ウクライナ化

ウクライナ化（ウクライナか、、）は、生活の諸分野におけるウクライナの言語と文化の諸要素を政治的に促進し実現するものである。とりわけ1923年から1933年にかけてウクライナ・ソビエト社会主義共和国においてソ連政府およびソ連共産党が行った公式の民族政策をいい、1923年4月のロシア共産党（ボ）第12回大会で決定され、全ソビエト連邦の非ロシア自治共和国における政策（露: 、現地化政策 1. ソ連言語政策史概観 (2) ソヴェト政権初期" p.162根付く政策）キャンペーンの一環であった。政策の目的は、ソ連政権とウクライナ人との間の摩擦を和らげ、軍事的支配のみならず、効果的な政治的支配および行政的支配を確定することにあった。政策の方法は、ウクライナ語の教育および出版物の普及、共産党や赤軍へのウクライナ人の採用などであった中井 1998:314-315.。1991年以降は、独立ウクライナ当局の政策を指す。

 イデオロギー的背景 
「ウクライナ化」という言葉は、1907年にミハイル・フルシェフスキーによって提唱されたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — , 2015. — С. 27. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。ソビエト・ロシアでは当初、ウクライナ化は自然な歴史的過程と見なされていた。ヨシフ・スターリンは、ウクライナ語を話す村に囲まれたロシア語を話す町はウクライナ化する運命にあると考えた。1921年3月のロシア共産党（ボ）第10回大会での演説で、スターリンは次のように述べている。

 1917年-1919年 
サムネイル|341x341ピクセル|1917年7月18日付「」紙170号に掲載された、国家議会議員の抗議。
ロシアの二月革命の影響を受け、ウクライナ民族主義運動が勃興。ウクライナ中央ラーダが設立され、ウクライナ化を支持するミハイロ・フルシェフスキーが率いるウクライナ人民共和国が宣言された。1917年3月18日には、キエフにシェフチェンコの名を冠した最初のウクライナ人体育館が開設された。同年4月と8月には全ウクライナ教員大会が開催され、参加者は学校教育のウクライナ化を要求したБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — , 2015. — С. 27. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。1917年には合計で215のウクライナ語学校が開校し、747タイトルのウクライナ語の書籍が出版され、106のウクライナ語の定期刊行物が発行された。ウクライナ語化の問題は、ヘトマン政権下のウクライナでさらに活発に議論されるようになり、ウクライナ語が国語と宣言され、軍部隊ではすべての公式の通信をウクライナ語で行うことが命じられ、公式の時間に通信従事者がウクライナ語を使用することだけが許可された。1918年8月から9月にかけて、ヘトマン当局はすべての中等一般学校と職業学校、精神的・教師的な神学校と研究所において、ウクライナ語と文学、ウクライナの歴史と地理を必修とすることを規定したБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 164. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。1918年9月、ロシアの大学（キエフの聖ウラジーミル大学、ハリコフとノヴォロシースク、エカテリノスラフ鉱業大学、ハリコフ工科獣医大学、キエフ工科大学）がウクライナの国立大学と宣言された。1918年には212の定期刊行物と1084の書籍がウクライナ語で出版されたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 165. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。ウクライナ語学科やウクライナ国立劇場が出現した。ウクライナ語化は知識層からの多くの抗議を引き起こした。1918年12月、新たに設立されたウクライナ科学アカデミーの著作はウクライナ語で出版され、任意でフランス語、ドイツ語、英語、イタリア語、ラテン語でも同時に出版されることが定められたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 171. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。

ウクライナ語化はディレクトーリヤによって続けられた。すでに1919年1月1日には、すべての政府機関および公的機関においてウクライナ語の使用が義務付けられていたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 182. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。同年1月30日には、ウクライナ語が共和国のすべての学校における教育言語として正式に宣言されたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 182. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。ウクライナ語への移行は1919年7月1日までに完了することになっていたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 182—183. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。1919年2月5日にはすでにボリシェヴィキがキエフに進駐していたため、これらの変革を実施することは不可能であった。ウクライナ・ソビエト社会主義共和国が宣言され、「上からの」ウクライナ語化は実際に中断された。1919年3月、ウクライナ・ソビエト社会主義共和国人民委員部は国語を取り消し、言語の平等を宣言し、義務教育科目をウクライナの歴史と現地の言語のひとつとすることを条件に、教育言語を決定する「現地住民の権利」を与えたБорисёнок Е. Ю. Концепции «украинизации» и их реализация в национальной политике в государствах восточноевропейского региона (1918‒1941 гг.). Диссертация на соискание ученой степени доктора исторических наук. — М., 2015. — С. 185—186. Режим доступа: http://www.inslav.ru/sobytiya/zashhity-dissertaczij/2181-2015-borisenok 。
サムネイル|278x278ピクセル|会計士がウクライナ語の試験に合格したことを示す証明書（ (Посвідка）。1928年、キエフ州。文面：「ウクライナ化は町と村を一つにする」、「ウクライナ語の知識は完全なウクライナ化への第一歩に過ぎない」。受取人の姓もウクライナ化されている。
1920年以降、ウクライナ・ソビエト社会主義共和国のボリシェヴィキは共和国レベルでのウクライナ化を開始した。1920年5月4日。ウクライナ教育人民委員部は「ウクライナ語による義務教育を伴う教育労働者の訓練に関する」法令を採択した。

