ועדת אד הוק לשאלת ארץ ישראל

ועדת אד הוק לשאלת ארץ ישראל הייתה ועדה שהוקמה בהצבעה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-23 בספטמבר 1947, בעקבות פרסום דו"ח ועדת אונסקו"פ ב-3 בספטמבר 1947.

הוועדה נוהלה על ידי , שלימים כתב בזיכרונותיו: "אני רואה בהקמת ישראל ניצחון גדול של האומות המאוחדות".

בהצבעה באספה הכללית על הקמת הוועדה הסתיימה בתמיכה של 29 חברות, 11 מתנגדות ו-16 נמנעות. הקמת הוועדה עוררה התנגדות עזה מצד מדינות ערב, שרצו שהשאלה תועבר לוועדה הרביעית של העצרת הכללית, מחשש שוועדה אד-הוק תהיה פגיעה יותר להשפעת "קבוצות לחץ מסוימות".

שתי ועדות משנה הוקמו ב-22 באוקטובר להערכת הצעות הרוב והמיעוט של UNSCOP.

 הוועדה 
אבא הלל סילבר, יו"ר הסניף האמריקאי של הסוכנות היהודית, הציג בפני הוועדה את הטיעון בעד מדינה יהודית והודיע בשם הסוכנות היהודית על קבלת 10 מתוך אחת עשרה המלצות פה אחד לתוכנית החלוקה של האו"ם ודחיית דו"ח המיעוט. בעוד ששלושה חברים תמכו בהקמת מדינה פדרלית (על פי דו"ח המיעוט) בדומה לתוכנית מוריסון-גריידי שנדחתה על ידי היהודים והערבים כאחד, וועדת אונסקו"פ מצאה שמערכת של קנטונים "עלולה בקלות לכלול פיצול מופרז בתהליכי הממשל, ובסופו של דבר, תהיה בלתי ישימה לחלוטין". אף אחד מחברי אונסקו"פ לא תמך בפתרון מדינה אחת כפי שהומלץ על ידי הוועד הערבי העליון, וב-29 בספטמבר ג'מאל אל-חוסייני, סגן נשיא הוועד הערבי, הודיע על התנגדותו לתוכנית החלוקה של האו"ם.

 ועדות משנה 
ב-22 באוקטובר הוועדה הקימה שתי תת-ועדות. תת-ועדה 1 (בראשות ) כללה תשעה חברים (ארצות הברית, ברית המועצות, בריטניה, קנדה, פולין, צ'כוסלובקיה, אורוגוואי, גואטמלה והסוכנות היהודית) והייתה אחראית להכנת תוכנית ליישום דו"ח הרוב של ועדת אונסקו"פ. ועדת משנה 2 (בראשות מוחמד זפרוללה ח'אן) כללה שישה נציגים ערבים ושלושה תומכים של תוכנית המיעוט ובחנה את דו"ח המיעוט להקמת מדינה פדרלית אחת, עם מחוזות יהודיים וערביים וירושלים מפוצלת כעיר בירה. עם זאת, תת-ועדה 2 מעולם לא נלקחה ברצינות משום שארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה ישבו בוועדת משנה 1. הסוכנות היהודית התייעצה עם תת-ועדה 1 בעוד הוועד הערבי העליון התייעץ עם תת-ועדה 2.

דוחות ועדת משנה 1 ותת-ועדה 2 נמסרו ב-19 בנובמבר 1947.

ועדת משנה 2 ביקשה מבית הדין הבין-לאומי לצדק לקבל חוות דעת מייעצת בנושאים משפטיים רלוונטיים. לבקשת נציג צרפת, התקיימו שתי הצבעות, אחת על שבע השאלות הראשונות, והשנייה על השאלה השמינית, שהייתה כך:

 האם האומות המאוחדות, או כל אחת מהמדינות החברות בו, מוסמכות לאכוף, או להמליץ על אכיפה, של כל הצעה הנוגעת לחוקה ולממשלת ארץ ישראל העתידית, ובפרט כל תוכנית חלוקה שמנוגדת לרצון או שאומצה ללא הסכמת התושבים.

לגבי שבע השאלות, נדחתה ההצבעה עם שמונה עשרה בעד, עשרים וחמש נגד ואחד עשר נמנעים. בשאלה השמינית נדחתה ההצבעה עם תוצאה של עשרים בעד, עשרים ואחד נגד ושלושה עשר נמנעים.

הוועדה הזמנית דחתה את החלטת תת-הוועדה 2 להקים מדינה מאוחדת ואישרה את תוכנית החלוקה המוצעת של ועדת משנה 1.

 התפתחויות לאחר הוועדה 
בריטניה לא הייתה מוכנה ליישם מדיניות שאינה מקובלת על שני הצדדים ולכן היא סירבה לשתף עם ועדת האו"ם את ניהול ארץ ישראל בתקופת המעבר, וב-20 בנובמבר 1947 הודיעה ממשלת בריטניה לאו"ם על לוח זמנים לפינוי הארץ. על סיום המנדט, החלוקה והעצמאות.

ב-29 בנובמבר 1947 המליצה העצרת הכללית של האו"ם על אימוץ ויישום תוכנית החלוקה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי: ועידות
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי: החלטות האו"ם