Lingua Hungarica

Lingua Hungarica f. 50r;  p. 213. "Lingua Pannonica", Gesnerus (ib.) f. 44r (magyar nyelv) sola lingua non Indoeuropaea est, qua in Europa media homines loquuntur, nam Lingua Uralica est. Una cum Lingua Finnica, Lingua Estonica, Linguis Samicis et pluribus linguis Russiae familiam Linguarum Finno-Ugricarum format.

 Modi dicendi 
Igen. - Ita.

Nem. - Non.

Üdvözlet! - Expectatissimus!

Örvendek. - Laetus sum tibi occurrere.

Jó napot. - Salve.

Viszontlátásra. - Vale.

Köszönöm. - Gratias tibi (ago).

A nevem ... - Nomen mihi est ...

Sajnos nem beszélek magyarul. - Ignosce mihi, non loquor Hungarice.

Kérem, segítsen. - Adiumentum requiro.

Hol van a vécé? - Ubi latrina est?

Exemplar: Pater noster
 Hungarice 
Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy,

Szenteltessék meg a Te neved,

Jöjjön el a Te országod,

Legyen meg a Te akaratod,

Amint a mennyben, úgy a földön is.

Mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma,

És bocsásd meg vétkeinket,

Miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek,

És ne vígy minket kísértésbe,

De szabadíts meg a gonosztól.

Ámen. Latine 
Pater noster, qui es in caelis,

sanctificetur nomen tuum.

Adveniat regnum tuum.

Fiat voluntas tua,

sicut in caelo, et in terra.

Panem nostrum cotidianum da nobis hodie, 

et dimitte nobis debita nostra,

sicut et nos dimittimus debitoribus nostris. 

Et ne nos induxeris in tentationem,

sed libera nos a malo.

Amen.

 Notae 

 Bibliographia 
 Szikszai Fabricius Balázs, Nomenclatura seu dictionarium Latino Ungaricum. Debrecini, 1593; textus

!