 1923年-1933年 

ソビエトの政権がウクライナで確立した1921年以後、ロシア人とユダヤ人を中心としたウクライナ共産党の幹部はロシア化を促進していたПідкова 1993。ロシア語は都市を拠点とする「先進的な労働者階級」の言語として重視され、ウクライナ語は町村を頼る「後退的な農民階級」の言語として迫害された。当時のウクライナの人口の8割が農村部に住んでおり、またウクライナの農村が常に反ソビエトの蜂起の中心であったので、ロシア化政策を巡ってウクライナ人と共産党関係者は対立していた。そのために、ウクライナ共産党にはウクライナ人が非常に少なく、党員には3割、幹部には1割弱しかいなかった。

1919年にウクライナでの支配を確実なものにするために、レーニンを中心としたモスクワの政府は、ウクライナ人に対する柔軟策を義務付ける「ウクライナにおけるソビエト政権について」という指令を出したが、ウクライナ共産党の幹部はその指令に反発し、実行に移さなかった。また、1923年にソ連政府が政策を定めた後も、ウクライナの幹部はロシア化を進めていった中井 1998:316-317.。しかし、1925年にウクライナ共産党第一書記にスターリンの子分ラーザリ・カガノーヴィチが任命されると、状態一変し、ウクライナ化が始まった。スターリンとカガノーヴィチの努力により、ウクライナ共産党幹部にシュームシキー、フヴィリョヴィーイ、スクルィープヌィクをはじめとするウクライナ人の政治家が入った。彼らは民族共産主義グループと呼ばれ、ウクライナ民族文化の発展のためにウクライナ化政策を有効的に利用した中井 1998:317.。

1923年から1927年にかけてウクライナ化政策により、ウクライナ共産党のウクライナ人の党員は3割から5割まで増加した。しかし、幹部にはウクライナ人が以前と同様に少なく、2.5割しかいなかった。1927年までにウクライナ共和国にあった5分の4の大学は、ウクライナ語を講義用言語とし、共和国内で出版されるウクライナ語の書物と新聞の数はロシア語の書物と新聞の数を上回った。スクリープニクの決断により、ウクライナ語は赤軍の将兵学校の一部に授業用言語として導入された。ウクライナ人の大きな居住地があるクバーニやカザフスタンなどでもウクライナ語学校が開校され、ウクライナ語のマスコミに対し活躍の場が与えられた。

1920年代後半にウクライナ化政策は、ウクライナ文化の再生する一方で、ソ連の中央集権政府が望んでいなかった地方分権化を促した。そのためにウクライナ化政策に不満を表明する共産党幹部の一部は、ウクライナ化の指導を「分離主義者」・「民族主義者」と非難し、党内でウクライナ化の廃止キャンペーンの準備を進めた。1927年以降、カガノーヴィチの推薦によりウクライナ化の規模が次第に縮小されるようになり、ウクライナ共産党は「ウクライナの資本主義的な民族主義」との戦いが開始した。1932年にソ連政府のスターリンとモロトフは、ウクライナ化を「ペトリューラ主義者の政策」、「ウクライナ民族主義的偏向」として批判し、1933年にウクライナ化政策を完全に廃止し、ロシア化を再開した。ウクライナ民族共産主義ゲループの指導者は自害に追い込まれ、ウクライナ化によって芽生えたウクライナの新知識人は逮捕・粛清されていった中井 1998:317-318.。

1920年代のウクライナ化政策に関してヤロスラフ・フリツァーク（Yaroslav HrytsakまたはIaroslav/Jaroslav Hrytsak/Hrycak。）リヴィウ国立大学歴史研究所長1996年時点の役職。の Narys istorii Ukrainy: Formuvannia modernoi ukrains'koi natsii: XIX-XX stolittia （キエフ: Heneza, 1996年）においては力強いウクライナ民族運動の成果が一面として叙述されている 。

