פיודור אוגלוב

פיודור גריגורייביץ' אוגלוב (ברוסית: Фёдор Григорьевич Углов; 5 באוקטובר 1904 – 22 ביוני 2008) היה מנתח, סופר ואיש ציבור סובייטי ורוסי. ראש תנועה חברתית למען הפיכחון ועורך ראשי של עלון כירורגי. פרש מעבודתו בגיל 102, הוכר בשנת 1994 כרופא בעל הניסיון הארוך ביותר בכירורגיה, היה המנתח המבוגר ביותר בעולם.

 רקע ביוגרפי 
אוגלוב נולד בכפר צ'וגואבו במחוז אירקוטסק והיה אחד משישה ילדים למשפחת איכרים סיבירת באזור אגם באיקל. הוריו היו גריגורי גברילוביץ' אוגלוב (1870–1927) ואנסטסיה ניקולייבנה אוגלובה (1872–1947) מבית באבושינה.

תחילת חייו והכשרתו המקצועית
אוגלוב למד בבית ספר יסודי תחילה, ואז בטכני-פדגוגי בעיר קירנסק. בשנת 1923 החל ללמוד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מזרח סיביר באירקוטסק. שם הכיר את אשתו הראשונה. כאשר חלה בקדחת הטיפוס עם סיבוכים לאחר טיול ללנינגרד, שכב מחוסר הכרה זמן רב, והיה על סף מוות, היא טיפלה בו לפני שנישאו וכך הוא שרד.

לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת סראטוב בשנת 1929, התחיל את עבודתו כמתמחה של רופא מחוזי בכפר קיסולובקה באזור הוולגה מצפון לעיר וולגוגרד. בתחילת שנות ה-30 השתתף אוגלוב במאבק נגד הקולאקים. עד שנת 1933 הוא עבד בכפר אוטוביה במחוז גאלי בדרום הסובייטים האבחזיים, ובבית החולים ע"ש מצ'ניקוב בלנינגרד

המשך פעילות ושירות צבאי
לאחר סיום התמחות בעיר קירנסק, החל לעבוד כרופא ראשי, אוגלוב היה ראש המחלקה הכירורגית של בית החולים הבין-מחוזי לעובדי מים עד שנת 1937. בתחילת דרכו המקצועית, ספג אוגלוב ביקורת מפרופסור אנטון מ. זבלודובסקי שהיה ראש המחלקה לכירורגיה כללית במכון הרפואי הראשון של לנינגרד בין השנים 1928 ל-1953, הוא שינה את דעתו מאוחר יותר אבל קודם כינה את רעיונותיו של אוגלוב "המצאות של הברון מינכהאוזן".

פיודור אוגלוב התיישב בלנינגרד מאוחר יותר, בשנת 1937 החל לימודים מתקדמים באקדמיה הרפואית לחינוך של לנינגרד (СПбМАПО). שם החל את מחקריו הראשונים בתחום מדעי הרפואה, בשנת 1938 כתב על מורסה בשריר הרקטוס הבטן בקדחת הטיפוס ועל פעילות של מחלקות כירורגיות בפרברים נידחים. בשנת 1939 כתב על טרטומות באזור רצפת האגן.

אוגלוב שירת בצבא האדום כמנתח בכיר בגדוד רפואי וטיפל בחיילים שנפצעו במהלך מלחמת החורף ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, לאורך 900 ימי המצור על לנינגרד של גרמניה הנאצית, הוא עבד בעיר הנצורה כמנתח וראש המחלקה הכירורגית של אחד מבתי החולים. בתקופה זו, אוגלוב אף נאלץ לבצע ניתוחים ללא הרדמה, חשמל או מים בזמן ההפצצות.

בתחום האקדמיה, אוגלוב המשיך את עבדתו כעוזר הוראה עד שנת 1943, והמשיך להדריך רופאים כמרצה בכיר במחלקה הכירורגית, שם השלים עבודת דוקטורט בנושא כריתת ריאות בשנת 1949. הוא אחד המנתחים הראשונים של רוסיה שביצע בהצלחה ניתוחים מורכבים בוושט ובמדיאסטינום לטיפול בסרטן הלבלב, מחלות ריאה, מומי לב מולדים ונרכשים ומפרצת של אבי העורקים.

פעילות מקצועית וציבורית
אוגלוב החל ללמד משנת 1950 במכון הרפואי הראשון של לנינגרד בברית המועצות (כיום, האוניברסיטה ПСПбГМУ נקראה ע"ש פבלוב לאחר איחוד עם האקדמיה שבה למד קודם), שם עבד כראש המחלקה לכירורגיה בבית חולים מס' 2 עד שנת 1991. במקביל לתפקיד זה, אוגלוב היה עורך ראשי של כתב העת הכירורגי הוותיק ביותר ברוסיה בין השנים 1953–2006, אוגלוב פרש מעיסוק רפואי בגיל 102.

משנת 1950, אוגלוב היה מנהל מכון המחקר לרפואת ריאות של משרד הבריאות של ברית המועצות עד שנת 1972, בו הקים בית הספר לכירורגיה. הוא זכה להכרה בשנות ה-70 בזכות סדרת פרסומים שקידמו קמפיין נגד אלכוהוליזם והתאבדויות. התפרסם כמי שהיה ידוע באורח חיים בריא ובהתנגדותו הנחרצת לאלכוהול וחומרים מזיקים שהוגדרו כמוצרי צריכה לציבור, משם נבעה הגישה לקידום הפיכחון בהמשך.

אוגלוב היה אחד הראשונים בברית המועצות שביצע בהצלחה ניתוחים מורכבים בוושט, במדיאסטינום, טיפל ביתר לחץ דם פורטלי (שחמת), דלקת לבלב, מחלות ריאה, מומי לב מולדים ונרכשים, ומפרצת באבי העורקים. הוא מחבר ההמצאה "מסתם לב מלאכותי ושיטה לייצורו" (1982). כמנתח, הוא החזיק בטכניקה כירורגית ייחודית שזכתה לשבחים רבים מצד מנתחים ידועי שם רבים ברחבי העולם.

בשנות ה-80 עמדה ברית המועצות בפני משבר כלכלי וחברתי עמוק. לאחר שנבחר גורבצ'וב בשנת 1985 והחל רפורמה מדינית עם השפעה מערבית, אוגלוב הפך לדמות מפתח אידאולוגית חשובה. הוא ניצל את הסרת הצנזורה כדי להציף נושאים שהיו מושתקים לפני מדיניות גלאסנוסט כדי להוביל מלחמה תודעתית נגד אלכוהוליזם, עם קמפיין שזכה לכינוי העממי "החוק היבש".

המהלך לא כלל איסור מוחלט על אלכוהול כמו בתקופת היובש של שנות ה-20, אלא איסור חלקי לצמצום ייצור משקאות אלכוהול כמו וודקה ויין באמצעות השמדת כרמים עתיקים ברחבי המדינה, במיוחד בגיאורגיה ובחצי האי קרים, העלאת מחירים חדה, והגבלת שעות המכירה (בין 14:00 ל-19:00 בלבד). הצעדים הובילו לתורי ענק, עוררו זעם ציבורי רב ופגעו בתדמיתו של גורבצ'וב, הוא זכה לכינוי המלגלג "המזכיר המינרלי" ובהמשך הפך למנהיגה האחרון של ברית המועצות, לאחר ביטולו הרשמי ב-1988 כחלק מהתפוררות הסדר הסובייטי.

כתוצאה, המדינה איבדה הכנסות עצומות ממסים על אלכוהול (כ-100 מיליארד רובל) שהשתרשו עוד לפני הקמת הממשל הסובייטי ומיד נוצר משבר תקציבי. לצד זה, אנשים החלו לייצר אלכוהול בבית, מה שהוביל למחסור חמור בסוכר בשווקים ולעלייה במקרי הרעלה מאלכוהול מזויף. למרות הכישלון המבני, מבחינה דמוגרפית הקמפיין אכן הוביל לעלייה זמנית בתוחלת החיים ולירידה בשיעור הפשיעה והתאונות באותן שנים. בתקופה זו, אוגלוב סייר ברחבי המדינה עם הרצאותיו וזכה בפרס לנין על פעילותו, הוא טען שאם לא יונהג חוק יבש מוחלט, "האומה הסובייטית תיעלם", אבל הממשלה בחרה לנסות לתקן את המצב עם רפורמות פרסטרויקה.

המאבק למען פיכחון ושיטת שיצ'קו
המטרה של המהלך שנכשל פוליטית הייתה להגביר את פריון העבודה ולשפר את בריאות הציבור שסבל משיעורי תמותה גבוהים, הוא נשען על תשתית רעיוניתיו של המנתח הנודע אוגלוב אשר עמד בחוד החנית עם מידע נסיוני בתחום הנרקולוגיה, אוגלוב סיפק את הבסיס המדעי לשיטת שיצ'קו אשר התפתחה במקביל לעבודתם המשותפת, לאחר מותו של שיצ'קו ב-1986.

אוגלוב המשיך לקדם את שיטתו של חברו המנוח ולשלב אותה בהרצאותיו ובמאמריו ככלי היעיל ביותר למלחמה בהתמכרויות. הוא ראה בה דרך מהפכנית לגמילה מכיוון שהיא לא התבססה על תרופות או היפנוזה, אלא על הכרה עצמית. אוגלוב הציג בספריו ("המנתח וזמנו" ו"בשבי האשליות") את צריכת האלכוהול כנשק הרסני הפוגע בבסיס הגנום הלאומי ובחוסן הריבוני של המעצמה הרוסית.

בספרו טען אוגלוב כי שכרות לא הייתה אופיינית לעם הרוסי עד המאה ה-19, היא הוצגה ונתמכה ביהדות כפולחן דת קדוש והובילה להטמעה דרך ציונות במטרה לערער את האופי הלאומי הרוסי, אוגלוב בעצם הסביר התערבות זרה כגרימה לשיכרות מכוונת של אזרחים סובייטים, לאחר מלחמת האזרחים, למשל סוכנים אימפריאליסטים, ממשיכי דרכו של טרוצקי וגם את סוכנות הביון האמריקנית,"המסמך הידוע" שציין בספרו כנראה מתייחס לאסטרטגיה למדניות חוץ של ארצות הברית משנת 1948 ומנהיגותו של אלן דאלס.

הפרופסור יצחק ברודני מהאוניברסיטה העברית בירושלים ציין כי אוגלוב הסביר את כישלון הקמפיין נגד אלכוהול בשנת 1986 כקנוניה של הביורוקרטיה והתנגדות מצד גורמים זרים בתקשורת של העם הרוסי כקונספירציה נגד רעיון הפיכחון. בנוסף לאלכוהול וטבק, אוגלוב סיווג גם מוזיקת רוק כסמים, אשר הפצתם, לדעתו, נתמכה על ידי מסדר האילומינטי. אוגלוב עצמו דחה את הדעות על אנטישמיות.

בסוף שנת 1988 נוסד "האיחוד למאבק למען פיכחון לאומי", אוגלוב כיושב ראש הארגון סיווג טבק ואלכוהול כ"סמים חוקיים", תוך ציטוט של א. טימופייב "אלכוהול הוא חומר נרקוטי שומני בעל השפעה משתקת על כל תא חי" הפרעות נוירומיקיות בהרעלת אלכוהול (לנינגרד, 1955).

הוא ביצע את אחד מניתוחיו האחרונים ערב יום הולדתו המאה בנוכחות נציגי ספר השיאים של גינס, שתיעדו אותו בווידאו. פיודור אוגלוב נכלל בספר השיאים של גינס כמנתח המבוגר ביותר בעולם וכבעל הניסיון הארוך ביותר בכירורגיה – 65 שנים, מ-1929 עד 1994.

 חיים אישיים 
אוגלוב היה נשוי לאשתו הראשונה ורה מיכאילובנה (לבית טרופימובה), היא הייתה גינקולוגית שהכיר מספסל הלימודים מבית ספר לרפואה. הם נישאו בשנת 1926 ונולדו להם שלוש בנות: טטיאנה, אדיטה ואלנה. הפיזיקאי מיכאיל סילניקוב (יליד 1961) הוא נכדו. משנת 1964 עד למותו היה נשוי לאמיליה ויקטורובנה אוגלובה-סטרלטסובה, בנם גריגורי נולד ב-10 ביוני 1970. במשך כל חייו, הוא היה תומך עקבי באורח חיים פיכח והציע לאסור את מכירת מוצרי האלכוהול והטבק בברית המועצות.

שנותיו המאוחרות
פיודור גריגורייביץ' נהנה מקריאת ספרות היסטורית, גינון, בילוי בחיק הטבע, קטיף פטריות וסקי. בשנותיו המאוחרות יותר, הוא פיתח תשוקה לרפואה עממית ואלטרנטיבית (בעיקר רפלקסולוגיה). היה מתקלח במים קרים באופן יומיומי. הוא הוטבל כילד, ומאוחר יותר הפך לנוצרי אורתודוקסי אדוק. היה חברו הקרוב של הארכיבישוף של סנט פטרסבורג המטרופוליט יוחנן.

באביב 2006 הוא לקה בשבץ מוחי שנגרם בהמשך לסיבוך של ניתוח להסרת אבנים בכליות. לאחר תקופת שיקום שנמשכה שישה חודשים, הוא נפטר ב-22 ביוני 2008 בגיל 103 מהתקף לב ונקבר בבית הקברות במנזר אלכסנדר נבסקי.

 מורשת 
בספריו, המלצות בנוגע להארכת החיים ולהשגת בריאות:
 אהבו את מולדתכם והגנו עליה.
 אנשים חסרי שורשים לא חיים זמן רב.
 אהבו את העבודה וגם את העמל.
 שמרו על שליטה עצמית. אל תאבדו את הלב בשום פנים ואופן.
 לעולם אל תשתו או תעשנו, אחרת כל העצות האחרות יהיו חסרות תועלת.
 אהבו את משפחתכם. היו אחראים עליהם.
 שמרו על משקל תקין, לא משנה מה המחיר. אל תאכלו יתר על המידה!
 היזהרו בדרכים. כיום, זהו אחד המקומות המסוכנים ביותר לחיים.
 אל תפחדו לפנות לרופא בזמן. ה
 גנו על ילדיכם ממוזיקה ופרסומות טלוויזיה המזיקות לבריאות.
 שגרת עבודה-מנוחה מושרשת בתפקוד גופכם.
 אהבו את גופכם, טפלו בו.
 אלמוות אישי אינו ניתן להשגה, אך תוחלת החיים שלכם תלויה במידה רבה בכם.
 עשו טוב. הרע, למרבה הצער, יקרה מעצמו.

ב-7 באוקטובר 2014 נערכה בסנט פטרסבורג הפתיחה החגיגית של גן ציבורי על שם פיודור אוגלוב. הכיכר ממוקמת בצומת הרחובות לב טולסטוי ורנטגן, מול חלונות מרפאת הכירורגיה של האוניברסיטה הרפואית הממלכתית, שבראשה עמד אוגלוב במשך שנים רבות.

ב-7 באוקטובר 2016 הוקמה אנדרטה לפיודור אוגלוב ליד האוניברסיטה הרפואית הממלכתית של סנט פטרסבורג. האנדרטה מתארת עובד רפואי כפוף למחצה מעל מטופל. דבריו של אוגלוב, "עבודתו של רופא היא אנושית ואצילית ביותר" נחרטו במקום.

אחד מחמשת מרכזי הייעוץ והאבחון הניידים של רכבות רוסיה נקרא על שמו.

 פרסומים 
ספרים
 לב המנתח (1974) ISBN 978-5-17-047522-3
 איש בין אנשים (רשימותיו של רופא) (1978)
 האם אנחנו חיים את המאה שלנו (1983)
 מתחת לגלימה הלבנה (1984) ISBN 5-265-01208-7
 סגנון חיים ובריאות (1985)
  בשבי האשליות (1985)
 שמור על בריאותך וכבודך מגיל צעיר (1988) ISBN 5-7155-0133-4
 המתאבדים (1995)
 מלכודת לרוסיה (1995)
 "מאה שנה אינה מספיקה לאדם" (2001) ISBN 5-02-026165-3
 אמת ושקרים על סמים חוקיים (2004) ISBN 5-89747-057-8
 צללים על הכבישים (2004)
 "זיכרונותיו של מנתח רוסי: מהפכה אחת ושתי מלחמות" (2015)

מחקרים מדעיים

אוגלוב פרסם יותר מ-200 מאמרים בכתבי עת ספרותיים ועיתונים, ויותר מ-600 מאמרים בכתבי עת מדעיים.

 קישורים חיצוניים 
  (רוסית)
 אוגלוב באתר האיחוד למאבק למען פיכחון לאומי (רוסית)
 אתר עם פרסומים של אוגלוב (רוסית)

הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:נפטרים ב-2008