Neapibrėžtinis integralas

Iš pirmykštės funkcijos apibrėžimo aišku, kad, jei funkcija bent turi vieną pirmykštę, tai jų yra be galo daug, o jos skiriasi tik konstanta. Visų funkcijos pirmykščių funkcijų aibė  vadinama neapibrėžtiniu integralu ir žymima:



Čia:
  - integravimo kintamasis;
  – pointegralinė funkcija;
  - integravimo kintamojo diferencialas;
  – pointegralinis reiškinys;
  – kuri nors funkcijos  viena iš pirmykščių funkcijų;
  – integravimo konstanta.

Matyti, kad integravimas yra uždavinys, atvirkščias diferenciavimui: integralas naikina diferencialą ir atvirkščiai.

 Istorija 
Neapibrėžtinį integralą 1694 m. apibrėžė G. V. Leibnicas pirmą kartą panaudojęs laisvąją konstantą C.

 Savybės 
Iš neapibrėžtinio integralo apibrėžimo išplaukiančios savybės:





 Pagrindinių neapibrėžtinių integralų lentelė 











 Pavyzdžiai 

, nes .

Sudėtingesni pavyzdžiai (be įrodymų):






 Taip pat skaitykite 
 Apibrėžtinis integralas
 Integralų lentelė
 Integravimo metodai
 Integravimas keičiant kintamąjį
 integravimas dalimis
 Racionaliųjų funkcijų integravimas
 Iracionaliųjų funkcijų integravimas
 Trigonometrinių funkcijų integravimas

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Integratorius (Wolfram Research)

Kategorija:Integralinis ir diferencialinis skaičiavimas

fr:Primitive (mathématiques)