 1940年代 

 1991年以降 

 脚注 


 参考文献 



 ウクライナ語 

 Наслідки політики українізації / Семчишин М. Тисяча років української культури. — К., 1993
 Тези ЦК КП(б)У про підсумки українізації. Вид. ЦК КПЗУ. Л. 1926;
 УССР — Нар. Комісаріят Освіти. Українізація радянських установ (декрети, інструкції і матеріяли). X. 1926 — 27;
 Хвиля А. Национальный вопрос на Украине. X. 1926;
 Затонський В. Національна проблема на Україні. X. 1926;
 Українізація ВУЗ-ів, ж. Шлях Освіти, ч. 1, 1926;
 Затонський В. Матеріяли до укр. нац. питання, ж. Більшовик України, ч. 6. 1927;
 Каганович Л. Українізація партії і боротьба з ухилами, газ. Вісті ВУЦВК за 27. 9. 1927;
 Шумський О. Ідеологічна боротьба в укр. культ. процесі, ж. Більшовик України, ч. 2. X. 1927;
 Скрипник М. Ст. і промови, тт. І, II, IV і V. X. 1929 — 31; Будівництво Радянської України. Зб. вип. І (За ленінську нац. політику) і II (Госп. та культ. будівництво). X. 1929;
 Диманштейн С. Идеологическая борьба в национальном вопросе. ж. Революция и Национальности, ч. 3. 1930;
 Косіор С. За ленінську нац. політику. X. 1930;
 XI З'їзд КП(б)У, стенографічний звіт. X. 1930;
 Гірчак Є. Бойові проблеми нац. культури, ж. Більшовик України, ч. 5. X. 1931;
 Хвиля А. Пролетаріят і практичне розгортання культ.-нац. будівництва, ж. Більшовик України, чч. 13 — 14. X. 1931;
 Нац. питання. Хрестоматія з методичними вказівками. Упорядник Б. Борев. X. 1931;
 Majstrenko I. Borotbism. A Chapter in the History of Ukrainian Communism, 1954;
 Культ. будівництво в Укр. РСР. К. 1959;
 Borys Ju. The Russian Communist Party and the Sovietization of Ukraine. Стокгольм 1960;
 Іван Дзюба «Українізація та її розгром», в кн. «Інтернаціоналізм чи русифікація?» Мюнхен 1968;
 Кошелівець І. Микола Скрипник. Мюнхен 1972;
 Скрипник М. Ст. і промови з нац. питання. Мюнхен 1974;
 Гришко В. Укр. націонал-комунізм на іст. пробі доби українізації (1923 — 33). ж. Сучасність, ч. 12. 1978.
 Юрій Шевельов. Українізація: радянська політика 1925-32 років // Сучасність. — Ч. 5 (265). — Травень 1983 року.
 Чумак В. М. Політика українізації в УСРР і КПЗУ (1927—1928 рр.) // Записки історичного факультету Одеського державного університету ім. І. І. Мечникова. — Одеса, 2000. — Вип. 10. — С. 193—201.
 Чумак В. М. Українізація у добу революції й визвольних змагань (1917—1920 рр.): формування концептуальних засад // Записки історичного факультету Одеського національного університету ім. І. І. Мечникова. — Одеса, 2001. — Вип. 11. — С. 31—39.
  Українізація доби визвольних змагань 1917—1921 // Енциклопедія історії України
 Самборський Є. Деполонізація західних областей України в 1944—1946 рр. // Українсько-польські відносини. Новітня доба / Відп. ред. М. Литвин. — Львів, 2017. — С. 456—472.
 ロシア語 
 Тези ЦК КП(б)У про підсумки українізації. Вид. ЦК КПЗУ. Л. 1926;
 УССР — Нар. Комісаріят Освіти. Українізація радянських установ (декрети, інструкції і матеріяли). X. 1926 — 27;
  Национальный вопрос на Украине. X. 1926;
 Затонський В. Національна проблема на Україні. X. 1926;
 Українізація ВУЗ-ів, ж. Шлях Освіти, ч. 1, 1926;
 Затонський В. Матеріяли до укр. нац. питання, ж. Більшовик України, ч. 6. 1927;
 Каганович Л. Українізація партії і боротьба з ухилами, газ. Вісті ВУЦВК за 27. 9. 1927;
 Шумський О. Ідеологічна боротьба в укр. культ. процесі, ж. Більшовик України, ч. 2. X. 1927;
 Скрипник М. Ст. і промови, тт. І, II, IV і V. X. 1929 — 31; Будівництво Радянської України. Зб. вип. І (За ленінську нац. політику) і II (Госп. та культ. будівництво). X. 1929;
 Диманштейн С. Идеологическая борьба в национальном вопросе. ж. Революция и Национальности, ч. 3. 1930;
 Косіор С. За ленінську нац. політику. X. 1930;
 XI З'їзд КП(б)У, стенографічний звіт. X. 1930;
 Гірчак Є. Бойові проблеми нац. культури, ж. Більшовик України, ч. 5. X. 1931;
 Хвиля А. Пролетаріят і практичне розгортання культ.-нац. будівництва, ж. Більшовик України, чч. 13 — 14. X. 1931;
 Нац. питання. Хрестоматія з методичними вказівками. Упорядник Б. Борев. X. 1931;
 Majstrenko I. Borotbism. A Chapter in the History of Ukrainian Communism, 1954;
 Культ. будівництво в Укр. РСР. К. 1959;
 Borys Ju. The Russian Communist Party and the Sovietization of Ukraine. Стокгольм 1960;
 Дзюба І. «Українізація та її розгром», в кн. «Інтернаціоналізм чи русифікація?» Мюнхен 1968;
 Кошелівець І. Микола Скрипник. Мюнхен 1972;
 Скрипник М. Ст. і промови з нац. питання. Мюнхен 1974;
 Гришко В. Укр. націонал-комунізм на іст. пробі доби українізації (1923 — 33). ж. Сучасність, ч. 12. 1978.
 Скоропадский П. П., Воспоминания. — Київ — Філадельфія, 1995 год.
 Коллекция материалов по теме
 Первоисточники по истории Украины
 Доклад МИД Российской Федерации о положении русского языка на Украине
 В. Алексеев, зам.пред. комитета Верховной рады Украины по вопросам свободы слова и информации. Русофобия как основной фактор деградации Украины
 В. Москаленко. Как украинизировали Херсонщину
 発展資料 

 中井和夫著 『ソヴェト民族政策史 : ウクライナ1917〜1945』–東京: 御茶の水書房, 1988年9月. ISBN 9784275012814
 中井和夫著 『ウクライナ・ナショナリズム : 独立のディレンマ』–東京: 東京大学出版会, 1998年11月. ISBN 9784130360937
 黒川祐次著 『物語ウクライナの歴史 : ヨーロッパ最後の大国』 (中公新書; 1655) –東京: 中央公論新社, 2002年8月. ISBN 4121016556
 福田誠治著 『』 (都留文科大学研究紀要; 57号) –山梨県: 都留文科大学, 2002年10月.
 テリー・ディーン・マーチン著; 半谷史郎監修, 塩川伸明解説, 荒井幸康, 渋谷謙次郎, 地田徹朗, 吉村貴之翻訳 『アファーマティブ・アクションの帝国: ソ連の民族とナショナリズム、1923年~1939年』–東京: 明石書店, 2011年5月. ISBN 9784750333519
  Volodymyr Kubiĭovych, Zenon Kuzeli͡a, Instytut Ukraïnsʹkoï arkheohrafiï AN Ukraïny, Naukove tovarystvo im. Shevchenka, Ent͡syklopedii͡a ukraïnoznavstva, 第3巻 (Енциклопедія українознавства, Том 3). キエフ: Molode Z͡Hitti͡a, 1994年 (再版). ISBN 9785770205541
  Bohdan R. Bociurkiw, Ukrainization Movements within the Russian Orthodox Church, and the Ukrainian Autocephalous Orthodox Church // Harvard Ukrainian Studies; , pp. 92-111. マサチューセッツ州ケンブリッジ: ハーバード大学ウクライナ研究所 (HURI), 1979年-1980年.
  James Earnest Mace, Communism and the Dilemmas of National Liberation: National Communism in Soviet Ukraine, 1918-1933, マサチューセッツ州ケンブリッジ: ハーバード大学出版局, 1983年. ISBN 9780916458096
  George O. Liber, Soviet nationality policy, urban growth, and identity change in the Ukrainian SSR, 1923-1934, ケンブリッジ: ケンブリッジ大学出版局, 1992年. ISBN 9780521413916
  James Earnest Mace, Ukrainization // ウクライナ百科事典#ウクライナ・インターネット百科事典 (ウクライナ百科事典; vol. 5, 1993年)
  Serhy Yekelchyk, Ukraine: Birth of a modern nation, オックスフォード: オックスフォード大学出版局, 2007年. ISBN 9780195305463
  Samuel Totten, William S. Parsons 編, Century of Genocide: critical essays and eyewitness accounts (3rd edition): CHAPTER 3: Soviet Man-Made Famine in Ukraine (James Earnest Mace), ロンドン: テイラーアンドフランシス, 2009年. ISBN 9780415990844

 関連項目 
ウクライナ人民共和国 - #教育 - #評価
ウクライナ・ソビエト社会主義共和国 - #ウクライナ化政策 - #反ウクライナ化政策
同化政策
大粛清

 外部リンク 
 Іван Дзюба. Українізація та її розгром (Ivan Dzuba. ウクライナ化とその敗北) - litopys.org.ua
 Українізація. Українська мова. Енциклопедія. (ウクライナ化. ウクライナ語. 百科事典.) - litopys.org.ua

Category:ロシア革命
Category:ウクライナ・ソビエト社会主義共和国
Category:ウクライナの文化
Category:ソビエト連邦の民族問題
Category:ウクライナの社会史