מרס הישן

מרס הישן הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר מתקופת תור הזהב ההולנדי הנדריק טר ברוחן, שנוצר בסביבות שנת 1629 ומוצג כיום במוזיאון סנטראל מוזיאון סנטראל  שבאוטרכט, הולנד.

 תיאור היצירה 
הציור מתאר חייל ישן הלבוש שריון גוף מעוטר, אך קסדתו הוסרה. בידו האחת הוא אוחז בחרבו, וזרועו האחרת נשענת על תוף. השריון הוא מדגם מילאנו, טיפוס שיוצר בשנות ה־80 של המאה ה־16 והיה נפוץ בהולנד בתקופת יצירת הציור. בצדו השמאלי של השריון חקוקה דמות אריה..

תנוחתו של האיש, הנשען על מרפקו, והצל המוטל על עיניו מהווים ייצוג קלאסי של המזג המלנכולי על פי תורת ארבע הליחות של המאה ה־17..

הציור הוגדל באמצעות הוספת לוחות עץ צדדיים בעת מסגורו, בסביבות שנת 1650. הוא חתום „HTBrugghen fecit 1629“, אף כי ניתן לקרוא בתאריך גם 1624 או 1625..

 פרשנות 
מקובל לזהות את הדמות המתוארת עם מרס, האל היווני־רומי של המלחמה. מועד יצירת הציור מציב אותו בעיצומו של המרד ההולנדי לבין ספרד. בשנת 1629, לאחר שורת תבוסות, הציעה ספרד שלום לפרובינציות המאוחדות. החברה ההולנדית הייתה חלוקה באשר למדיניות הראויה: הפרוטסטנטים הרדיקליים התנגדו להפסקת הלחימה, בעוד שהאליטות הכלכליות נטו לתמוך בסיום הקרבות. הירדמותו של אל המלחמה נתפסת אפוא כסמל לתקווה כי המלחמה תסתיים והשלום ישוב.
ממוזער|יעקב דה גיין השלישי, מרס ישן, 1618, הגלריה הלאומית לאמנות.
פרשנות זו משתלבת בסמליות של תחריט מאת יאקוב דה חיין השלישי משנת 1618, המתאר אף הוא את מרס נרדם. התחריט נושא את הכתובת: „מרס נח לאחר שהתכסה בתהילה; עתה ינוח בתהילה רבה עוד יותר, למען טובת העם.“
ימין|ממוזער|קלאס ינסזון ויסחר (Claes Jansz Visscher), האריה הבלגי (Leo Belgicus), 1611–1621.
המסר הפציפיסטי של היצירה מסויג באמצעות הסמל המופיע על שריונו של מרס. האריה הוא הלאו בלגיקוס (“האריה הבלגי”), סמל פטריוטי של ארצות השפלה. הוא אינו מוצג בצורתו ההרלדית הקלאסית, אלא מעוצב באופן שצלליתו מזכירה את צורתה הגאוגרפית של הארץ, ייצוג סמלי שהיה נפוץ באותה תקופה..

לפי פרשנות אחרת, מוסר ההשכל של היצירה איננו פציפיסטי אלא דווקא מיליטריסטי. שנתו של מרס נתפסת כאזהרה: לאחר הפסקת האש בת שתים עשרה השנים (1609-1621), אין הולנד רשאית להרפות מדריכותה ולהתפתות לשלווה מדומה, אלא עליה להיערך לחידוש מעשי האיבה..

לפי ההיסטוריון י’ ו’ סמיט (J. W. Smit), הציור ריאליסטי מדי מכדי לשאת משמעות מטפורית. בעיני בני תקופתו של טר ברוכן, דמות של אדם בשריון לצד תוף אינה מייצגת סמל מופשט של המלחמה, אלא מרכיב שגרתי במציאות היומיומית שעוצבה בצל הלחימה. הזיהוי של הדמות עם מרס נתפס אפוא כפרשנות־יתר מאוחרת מצד אספנים והיסטוריונים של האמנות.

 השפעה 
ציורו של טר ברוחן שימש מקור השראה למספר ציירים נוספים, בהם קרל פבריציוס ביצירתו הזקיף (1654, שוורין) ווילם דרוסט ביצירתו „איש עומד בשריון“ (1650–1659, קאסל). ציור נוסף מאת טר ברוחן, „שחקני השש־בש“ (1627), מציג דמות הלובשת שריון דומה.היצירה נזכרת גם בשיר מאת למברט ואן דן בוס (1610–1698), „Konst kabinet van Marten Kretzer“ („קבינט האמנות של מרטין קרצר“)..

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17