What's This?

(בתרגום חופשי לעברית: מה זה?) הוא  מתוך סרט ההנפשה המוזיקלי "הסיוט שלפני חג המולד" (1993). השיר נכתב והולחן על ידי דני אלפמן, שגם ביצע אותו בקולו כחלק מדיבוב דמותו של ג'ק סקלינגטון (בעוד כריס סרנדון דיבב את קולו של ג'ק בקטעי הדיבור).

השיר מופיע בנקודת המפנה המרכזית בעלילת הסרט, שבה ג'ק, "מלך הדלעת" של עיר ליל כל הקדושים, מגלה לראשונה את "עיר חג המולד". המקצב המהיר של השיר והטקסט התזזיתי שלו נועדו לשקף את הפליאה, הבלבול וההתרגשות הילדותית שאוחזים בג'ק למראה השלג, האורות והמנהגים הבלתי-מוכרים לו.

לאורך השנים הפך "" לאחד השירים המזוהים ביותר עם סרטי דיסני וטים ברטון, והוא נחשב לאייקון תרבותי המזוהה עם תקופת החגים (הן ליל כל הקדושים והן חג המולד). השיר זכה לעשרות גרסאות כיסוי של אמנים והרכבים בולטים, בהם להקת הפופ-פאנק "פול אאוט בוי", ולהקת הרוק אלטרנטיבי "פלייליף". בנוסף, השיר תופס מקום מרכזי במוצרי הזיכיון הנלווים, כולל הופעות בסדרת משחקי הווידאו "Kingdom Hearts" וכחלק בלתי נפרד מהפסקול המושמע במתקני דיסנילנד ברחבי העולם.

 רקע והפקה 
תהליך היצירה של "" היה ייחודי ושונה מהמקובל בסרטי הנפשה, שכן הוא החל עוד לפני שנכתב תסריט לסרט. דני אלפמן וטים ברטון החליטו לספר את העלילה דרך השירים עצמם, כשהשירים מהווים את ה"עוגנים" הנרטיביים. אלפמן העיד כי הכתיבה הייתה עבורו אינטואיטיבית ומהירה מאוד; בכל פעם שברטון תיאר בפניו סצנה חדשה (בדומה לסיפור סיפורים לילדים), אלפמן היה ניגש לפסנתר ומלחין את השיר המתאים תוך זמן קצר.

כשברטון תיאר את הרגע שבו ג'ק סקלינגטון נופל לתוך "עיר חג המולד", אלפמן החל לשאול את עצמו:  – שאלה שהפכה לבסיס למילות השיר ולשמו. אלפמן ציין בראיונות כי חש חיבור אישי עמוק לדמותו של ג'ק באותה עת; הוא הרגיש שג'ק מייצג את מצבו כסולן להקת "Oingo Boingo", מנהיג של "עולם קטן" שמרגיש כבול בתפקידו וכמה לגלות עולמות חדשות ומלהיבים. במקור, אלפמן הקליט את השיר כ"דמו" בלבד עבור המדבבים המקצועיים, אך טים ברטון התעקש שאלפמן הוא זה שצריך לבצע את השירים בסרט. ברטון טען כי האנרגיה והרגש הכנה בביצוע של אלפמן לא היו ניתנים לשחזור על ידי זמרים קלאסיים.

 ניתוח מוזיקלי 
מבחינה מוזיקלית, נחשב השיר לאחד הקטעים המורכבים והדינמיים ביותר בפסקול הסרט. השיר בנוי במבנה של  מודרני, סגנון המאופיין במקצב מהיר מאוד ובהגיית הברות צפופה ומהירה. בחירה סגנונית זו, השואבת השראה ישירה מהאופרטות של גילברט וסאליבן, נועדה לשקף את מצבו התודעתי של ג'ק – ה"היפראקטיביות", התדהמה והזרם הבלתי פוסק של רגשות חדשים המציפים אותו עם כניסתו לעיר חג המולד.

הלחן בשיר משחק תפקיד מכריע ביצירת הניגוד הנרטיבי שבין עולם הפחד לעולם החג. אלפמן בחר להשתמש בכלי נשיפה ממתכת ובמגוון כלי הקשה "בהירים" ומתכתיים, כגון צ'לסטה ופעמונים, המזוהים באופן מסורתי עם מוזיקת חג המולד הקלאסית (בדומה לשימוש של צ'ייקובסקי ב"מפצח האגוזים"). עם זאת, הלחן משמר את החתימה המוזיקלית המזוהה עם אלפמן וטים ברטון באמצעות שינויי משקל פתאומיים ושימוש בדיסוננסים עדינים, המונעים מהשיר להפוך למזמור חג מולד סטנדרטי ומותירים בו גוון "אפל-מתוק".

הביצוע הקולי של אלפמן בשיר דרש יכולת טכנית גבוהה בשל המנעד הרחב והקפיצות המהירות בין צלילים נמוכים לגבוהים. אלפמן עשה שימוש נרחב בטכניקה של "דיבור-שירה" (Talk-singing), המדגישה את הבלבול והתמיהה של הדמות מול המראות הזרים לה. מילות השיר נבנו סביב הניגוד האירוני שבין עולמו הקודם של ג'ק לעולמו החדש; למשל, התיאור של ילדים המכינים צעצועים במקום לשלוח ראשים כרותים, מדגיש את חוסר היכולת של ג'ק לעכל את מושג ה"אושר" הסטנדרטי במונחים של עיר ליל כל הקדושים.

 גרסאות כיסוי וביצועים 
במהלך השנים זכה השיר לעשרות גרסאות כיסוי על ידי אמנים והרכבים מז'אנרים מגוונים. הגרסה המוכרת והמצליחה ביותר הוקלטה על ידי להקת הפופ-פאנק "פול אאוט בוי" עבור המהדורה המיוחדת של פסקול הסרט בשנת 2006. הלהקה העניקה לשיר פרשנות אנרגטית המבוססת על גיטרות חשמליות ומקצב מהיר, תוך שהיא משמרת את המבנה התזזיתי המקורי של אלפמן. עיבוד זה זכה להצלחה מסחרית והחזיר את השיר לתודעת הקהל הצעיר.

מלבד הפופ-פאנק, השיר זכה לפרשנויות בז'אנרים קיצוניים יותר, כמו גרסת הרוק האלטרנטיבי של להקת "פלייליף" שהופיעה באלבום המחווה "Nightmare Revisited" משנת 2008. ביצוע זה שילב שירה נשית עוצמית עם ליווי כבד, שהדגיש את האלמנטים המקבריים בלחן. אמנים נוספים בחרו לקחת את השיר לכיוון המטאל, דוגמת הביצוע של לורן באביק ב-2022, בעוד הרכבים כמו "Jukebox the Ghost" הציגו גרסאות פופ-רוק קלילות יותר. השיר זכה גם לפופולריות רבה בקרב יוצרי תוכן ביוטיוב, כאשר גרסאות של "NateWantsToBattle" וג'ורדן סוויטו הפכו לוויראליות בקרב מעריצי הסרט.

לצד גרסאות הכיסוי של אמנים אחרים, דני אלפמן עצמו ממשיך להיות המבצע המזוהה ביותר עם השיר. הוא מבצע אותו בקביעות בקונצרטים של "הסיוט שלפני חג המולד" ברחבי העולם, לרוב בליווי תזמורת סימפונית מלאה. במופעים אלו, שנערכו בין היתר בהוליווד בול, אלפמן שר את התפקיד של ג'ק סקלינגטון בלייב מול קהל של עשרות אלפים. בראיונות ציין אלפמן כי על אף שמדובר באחד השירים המאתגרים ביותר לביצוע בשל המהירות והדיוק הנדרשים בו, הוא נהנה מהאנרגיה הייחודית שהקהל מחזיר לשיר זה.

 השפעה תרבותית 
לאורך העשורים מאז יציאתו, הפך "" לאחד השירים המזוהים ביותר עם תרבות הפופ המודרנית, כשהוא משמש כגשר תרבותי בין ליל כל הקדושים לחג המולד. השיר נחשב למקור השראה עבור דור שלם של אמני רוק ומעריצים, בשל האסתטיקה ה"אפלה-מתוקה" שלו, והוא מצוטט לעיתים קרובות כמרכיב מרכזי בהפיכתו של הסרט לסרט פולחן.

 במשחקי וידאו ובפארקים 
השיר מהווה חלק בלתי נפרד מהפסקול בשלבים המתרחשים ב"עיר ליל כל הקדושים" וב"עיר חג המולד", והוא מלווה את חקירת העולמות על ידי השחקנים בסדרת המשחקים "Kingdom Hearts". השילוב של השיר במשחקי הסדרה חשף אותו לדורות חדשים של גיימרים והפך אותו למזוהה עם הסדרה.

בנוסף, השיר תופס מקום מרכזי בפארקים של דיסני ברחבי העולם, ובמיוחד במתקן "הטירה המכושפת" בדיסנילנד. בכל שנה, בתקופת החגים, המתקן עובר עיצוב מחדש ברוח הסרט, והשיר "" מושמע כחלק מחוויית המבקרים, מה שמחזק את מעמדו כ"המנון" רשמי של עונת החגים בפארקים.

 מעמד כ"מם" ותופעת רשת 
290px|ממוזער|שמאל|קטעים מתוך השיר הפכו עם הזמן לממים המביעים ומייצגים פליאה מוחלטת המעורבת בבלבול; ממים אלו היו מהמוקדמים ביותר להציג ייצוג זה. 
מעבר להצלחתו הקולנועית, השיר ביסס את עצמו כארכיטיפ של ייצוג פליאה מוחלטת המעורבת בבלבול, תופעה שהפכה אותו לאחד הממים המוקדמים והמשפיעים ביותר בעידן האינטרנט. חוקרי תרבות דיגיטלית מצביעים על כך שהסצנה משמשת כ"תבנית רגשית" (Emotional Template); השילוב בין הבעת הפנים הפעורה של ג'ק לבין הטונציה המטפסת של דני אלפמן יצר שפה ויזואלית שחורגת מגבולות הסרט.

השיר נחשב ל"מקור" של ז'אנר ממי ה"גילוי המרעיש". בעוד שסדרות וסרטים מאוחרים יותר (כמו "משפחת סימפסון", "סאות' פארק" וסרטי מארוול) עשו שימוש במוטיב של דמות המגלה עולם חדש, הם נשענים לעיתים קרובות על המבנה הקצבי והוויזואלי של "" כנקודת התייחסות או כפארודיה מוכרת.

בעשור השני של המאה ה-21, התופעה התרחבה לרשתות חברתיות מבוססות וידאו כמו טיקטוק ואינסטגרם. קטע הקול של השורה " הפך לוויראלי כליווי לסרטונים המתעדים בעלי חיים או פעוטות החווים דבר-מה בפעם הראשונה (כגון חשיפה ראשונה לשלג או לטעם לימון). השימוש החוזר בקולו של אלפמן בסיטואציות של "תמימות מול מציאות" קיבע את השיר כנכס צאן ברזל דיגיטלי, המוכר גם לקהלים שמעולם לא צפו בסרט המלא.

בנוסף, המעמד של השיר כ"מם" קיבל חיזוק דרך קהילת הגיימרים; הפרודיות שנוצרו בתוך מנועי משחקים והשימוש בשיר בסרטוני "Fan-made" הציבו אותו כאחד השירים המזוהים ביותר עם תרבות הרמיקס, שבה יצירה מקורית מקבלת חיים חדשים ומשמעויות משתנות דרך עריכה של משתמשים.

 טעויות הנפשה 
השיר עלה לכותרות גם בשל "טעות" הנפשה מפורסמת שזכתה לדיון רב בקרב מעריצים ומבקרי קולנוע: באחת הסצנות המרכזיות בשיר, ג'ק נוגע בשלג בפעם הראשונה, אך בפריים מסוים נראה כי ידו עוברת דרך השלג מבלי להזיז אותו. על אף זאת, המבקרים סברו כי טעות קטנה זו רק מוסיפה לקסם של הסרט בטכניקת הסטופ מושן ואינן פוגעות בעוצמה הרגשית של השיר.

 הצלחה מסחרית ונתונים 
אף על פי ש-"" לא יצא כסינגל מסחרי רגיל עם יציאת הסרט ב-1993, הוא ביסס את מעמדו לאורך השנים כאחד הלהיטים הרווחיים והמושמעים ביותר של דני אלפמן ושל חברת דיסני. השיר מהווה חלק מרכזי בהצלחתו המתמשכת של פסקול הסרט, אשר ממשיך לככב במצעדי המכירות של מגזין הבילבורד גם שלושה עשורים לאחר צאתו. בשנת 2024, הפסקול אף הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי החגים.

נכון לשנת 2025, השיר צבר למעלה מ-100 מיליון השמעות בפלטפורמת הספוטיפיי, והוא נחשב לאחת הרצועות המבוקשות ביותר בקטלוג של "Disney Music". ההצלחה המסחרית של השיר אינה מוגבלת רק להשמעות ישירות; הוא מהווה מרכיב קריטי במודל הכלכלי של המותג, הכולל מכירת מוצרים נלווים ושימושים מסחריים בתקופת חג מולד, תקופה שבה צריכת המוזיקה של "הסיוט שלפני חג המולד" מזנקת באופן משמעותי כחלק מתרבות הצריכה הגלובלית של שירי חג.

בנוסף להצלחה במצעדי האלבומים, השיר תרם לכך שדמויות ועולם הסרט יחדרו למצעדי הפזמונים המרכזיים. הצלחתו של "" והשיר "This Is Halloween" הובילה לכך ששירי הסרט נכנסו לראשונה למצעד ה-Hot 100 של הבילבורד, הישג היסטורי עבור אלפמן. בראיונות ציין אלפמן כי ההצלחה המסחרית המאוחרת של השירים הפתיעה אותו, שכן בזמן אמת הסרט לא נחשב ללהיט קופתי מיידי. הוא ייחס את המכירות וההשמעות הרבות לעובדה שהשיר הצליח להתנחל בלב הקונצנזוס של שני חגים נפרדים, ובכך להכפיל את הנוכחות שלו בשוק מדי שנה.

 מיקומי שיא 

 נתוני מכירות 
 מקום  תארים  מכירות ארצות הברית (RIAA) פלטינה כפולה 2,000,000+

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירי דיסני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי חג המולד
קטגוריה:שירי ליל כל הקדושים
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט