סתנו ואוריאלה

סתנו (ביוונית עתיקה: Σθενώ) ואוריאלה (Εὐρυάλη) הן שתי גורגונות מהמיתולוגיה היוונית ואחיותיה של מדוזה. בניגוד למדוזה, שתיהן היו בנות אלמוות.

אטימולוגיה
משמעות שמה של סתנו מגיע מהמילה היוונית ל"אדירה" או "חזקה". משמעות שמה של אוריאלה הוא ה"מייללת לרחוק" או ה"משוטטת לרחוק".

 משפחה 
אחותן של סתנו ואוריאלה היא הגורגונה מדוזה.
 לפי מספר מקורות הגורגונות הן בנותיהם של אלי הים פורקיס וקטו. מקורות אחרים מזכירים רק את פורקיס בתור אביהן. לפי היגינוס, הגורגונות היו בנותיהם של קטו וגורגון.
על פי המחזה "איון" מאת אוריפידס נוצרו הגורגונות על ידי גאיה כדי לסייע לטיטאנים במלחמתם נגד האלים.

מיתולוגיה
במקור הייתה רק גורגונה אחת, והיא תוארה להיות מפלצת מפחידה מהשאול שראשה יוטבע על המגן של אתנה. מאוחר יותר הפכה הגורגונה לשלוש גורגונות, מדוזה, סתנו ואוריאלה. מדוזה היא היחידה מבין הגורגונות שהייתה בת תמותה, בעוד שתי אחיותיה היו בנות אלמוות. הגורגונות תוארו כבעלות ראשים שזורים בקשקשים כשל דרקונים, חטים גדולים כמו של חזירים, ידיים ממתכת וכנפיים זהובות. בגרסאות מסוימות סתנו ואוריאלה הן בעלות שיער עשוי נחשים, בעוד בגרסאות אחרות מדוזה היחידה עם נחשים בשיערה.

מיקום
המקום בו היו חיו הגורגונות משתנה לפי גרסה. על פי הסיודוס חיו הגורגונות הרחק מערבה מעבר לאוקיינוס, בקצה גבול הלילה שבו חיות גם ההספרידות. בשרידים של הפואמה האפית האבודה "קיפריה", חיו הגורגונות באוקיינוס על אי סלעי בשם סרפדון.

הטרגדיה "פרומתאוס כבול" של אייסכילוס ממקמת אותן במזרח הרחוק "מעבר לים הגואה" ב"מישורי הגורגונות של קיסתן". הרודוטוס ממקם את הגורגונות בלוב שבצפון אפריקה.

המשורר פינדארוס מהמאה החמישית לפני הספירה שלח את פרסאוס, ככל הנראה במסעו אחר ראש הגורגונה, לבקר את ההיפרבוראים, עם זאת, לא ברור האם פינדרארוס רמז שהגורגונות חיו ליד ההיפרבוראים.

מותה של מדוזה
הגיבור היווני פרסאוס נשלח להשיב את ראשה של מדוזה על ידי המלך פולידקטס מסריפוס. פרסאוס חבש את הקסדה של האדס (שניתנה לו על ידי הרמס), שהפכה אותו לבלתי נראה ותפס את שלוש הגורגונות בעודן ישנות. הוא הביט במדוזה דרך ההשתקפות מהמגן שלו וערף את ראשה של מדוזה ומצווארה הכרות בקעו צאצאיה מפוסידון: הסוס המכונף פגסוס והענק קריסאור. שתי הגורגונות התעוררו וניסו לרדוף אחרי הגיבור, אך לא יכלו לראות אותו בזכות הקסדה.

בתיאור "המגן של הרקלס" שנכתב על ידי הסיודוס מתואר מרדף הגורגונות פרסאוס מתואר על המגן של הרקלס כך: פרסאוס עצמו, בנה של דנאה, היה דרוך כולו, כמי שממהר ורועד מאימה. ואחריו רדפו הגורגונות, שאין לגשת אליהן ואין לתארן במילים, משתוקקות לתפוס אותו: בעודן פוסעות על האדמנט החיוור, צלצל המגן בחדות ובבהירות בקול שקשוק רם. שני נחשים היו תלויים מחגורותיהן, ראשיהם נטויים קדימה: לשונותיהם ריצדו, שיניהן חרקו בזעם ועיניהן בהו בפראות. ועל ראשיהן הנוראים של הגורגונות רעד פחד גדול. 

</blockquote>זעקת הקינה שאוריאלה השמיעה כאשר רדפה אחרי פרסאוס מוזכרת במספר מקורות. לפי פינדראוס, אתנה יצרה את החליל כדי שתוכל לחקות בעזרת כלי נגינה את הצעקות הצורמות ששמעה מהגורגונה אוריאלה. סיפור זה מוזכר גם בדיוניסיאקה של נונוס:אתונה המוזיקלית עשויה להוכיח אותך ביום מן הימים: היא שהמציאה את החליל הכפול הלובי, כדי לחקות באמצעות צליליו את קולותיהם של ראשי הגורגונות המבעיתים.

 בתרבות המודרנית 
 סתנו ואוריאלה מופיעות בספר "בן נפטון" מסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס" של ריק ריירדן.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

2026 02
קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית