הבחירות למנהיג העליון של איראן (2026)

הבחירות למנהיג העליון של איראן (2026) הן הליך הצפוי להתקיים בשנת 2026 לשם בחירת המנהיג העליון השלישי של הרפובליקה האסלאמית של איראן, בעקבות מותו של המנהיג העליון המכהן, עלי ח'אמנאי, ב־28 בפברואר 2026 במהלך תקיפות אוויריות שביצעו ישראל וארצות הברית באיראן.

לפני מותו של חמינאי לא הוכרז באופן רשמי על יורש או על מועמד לתפקיד, אף כי כלי תקשורת שונים, בהם רויטרס ו־BBC News, דיווחו על מועמדים פוטנציאליים. בשנת 2014 דווח בכלי תקשורת זרים כי הליך הירושה הוכרע בתוך הממסד האיראני, אך המידע לא פורסם רשמית. טרם מותו לא התייחס חמינאי בפומבי לזהות מחליפו. בין המועמדים הפוטנציאליים הנוכחיים לרשת את חמינאי נמנים בנו מוג'תבא ח'אמנאי, עוזריו הקרובים אסגר חיג’אזי, עלי לאריג’אני, סאדיק לאריג’אני, עלירזה ערפי, מוחמד מהדי מירבגרי ומוחסן אראכי, כמו גם חסן ח'ומייני, נכדו של מייסד הרפובליקה האסלאמית רוחאללה חומייני. הנשיא לשעבר אברהים ראיסי הוזכר לעיתים קרובות בין המועמדים המובילים לתפקיד, לפני מותו בהתרסקות מסוק במאי 2024.

בהתאם לחוקת איראן, הגוף המוסמך לבחור את המנהיג העליון הוא מועצת המומחים, אשר נדרשת להתכנס ולמנות יורש במקרה של פטירה או הדחה של המנהיג המכהן. טרם מותו של ח'אמנאי לא הוכרז באופן רשמי על מועמד מוסכם או על יורש מיועד, אם כי לאורך השנים פורסמו הערכות שונות בכלי תקשורת בדבר מועמדים אפשריים, על רקע מצבו הבריאותי של חמינאי.

לפי התקשורת הממלכתית במדינה, תפקיד ההנהגה יהיה באופן זמני תחת מועצת המנהיגות הזמנית המורכבת מנשיא איראן מסעוד פזשכיאן; ראש הרשות השופטת גולאם-חוסיין מוחסני-אז'אי, ונציג מועצת שומרי החוקה עלי-רזא אעראפי

 רקע 
על פי המבנה החוקתי של הרפובליקה האסלאמית של איראן, הגוף המוסמך לבחור את המנהיג העליון הוא מועצת המומחים. מועצה זו מונה 88 אנשי דת, ובהתאם לחוקת איראן היא אחראית על בחירת המנהיג העליון, פיקוח על פעולותיו, וכן היא מוסמכת להדיחו או למנות לו יורש במקרה של פטירה או אי־כשירות. חברי המועצה נבחרים בבחירות כלליות וישירות על ידי אזרחי איראן, הנערכות אחת לשמונה שנים. הבחירות האחרונות למועצה התקיימו במרץ 2024.

למנהיג העליון ישנה סמכות פיקוח על שלוש הרשויות. למרות שהן עצמאיות זו מזו, שלוש הרשויות כפופות בפועל למנהיג העליון, כפי ששמוזכר בסעיף 57 לחוקה האיראנית: "רשויות השלטון ברפובליקה האסלאמית של איראן הן הרשות המחוקקת, המבצעת והשופטת, אשר מבצעות את תפקידיהן תחת פיקוחו של המנהיג העליון"

בדצמבר 2015 אמר אכבר האשמי רפסנג’אני כי ועדה במועצת המומחים בוחנת מועמדים פוטנציאליים לכהונת המנהיג העליון הבא. הוא הוסיף כי האספה תהיה פתוחה גם לאפשרות של הקמת “מועצת מנהיגים”, במידת הצורך, במקום מינוי מנהיג יחיד. במהלך נשיאותו של חסן רוחאני היו שראו בו ראו בו מועמד אפשרי לירושה. בשנת 2016 מסר אחמד ח’אתמי לעיתונות כי ועדה בת שלושה חברים מתוך האספה העבירה שלושה שמות למנהיג העליון כדי לקבל את חוות דעתו, אולם בהמשך הכחיש את הדברים, וטען כי דבריו נאמרו באופן היפותטי וכי התקשורת סילפה את הדברים.

ביוני 2019 ציין מוחסן אראכי כי הוועדה גיבשה “רשימה סודית ביותר של מועמדים פוטנציאליים למנהיג העליון”, וכי בעת הצורך יוצגו שלושה שמות בפני האספה. האשם האשמזאדה חריסי אישר את קיומה של ועדה כזו והוסיף כי השמות הכלולים ברשימה לא ייחשפו לציבור. עוד הדגיש כי החלטות הוועדה אינן מכריעות, שכן המנהיג הבא חייב להיבחר ברוב קולות של כלל חברי האספה. מוקדם יותר, בפברואר 2019, דחה מוחסן מג’תהד שבסטארי מכל וכל את הטענות שלפיהן אברהים ראיסי ואחמד ח’אתמי נחשבו למועמדים מטעם האספה, וקבע כי הסוגיה “מעולם לא נדונה באספה”.

נכון לשנת 2023 דנה מועצת המומחים באפשרות לחדש את תפקיד סגן המנהיג העליון של איראן, תפקיד שבו כיהן לאחרונה חוסיין-עלי מונתזרי בין השנים 1985 ל־1989. בהמשך דווח ברשת אל-ערביה כי לפי מקורות במועצת המומחים ישנם שלושה אנשים שנחשבו למועמדים להחליף את חמינאי. ב־16 בנובמבר דווח באתר ynet כי חמינאי בחר בבנו מוג’תבא כיורשו, דבר שהוכחש על ידי העיתון האיראני הפרו־ממשלתי טהרן טיימס. אחד מחברי המועצה ציין כי נבחר יורש, אך סירב לחשוף את זהותו מטעמי ביטחון.

זמן קצר לפני מלחמת שנים עשר הימים בין איראן לישראל בשנת 2025, ביקש חמינאי מאספת המומחים להיערך לבחירת יורשו.בעקבות התקיפות של ארצות הברית על אתרי הגרעין האיראניים במהלך המלחמה, דיווח הניו יורק טיימס כי חמינאי בחר “שלושה אנשי דת בכירים” כיורשים פוטנציאליים במקרה שימות. במהלך התקיפות האוויריות בין ישראל לארצות הברית בשנת 2026 חשף הניו יורק טיימס כי שלושת אנשי הדת היו גולאם-חוסיין מוחסני-אז'אי, אסגר חג’אזי וחסן ח'ומייני.

בשנת 2023 העריך המודיעין הצבאי הישראלי כי הנשיא אברהים ראיסי צפוי לרשת את חמינאי. ג’ון בולטון טען כי המשטר האיראני עשוי להיות פגיע במקרה של מותו של חמינאי. לאחר מותו של ראיסי בתאונת מסוק, התחזקו ההערכות כי מעמדו של מוג’תבא חמינאי כיורש פוטנציאלי לאביו התחזק, אף שלפי דיווחים שונים עלי חמינאי עצמו הסתייג מאפשרות זו. המכון למזרח התיכון העריך כי מינוי בנו של חמינאי כיורש עשוי לעורר סכסוך פנימי בהנהגה הפוליטית והדתית של איראן.

לאחר הבחירות בשנת 2024 הפך האייתוללה מוחמד־עלי מובאהדי קרמני, בן 92, ליושב הראש החדש של מועצת המומחים. גם חסן חומייני, נכדו של רוחאללה ח'ומייני, נחשב מועמד אפשרי לירושה; עם זאת, לפי דיווח של איראן אינטרנשיונל, סיכוייו נמוכים בשל “הדרתו מהדרג העליון של המשטר” ו”דחיקתו לשוליים לאחר שנמנע ממנו להתמודד למועצת המומחים” בשנת 2016.

 מלחמת שנים עשר הימים (2025) 

במהלך מלחמת שנים עשר הימים בין איראן לישראל פורסמו דיווחים בלתי מאומתים, שמקורם בכלי תקשורת מערביים ובגורמי אופוזיציה, שלפיהם חמינאי חווה משבר נפשי בעקבות הלחץ שנבע מהתנקשויות ישראליות בבכירים איראנים. לפי אותם דיווחים, מצבו לכאורה הביא לצמצום מעורבותו בקבלת החלטות מרכזיות, כאשר מפקדים צבאיים הסתירו ממנו מידע באשר להתפתחויות בלחימה. בנובמבר 2025 הזהיר הנשיא מסעוד פזשכיאן בנאום בפרלמנט כי פגיעה בחמינאי עלולה להביא להתנגשות בין פלגים פנימיים ולהוביל לקריסת המשטר, גם ללא התערבות חיצונית.

לדברי שר התרבות האסלאמית, ההכוונה והתיירות, במהלך המלחמה הועברו סמכויותיו של חמינאי בפועל ליושב ראש המג’לס, מוחמד באקר קאליבאף, אם כי לטענתו חמינאי עצמו המשיך לשאת באחריות האישית להחלטות המרכזיות. מקורות נוספים טענו כי חמינאי לא היה זמין לאורך חלק מתקופת הלחימה, וכי עלי לריג’אני, יושב ראש המג’לס לשעבר שמונה לראש המועצה העליונה לביטחון לאומי, קיבל על עצמו חלק מן הסמכויות. עוד דווח, בין היתר על פי TRT, כי הנשיא לשעבר חסן רוחאני ניסה לנצל את הנסיבות לקידום שינוי בהנהגה. לאחר המלחמה צוין כי חמינאי מיעט להופיע בפומבי. לפי The National Interest, גורמים במשמרות המהפכה תפקדו בפועל כמעין הנהגה צבאית בתקופה זו.

 משבר 2026 והתנקשות בחיי חמינאי 

בריאיון ל”פוליטיקו”, שעסק בגל המחאות באיראן בשנים 2025–2026, כינה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את עלי חמינאי “אדם חולה” וקרא להחלפת ההנהגה בטהראן. בתגובה הזהירו גורמים בממשלת איראן כי במקרה וימות יוכרז ג’יהאד אסלאמי נגד העולם המערבי.במקביל הוזכר עלי לאריג’אני כמועמד בולט לשמש מנהיג עליון בפועל, בין היתר בשל תפקידו כמזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי ועל רקע הערכות בדבר אפשרות לשינוי בהנהגה.

ב-28 בפברואר 2026, חמינאי נהרג בסדרה של תקיפות אוויריות שביצעו ישראל וארצות הברית; מותו אושר על ידי המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן ועל ידי כלי התקשורת הממלכתיים למחרת.

לאחר מותו של חמינאי, החל משבר מנהיגותי, כאשר מספר מועמדים פוטנציאליים הוצגו. חמינאי מעולם לא הזכיר באופן פומבי את מחליפו בתפקיד. הוא הצהיר לגבי עניין זה כי "הבחירה ביורשי תתבצע באומץ, בלי בושה, לטובת הרפובליקה האסלאמית".

 מערכת הבחירות 

המנהיג העליון של איראן נבחר בידי חברי מועצת המומחים ומכהן בתפקידו לכל ימי חייו. בהתאם לסעיף 111 לחוקת הרפובליקה האסלאמית של איראן, במקרה שהמנהיג העליון נפטר או מודח מתפקידו, על מועצת המומחים להתכנס ללא דיחוי ולבחור לו יורש. עד לבחירת מנהיג קבוע, ממלאת את מקומו מועצת המנהיגות הזמנית, המורכבת מנשיא איראן, ראש הרשות השופטת של איראן ואיש דת החבר במועצת שומרי החוקה, הנבחר בידי המועצה לאבטחת אינטרס המשטר. מועצה זו מוסמכת להפעיל את סמכויות המנהיג העליון באופן זמני.

 הערות שוליים 

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:2026 באיראן
קטגוריה:איראן: בחירות
קטגוריה:אירועים עתידיים: פוליטיקה
קטגוריה:המנהיג העליון של איראן