פרנקלין דלאנו רוזוולט הבן

פרנקלין דלאנו רוזוולט הבן (באנגלית: ; 17 באוגוסט 1914 – 17 באוגוסט 1988) היה עורך דין, פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק בשנים 1949–1955, ובשנת 1963 מונה לתת־מזכיר המסחר של ארצות הברית בידי הנשיא ג'ון פ. קנדי. בשנת 1965 מונה ליו"ר הראשון של הוועדה לשוויון הזדמנויות בתעסוקה בידי הנשיא לינדון ג'ונסון, וכיהן בתפקיד עד 1966.

רוזוולט התמודד פעמיים על תפקיד מושל ניו יורק. לאחר מלחמת העולם השנייה שימש חבר בוועדה הנשיאותית לזכויות האזרח של הנשיא הארי טרומן. הוא היה בנם של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט והגברת הראשונה אלינור רוזוולט, ושירת כקצין בצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
רוזוולט הבן נולד ב-17 באוגוסט 1914, החמישי מבין ששת ילדיהם של פרנקלין דלאנו רוזוולט ואלינור רוזוולט. בעת לידתו שימש אביו כתת־מזכיר הצי. הוא נולד בבית הקיץ של הוריו באי קמפובלו שבניו ברנזוויק, קנדה, אתר שהפך לימים לפארק היסטורי בינלאומי.

בצעירותו, בשנת 1936, לקה בזיהום סטרפטוקוקלי חמור בגרון שפיתח סיבוכים מסכני חיים. הוא טופל בהצלחה בתרופה פרונטוסיל, אחת מתרופות הסולפונאמיד הראשונות, והחלמתו סימלה את תחילת עידן הטיפול האנטיבקטריאלי בארצות הברית.

רוזוולט השלים את לימודיו בבית הספר גרוטון בשנת 1933, קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1937, וסיים תואר במשפטים באוניברסיטת וירג'יניה בשנת 1940. בני משפחתו סברו כי הוא הדומה ביותר לאביו במראה ובהתנהגות.

 שירות בצי ארצות הברית 
ביוני 1940 הוסמך כקצין זוטר במילואים של צי ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כקצין ימי והוענקו לו עיטורים על גילוי אומץ בקרב הימי בקזבלנקה.

לבקשת אביו השתתף בוועידת ארג'נטייה (שבה גובשה האמנה האטלנטית עם ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל) ובוועידת קזבלנקה בשנת 1943. בהמשך קודם לדרגת לוטננט קומנדר ופיקד על המשחתת המלווה USS Ulvert M. Moore בזירת האוקיינוס השקט. הספינה השתתפה בפעולות נגד יפן והייתה במפרץ טוקיו בעת כניעת האימפריה היפנית ב-2 בספטמבר 1945.

במהלך שירותו זכה בעיטורים רבים, ובהם כוכב הכסף, לגיון ההצטיינות, כוכב הארד, לב הארגמן ועיטורים נוספים מתקופת המלחמה.

 קריירה 
 עיסוק בעריכת דין 
רוזוולט שירת במספר משרדי עורכי דין בניו יורק לאחר המלחמה. הוא היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין הניו-יורקי Roosevelt and Frieden, שלימים נודע בשם Poletti, Diamond, Freidin & Mackay, לפני ואחרי כהונתו בקונגרס. ב־3 בדצמבר 1945 הודיע מגזין טיים כי רוזוולט הצטרף למשרד Poletti, Diamond, Rabin, Frieden & Mackay.

הוא עורר מחלוקת כאשר ייצג בארצות הברית את הדיקטטור הדומיניקני רפאל טרוחיו, והפסיק את הייצוג לפני ההתנקשות בטרוחיו בשנת 1961.

 פעילות פוליטית 
רוזוולט היה מעורב גם בעניינים פוליטיים. בשנת 1946 שירת בוועדת הנשיא לזכויות האזרח מטעם הנשיא הארי טרומן. יחד עם אחיו, הביע תמיכה בדווייט אייזנהאואר בבחירות 1948, כחלק מתנועת הגיוס הציבורית לעידוד מועמדותו.

בשנת 1946 הצטרף לארגון Empire State Society of the Sons of the American Revolution.

 בית הנבחרים של ארצות הברית 
רוזוולט הבן נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות מיוחדות בשנת 1949, שבהן התמודד כמועמד מטעם המפלגה הליברלית של ניו יורק. הוא נבחר מחדש בשנים 1950 ו־1952 מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא ייצג את מחוז הבחירה ה־20 של ניו יורק מ־17 במאי 1949 ועד 3 בינואר 1955, מחוז שהתבסס אז באזור האפר וסט סייד של מנהטן.

למרות שמו וקשריו, רוזוולט לא היה פופולרי בקרב הנהגת המפלגה הדמוקרטית. כאשר אחיו  נבחר לבית הנבחרים, אמר יו"ר הבית סם רייברן כי אין 'לבזבז את זמננו כפי שאחיך עשה'. ג'יימס כתב כי לפרנקלין היה 'רקורד נורא בקונגרס. הוא היה חכם, אך לא חכם מספיק. היו לו רעיונות טובים וכושר שכנוע, אך הוא לא ניצל אותם היטב. הוא גלש במקום לעבוד בתפקידו, ראה בו תפקיד נחות ושאף למשרות בכירות יותר. ייתכן שהיה לו שיעור ההיעדרויות הגרוע ביותר מכל חבר באותם ימים, וזה עלה לו בקידומים'.

 ניסיון להתמודד על מושלות ניו יורק 
בשנת 1954 ביקש רוזוולט את מועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל ניו יורק, אך בעקבות שכנועו של מנהיג טמאני הול רב ההשפעה קרמין דה-סאפיו, ויתר על מועמדותו למושל והועמד מטעם ועידת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד התובע הכללי של מדינת ניו יורק. בבחירות הכלליות הפסיד למועמד הרפובליקני ג'ייקוב יעבץ, אף שכל שאר מועמדי המפלגה הדמוקרטית נבחרו. לאחר ההפסד פתחה אלינור רוזוולט בקמפיין נגד מנהיג טמאני הול, מהלך שהוביל לבסוף להדחת דה־סאפיו מהשפעה בשנת 1961.

בשנת 1966 התמודד שוב על תפקיד מושל ניו יורק מטעם המפלגה הליברלית, אך הפסיד למושל המכהן, הרפובליקני נלסון רוקפלר.

 קשרים עם ג'ון פ. קנדי 
בעידודו של ג'וזף קנדי, פעל רוזוולט למען מועמדותו של ג'ון פ. קנדי בפריימריז המכריעים של וירג'יניה המערבית בשנת 1960, והאשים שלא בצדק את יריבו יוברט האמפרי בהשתמטות מגיוס במלחמת העולם השנייה.

לאחר מכן מינה קנדי את רוזוולט לתפקיד תת־מזכיר המסחר וליושב ראש הוועדה האזורית האפלצ'ית של הנשיא. תפקיד המסחר ניתן לו לאחר שמזכיר ההגנה רוברט מקנמארה הטיל וטו על מינויו למזכיר הצי. רוזוולט וקנדי היו חברים, ומשפחותיהם היו קרובות. אולם לאחר רצח קנדי, כוחו והשפעתו של רוזוולט דעכו.

רוזוולט כיהן כיו"ר Equal Employment Opportunity Commission בין 26 במאי 1965 ל־11 במאי 1966, בתקופת כהונתו של הנשיא לינדון ג'ונסון.

 יזמות עסקית 
רוזוולט היה גם מפיץ של מכוניות פיאט ויגואר בארצות הברית. בשנת 1970 מכר את זיכיון ההפצה של Roosevelt Automobile Company. הוא היה ידיד אישי של יו"ר פיאט Gianni Agnelli.

בנוסף, ניהל חוות בקר קטנה והחזיק עניין בסוסי מרוץ גזעיים. בשנת 1983 גידל את הסייח Brothers N Law. לאחר שניצח בגיל שנתיים, הגיע הסוס, שגודל במדינת ניו יורק, למקום השני במרוץ Empire Stakes בשנת 1986 במסלול המרוצים Saratoga Race Course.

 חייו האישיים ומותו 
רוזוולט נישא לאתל דו פונט ב-30 ביוני 1937 בווילמינגטון, דלאוור. לשניים נולדו שני ילדים: פרנקלין ד. רוזוולט השלישי (נולד ב-19 ביולי 1938) וכריסטופר דו פונט רוזוולט (נולד ב-21 בדצמבר 1941).

ב-8 באפריל 1949 הגיעה דו פונט לרינו, נבדה, בשם הבדוי 'אתל פייל', כדי לבקש גירושין, שכן חוקי נבדה אפשרו גירושין לאחר שישה שבועות של מגורים במדינה. רוזוולט הבן היה השלישי מילדי אביו שהתגרש, אחרי אליוט ואנה. הגירושין אושרו ב-21 במאי 1949.

ב-31 באוגוסט 1949 נישא רוזוולט בשנית לסוזן פרין, בתו של עורך הדין הניו-יורקי לי ג'יימס פרין. לשניים נולדו שתי בנות לפני שהתגרשו בשנת 1970 בגוארס, מקסיקו: ננסי סוזן רוזוולט (נולדה ב-11 בינואר 1952), שנישאה לתומאס אליס איירלנד בשנת 1977, ולורה דלאנו רוזוולט (נולדה ב-26 באוקטובר 1959).

ב-1 ביולי 1970 נישא רוזוולט בשלישית לפליסיה שיף ורבורג סרנוף. היא הייתה נכדתו של פליקס ורבורג ונינתו של יעקב שיף. קודם לכן הייתה נשואה לרוברט ו. סרנוף, יושב ראש ונשיא חברת RCA. מנישואין אלו לא נולדו לו ילדים והם הסתיימו בגירושין בשנת 1976.

ב-6 במאי 1977 נישא בפעם הרביעית לפטרישיה לואיזה אוקס (ילידת 1951), בתו של השחקן הבריטי ריצ'רד גרין וננסי אוקס פון הוינינגן-הואנה. סבה היה איל כריית הזהב סר הארי אוקס. לשניים נולד בן אחד לפני שהתגרשו בשנת 1981: ג'ון אלכסנדר רוזוולט (נולד ב-18 באוקטובר 1977).

ב-3 במרץ 1984 נישא רוזוולט בפעם החמישית והאחרונה ללינדה מקיי 'טובי' סטיבנסון וייקר. קודם לכן הייתה נשואה לתאודור מ. וייקר, אחיו של מושל קונטיקט לוול ויקר. השניים נותרו נשואים עד מותו.

ב-17 באוגוסט 1988, ביום הולדתו ה-74, נפטר פרנקלין דלאנו רוזוולט הבן בבית החולים Vassar Brothers בפוקיפסי, ניו יורק, לאחר מאבק בסרטן הריאה.

קישורים חיצוניים




קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
קטגוריה:פרנקלין דלאנו רוזוולט