geriantys kraują (1991 m., )
 Depresija (1991 m., ) – Senis
 Be įkalčių (1994 m., )
 Šliachtičius Zavalnia (1994 m., )
 Šilti senovės bulgarų vėjai (1997 m., )
 Adomas Mickevičius. 1798–1855. Realybės versijos (1998 m.) – Donatas Banionis
 Kiemas (1999 m.) – Senis
 Skrajojantis pistoletas. Lemtingojo šūvio paslaptis (2001 m., ) – Niro Vulfas
 Kol nenumiriau (2001 m., ) – Niro Vulfas
 Tik kartą (2002 m., )
 Problema kepurėje (2002 m., ) – Niro Vulfas
 Balsas iš ano pasaulio (2002 m., ) – Niro Vulfas
 Prisikelti, kad numirtum (2002 m., ) – Niro Vulfas
 Niro Vulfas ir Arčis Gudvinas (2003 m., , trumpas) – Niro Vulfas
 Kauno bliuzas (2003 m.) – Algis
 Šv. Olgos pasakojimas (2004 m.,  iš trilogijos „Senovės bulgarų saga“)
 Anastasija (2006 m., TV serialas) – Daktaro tėvas
 Leningradas (2007 m., )
 Aplankant Soliarį (2007 m.) – Krisas Kelvinas
 Tadas Blinda. Pradžia (2011 m.) – Michailas Muravjovas

 Pastatyti spektakliai 
 Surūdijęs vanduo (1981)
 Trys maišai šiukšlėtų kviečių (1982)
 Amadeus (1983)
 Vakaras (1984)
 Pienių vynas (1985)

 Įvertinimas 

 1966 m. XV tarptautinio Karlovi Varų kino festivalio (Čekoslovakija) apdovanojimas už geriausią vyrišką vaidmenį (filmas „Niekas nenorėjo mirti“)
 1966 m. Sąjunginio Kijevo festivalio pirmoji premija už geriausią vyrišką vaidmenį (filmas „Niekas nenorėjo mirti“)
 1967 m. SSRS valstybinė premija (už filmą „Niekas nenorėjo mirti“)
 1969 m. LSSR valstybinė premija
 1969 m. tarptautinio Sofijos kino festivalio (Bulgarija) premija už pagrindinį vaidmenį kino filme „Ne sezono metas“)
 1972 m. VDR valstybinė premija už Gojos vaidmenį kino filme „Goja, arba sunkus pažinimo kelias“
 1973 m. LSSR liaudies artistas
 1974 m. SSRS liaudies artistas
 1977 m. SSRS valstybinė premija (už filmą „Misterio Makinlio pabėgimas“)
 1994 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius http://www3.lrs.lt/pls/inter2/dokpaieska.showdoc_l?p_id=5290
 1999 m. Rusijos kino pramonininko Chanžonkovo vardo medalis už žymų įnašą į kino meną
 1999 m. Rusijos Federacijos Draugystės ordinas už nuopelnus vystant Rusijos kino meną ir vaisingą veiklą stiprinant tarptautinius kultūrinius ryšius.http://document.kremlin.ru/doc.asp?ID=060656
 1999 m. Panevėžio garbės pilietis
 2002 m. Tarptautinės teatro akademijos Akademiko vardas
 2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius http://www3.lrs.lt/pls/inter2/dokpaieska.showdoc_l?p_id=227198
 2004 m. premija ir ordinas „Baltijos žvaigždė“ (Sankt Peterburgas)
 2008 m. „Sidabrinė gervė“ už istorinį indėlį į kiną Lietuvių filmų centras. „Kino menininkams įteikti Sidabrinių gervių apdovanojimai“
 2009 m. Rusijos Federacijos Garbės ordinas už didelį indėlį vystant teatro ir kino meną bei daugiametę kūrybinę veiklą http://document.kremlin.ru/doc.asp?ID=52057D. Banioniui ir S. Sondeckiui – Rusijos valstybiniai apdovanojimai, 2009-07-09

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Donatas Banionis / Markas Petuchauskas. – Vilnius: LSSR teatro draugija, 1970. – 73 p.: iliustr.
 Donatas Banionis / Natella Lordkipanidze. – Tallinn: Eesti Raamat, 1974. – 121 p.: iliustr.
 Donatas Banionis / Markas Petuchauskas. – 2-asis leid. – Vilnius: Mintis, 1976. – 104 p.: iliustr.
 Memuarai / Donatas Banionis (sud. Jolita Dimbelytė). – Vilnius: Versus aureus, 2004. – 149 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-17-5
 Я с детства хотел играть / Донатас Банионис. – Москва: АСТ-ПРЕСС КНИГА, 2006. – 253 p.: iliustr. – ISBN 5-462-00494-X

 Nuorodos 
 Virtuali paroda „Donatas Banionis. Geriausius vaidmenis sukūriau su genialiais režisieriais…“ 
 IMDb: Donatas Banionis
 Meno Lietuva: Kinas: Aktoriai
 Lietuvos literatūros ir meno archyvas: paroda „Donatui Banioniui – 80“ 

Kategorija:TSRS liaudies artistai
Kategorija:LTSR valstybinės premijos laureatai
Kategorija:Lietuvos aktoriai
Kategorija:Lietuvos režisieriai
Kategorija:Lietuvos miestų ir rajonų garbės piliečiai
Kategorija:Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatai