גאצ'אפון

גאצ'אפון (ביפנית: ガシャポン או ガチャポン) הוא מונח המתייחס למגוון רחב של בובות, צעצועים ופריטי אספנות המופצים בתוך קפסולות פלסטיק מתוך מכונות אוטומטיות. המונח הוא אונומטופיה המשלבת שני צלילים: "גאצ'ה" (Gacha) – צליל סיבוב הידית במכונה; ו"פון" (Pon) – צליל נחיתת הקפסולה בפתח היציאה.

 מאפיינים 
בשונה ממכונות אוטומטיות סטנדרטיות לממכר צעצועים, הגאצ'אפון מתאפיין במוצרים באיכות ייצור גבוהה, המיוצרים לרוב מפלסטיק PVC ומפורטים ברמה גבוהה. המוצרים משווקים כסדרות נושאיות, כאשר המכירה מתבצעת בשיטת "עיוורון" (Blind box); הקונה יודע מהי הסדרה אך אינו יכול לבחור את הדגם הספציפי שייצא מהמכונה. אלמנט זה יוצר מנגנון של איסוף והחלפה בין אספנים.

ביפן, מכונות אלו אינן מיועדות רק לילדים. חלק ניכר מהשוק פונה למבוגרים וכולל דמויות מתוך סדרות אנימה, מאנגה ומשחקי וידאו, לצד פריטים הומוריסטיים או אמנותיים.

 מודל כלכלי ופסיכולוגי 
הגאצ'אפון נשען על מודל של "תגמול משתנה" (Variable Reward), המעודד רכישות חוזרות כדי להשלים סדרה. מודל זה הועתק בעשור השני של המאה ה-21 לעולם משחקי הווידאו והמובייל תחת השם "מכניקת גאצ'ה" (Gacha mechanics), שבה שחקנים מוציאים מטבע וירטואלי עבור קבלת דמויות או חפצים רנדומליים בדרגות נדירות משתנות.

 היסטוריה והתפתחות 
שורשי הגאצ'אפון מצויים במכונות אוטומטיות לממכר מסטיקים וסוכריות שהופיעו בארצות הברית בשנות ה-80 של המאה ה-19. בשנת 1907 הציג תומאס אדמס מכונות דומות בתחנות הרכבת התחתית של ניו יורק, ובשנות ה-30 החלו מכונות אלו להפיץ גם צעצועים קטנים ותליונים (Charms) שהונחו בתפזורת לצד הסוכריות.

התחום עבר טרנספורמציה משמעותית ביפן בשנת 1965 על ידי ריוזו שיגטה (Ryuzo Shigeta), המכונה "הסבא של הגאצ'אפון". שיגטה זיהה כי הצעצועים האמריקאים ששווקו בתפזורת נטו להישבר, ופתר זאת על ידי אריזת כל פריט בנפרד בתוך קפסולת פלסטיק עגולה. בשנת 1977 נכנסה חברת בנדאי לשוק ורשמה את השם Gashapon כסימן רשום. בנדאי העלתה את איכות הייצור והתבססה על דמויות פופולריות מסדרות כגון גנדאם ודרגון בול. סדרת המחקיו של "קיניקומן" (Kinnikuman) שהוציאה החברה הפכה ללהיט בשנות ה-80 עם מכירות של למעלה מ-180 מיליון יחידות, מהלך שהפך את הגאצ'אפון מצעצוע פשוט לפריט אספנות.

 הגאצ'אפון המודרני 
ממוזער|ימינה|קיר מכונות גאצ'אפון ברובע אקיהברה, טוקיו
החל מהעשור השני של המאה ה-21 הופיעו מכונות "פרימיום" המציעות מוצרים במחירים גבוהים (בין 500 ל-1,500 ין), הכוללים מנגנונים מכניים מורכבים ותאורת LED. מגמה זו פונה לקהל האספנים המבוגר (Kidults), המהווה נתח מרכזי מהשוק.

במקביל לשכלול המוצרים, התפתחו "מרכזי גאצ'אפון" – חנויות ענק המכילות אלפי מכונות. בשנת 2021 נכנסה חנות הדגל של בנדאי ברובע איקבוקורו שבטוקיו לספר השיאים של גינס, כמתחם המכיל את מספר מכונות הקפסולה הגדול ביותר בעולם במיקום בודד (מעל 3,000 מכונות). מרכזים אלו הפכו למוקדי משיכה תיירותיים המציעים מוצרים המעוצבים כמזכרות תרבותיות.

 קישורים חיצוניים 

 אתר הגאצ'אפון הרשמי של חברת Bandai (ביפנית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:בובות
קטגוריה:אספנות