השטיח האדום

השטיח האדום הוא ציור שמן מאת לסר אורי משנות ה-90 של המאה ה-19. היצירה משתייכת לקבוצת ציורי פנים שצייר האמן, ובהם תיאר נשים העוסקות במלאכות יומיומיות. הציור מצוי באוסף מוזיאון ישראל בירושלים.

 רקע ביוגרפי ואמנותי 
בשנות השמונים של המאה התשע עשרה הרבה אורי לצייר נשים תופרות. נושא זה היה קרוב לליבו ונבע גם מניסיון חייו. לאחר מות אביו בילדותו עברה משפחתו מבירנבאום שבפוזנן לברלין, שם פתחה אמו חנות לכלים. התפירה והעיסוק בבדים היו חלק מן המציאות היומיומית שבה גדל, ורקע זה השפיע על בחירת הנושא בראשית דרכו האמנותית. דמות התופרת הייתה באותה עת נושא רווח בציורי הווי.

תיאור היצירה

בציור נראית אישה צעירה יושבת על ספסל וגבה מופנה אל הצופה. היא תופרת לאור היום החודר מבעד לחלון. האריג הארוך משתפל מחיקה ונערם על הרצפה, על גבי שטיח אדום בוהק.

הקומפוזיציה נשענת על ניגודי צבע בולטים. האור המגיע מן החלון מדגיש את האדום העז של השטיח ומבליט את צללית הדמות הלבושה בשמלה שחורה. כך נוצרת דרמה צבעונית בין האדום הבוהק לבין הכהות של הבגד.
היצירה משתייכת לקבוצת תמונות פנים שצייר אורי בסוף שנות השמונים ובשנות התשעים. בציורים אלה מוקד הראייה מצומצם ומציג קטע קטן מן החדר בלבד. בחירה זו יוצרת תחושה של אינטימיות ושל שקט ביתי.
בדומה ליצירות אחרות מאותה תקופה, הדמות שקועה בעיסוק יומיומי פשוט. הסצנה מתוארת כרגע של שלווה ביתית, מעין מרחב מוגן שבו הזמן כמו נעצר. נשים בתמונות אלה נראות קוראות, כותבות או חולמות בהקיץ, והאווירה הכללית היא של רוגע והתכנסות פנימית.

תולדות היצירה ובעלות

הציור התקבל באמצעות הסוכנות היהודית בניו יורק.

הוא הוצג בתערוכה לסר אורי 1861 עד 1931 בבית הנכות בצלאל בירושלים בשנים 1961 עד 1962, וכן בתערוכה "חדר משלה: דיוקנאות נשים מאוסף מוזיאון ישראל" בשנים 2007 עד 2008.

היצירה נזכרת בפרסום "אימפרסיוניסטים ופוסט אימפרסיוניסטים מאוסף מוזיאון ישראל" משנת 2006 ובספר "חדר משלה" מאת טניה סירקוביץ משנת 2007.

הצגתה הדיגיטלית התאפשרה בסיוע קרן Pidem מלונדון.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים