תאודורוס דפנופאטס

תאודורוס דפנופאטס (ביוונית: Θεόδωρος Δαφνοπάτης) היה פקיד ביזנטי בכיר וסופר. הוא כיהן כמזכיר הקיסרי, וייתכן כ"פרוטסקרטיס" , תחת שלושה קיסרים ביזנטים, רומנוס הראשון לקפנוס, קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס ורומנוס השני, והתקדם לדרגות "פטריקיוס" ו"מגיסטרוס", ולמשרת אפרכוס של העיר. הקריירה הציבורית של דפנופאטס הסתיימה עם עלייתו לשלטון של הקיסר ניקפורוס השני פוקאס בשנת 963, אז פרש. דפנופאטס השתתף גם בתנועת האנציקלופדיזם, וכתב מספר דרשות וחיבורים תאולוגיים והיסטוריים, שרק כמה מהם שרדו. דפנופאטס ידוע בעיקר בזכות התכתבותו ששרדה ונחשב על ידי חוקרים מודרניים כמחבר החלק האחרון בכרוניקה של תאופאנס קונטינואטוס.

 חייו 
דפנופאטס נולד ככל הנראה בין השנים 890 ו-900. הוא היה ממוצא ארמני, וככל הנראה דיבר ארמנית, שכן הוא תרגם ליוונית מכתב מאת הבישוף של סיוניק, שנכתב בארמנית. אף על פי שחי ועבד קונסטנטינופוליס, משפחתו הגיעה ממקומות אחרים, כפי שהוא מתעד במכתב ביקור של אמו באונייה בפילאי (Πύλαι) , בחוף האסייתי של הפרופונטיס, כנראה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-10. במהלך המסע חזרה, דפנופאטס עצמו כמעט טבע כאשר סערה חזקה פקדה את ספינתו. רק במאמץ רב ובמזל רב הצליחה הספינה להגיע לחוף בכף אקריטאס.

דפנופאטס מופיע לראשונה במקורות באמצע שנות ה- של המאה ה-10, לאחר שנכנס ככל הנראה לשירות החצר הקיסרית זמן קצר קודם לכן. בשנת 924/5, חיבר דפנופאטס שלוש תשובות של הקיסר רומנוס הראשון לקפנוס (שלט בשנים 920–944), למכתבים של סימאון הראשון, קיסר בולגריה. במכתבים אלה, רומנוס הראשון מתח ביקורת על סימאון כגזלן ושש אלי קרב, תוך שהוא מנסה לשכנע אותו להסכים לשלום שיביא לסיום המלחמה הארוכה  בין האימפריה הביזנטית לבולגריה. שרדו עשרה מכתבים נוספים לשליטים ולמנהיגים כנסייתיים בבולגריה ובארמניה , שנכתבו מטעם רומנוס הראשון בשנים 925–933, דבר המצביע על כך שדפנופאטס כנראה החזיק בתפקיד ראש הגנזך הקיסרי (פרוטסקרטיס). מספר חוקרים מודרניים הציעו שדפנופאטס היה מחבר הנאום האנונימי שחגג את הסכם השלום עם בולגריה בשנת 927 ואת נישואיו באותו הזמן של הצאר פטר הראשון , בנו ויורשו של סימאון, ושל מריה לקפנה , נכדתו של רומנוס הראשון.

דפנופאטס נותר פעיל בגנזך הקיסרי תחת קונסטנטינוס השביעי (שלט בשנים 913–920, 945–959) גם לאחר שנת 945. בסוף שנת 945/6 הוא חיבר מכתב סמלי שמופנה על ידי הקיסר לגרגוריוס מנזיאנזוס (מכתב מס' 11). בערך באותו הזמן הוא גם כתב מכתב לקיסר עצמו בנוגע להספד על אדם שנפטר לאחרונה, המזוהה על ידי חוקרים מודרניים עם הקיסר רומנוס לקפנוס, שמת ב-15 ביוני 948. בתמורה, הקיסר שלח איש חצר עם מתנות עשירות. פעילותו הנוספת של דפנופאטס תחת קונסטנטינוס השביעי אינה ברורה, אך הוא מופיע שוב תחת יורשו, הקיסר רומנוס השני (שלט בשנים 959–963) באותו תפקיד. שרדו שלושה מכתבים (מס' 13, 14, 16) הממוענים לקיסר, וכן מכתב אחד (מס' 15) מאת רומנוס השני לדפנופאטס. רומנוס השני קידם את דפנופאטס לתפקיד הרם של האפרכוס של העיר. מכתב מס' 15 מצביע על קרבתו לקיסר, שביקש ממנו לפרש חלום שחלם. בהתאם לחלום זה, הקיסר התכוון להחזיר לתפקידו פקיד אנונימי בכיר, אשר חוקרים מודרניים זיהו כקודמו של דפנופאטס ובסופו של דבר יורשו כאפרכוס, סיסיניוס (Sisinnios), או הפטריארך של קונסטנטינופוליס, פוליאוקטוס . בין משום שהושפע ישירות מהחזרת הפקיד המדובר, ובין משום שלא תמך בה, דפנופאטס שלח תשובה מתחמקת.

לאחר מותו של הקיסר רומנוס השני ב-15 במרץ 963, דפנופאטס חיבר ככל הנראה את נאום הלוויה שלו. זמן קצר לאחר מכן, בעקבות עלייתו של ניקפורוס השני פוקאס (שלט בשנים 963–969) לכס הקיסרות, הוא פרש משירות הציבור. הסיבה הסבירה ביותר לפרישה זו הייתה גילו, שכן נראה כי לא נענש בשום צורה על ידי המשטר החדש. דפנופאטס המשיך להתכתב עם פקידים בכירים, כולל יורשיו, סיסיניוס וקונסטנטינוס, תוך שמירה על קשרים או התערבות למען עמיתים לשעבר. לאותה תקופה כנראה יש לתארך שני מכתבים נוספים לניחום פקידים שסר חינם.

 כתביו 
מלבד עבודתו הפוליטית והתכתבויותיו, דפנופאטס היה סופר פעיל, אם כי רוב חיבוריו לא שרדו. הוא כתב מספר דרשות והגיוגרפיות (על גאורגיוס, תאופנס המודה, וגרסה א' של ההגיוגרפיה של תאודורוס מסטודיון; האחרונה מיוחסת לעיתים למיכאל מונומכוס ), וכן חיבר אוסף קטעים של יוחנן כריסוסטומוס, במה שאלכסנדר קז'דאן כינה "חיבור אופייני לאנציקלופדיזם של המאה ה-10". ההיסטוריון בן המאה ה-11, יואנס סקיליצס, מזכיר אותו כמי שכתב כרוניקה בה השתמש, וכיוון שסקיליצס השתמש בחלקים מ"תאופאנס קונטינואטוס" לאירועים קודמים, המחקר המודרני בדרך כלל מחשיב אותו כמחבר החלק האחרון של "תאופאנס קונטינואטוס", מה שמביא את היצירה עד שנת 963. עם זאת, זיהויו כמחבר נדחה על ידי מספר חוקרים.

קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:נפטרים במאה ה-10
קטגוריה:ילידי המאה ה-9
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:סופרים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית