סבין ברגמן-פול

סבין ברגמן-פול (נולדה בשם משפחה שולץ; בגרמנית: Sabine Bergmann-Pohl; נולדה ב-20 באפריל 1946) היא רופאה ופוליטיקאית גרמנייה. כחברה במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (בראשי תיבות: CDU), היא כיהנה כנשיאת פולקסקאמר (הפרלמנט) של גרמניה המזרחית מאפריל עד אוקטובר 1990. בתקופה זו, היא שימשה גם כראש המדינה הזמנית של גרמניה המזרחית, והחזיקה בשני התפקידים עד למיזוג המדינה לתוך גרמניה המערבית באוקטובר. היא הייתה האדם הצעיר ביותר, האישה היחידה והאחרונה שכיהנה כראש המדינה של גרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה מחדש, היא כיהנה בממשלתו של קנצלר גרמניה הלמוט קוהל, תחילה כשרה למשימות מיוחדות, אחת מחמישה שמונו באוקטובר 1990 כדי לספק ייצוג לממשלה המזרח-גרמנית האחרונה בקבינט של קוהל, ולאחר מכן כמזכירת מדינה פרלמנטרית במשרד הבריאות למשך שארית תקופת כהונתו של הקנצלר קוהל.Torild Skard (2014) "Sabine Bergmann-Pohl" in Women of Power – Half a century of female presidents and prime ministers worldwide, Bristol: Policy Press, 

 ראשית חיים והשכלה 
היא נולדה בשם סבין שולץ באייזנך, תורינגיה. לאחר שסיימה את לימודיה בבית ספר ב-1964, ברגמן-פול לא התקבלה בתחילה לאוניברסיטה ונכנסה להתמחות של שנתיים במכון לרפואה משפטית באוניברסיטת הומבולדט במזרח ברלין. ב-1966 החלה ללמוד רפואה וסיימה ב-1972 עם דיפלומה ברפואה. החל מ-1979 עבדה כמומחית למחלות ריאה, וב-1980 קיבלה תואר דוקטור לרפואה.

מ-1980 עד 1985 הייתה המנהלת הרפואית של המחלקה הפוליקלינית למחלות ריאה ושחפת בברלין-פרידריכסהיין. מ-1985 עד 1990 הייתה המנהלת הרפואית במשרד המחוזי למחלות ריאה ושחפת במזרח ברלין.

ב-1990 מונתה ברגמן-פול לפטרונית של ארגון הנכים הכללי בגרמניה (ABID eV). ב-2003 מונתה לנשיאת הצלב האדום של ברלין ולחברה בנשיאות הפדרציה הבינלאומית, שם כיהנה כסגנית נשיא מאז 2007.

 קריירה פוליטית 
שמאל|ממוזער|235x235 פיקסלים|ישיבת הפולקסקאמר (לשכת העם), 2 באוקטובר 1990
ב-1981 הצטרפה להאיחוד הנוצרי-דמוקרטי (גרמניה המזרחית), אחת ממפלגות הלווין של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, וב-1987 נבחרה לוועד המחוזי במזרח ברלין.

בבחירות הכלליות בגרמניה המזרחית 1990, הבחירות החופשיות וההוגנות היחידות שנערכו אי פעם בגרמניה המזרחית, היא נבחרה ללשכת העם, אשר ב-5 באפריל בחרה בה לנשיאתה. באותו יום, הפרלמנט ביטל גם את מועצת המדינה, הנשיאות הקולקטיבית של המדינה. על פי החוקה, נשיא לשכת העם היה מתוקף תפקידו סגן נשיא הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית; ככזו, ברגמן-פול קיבלה על עצמה גם את תפקיד ראש המדינה הזמני. בתפקיד זה, היא ישבה בראש לשכת העם בעת הגשת העתירה הרשמית להצטרפות לרפובליקה הפדרלית של גרמניה ב-23 באוגוסט, וכן בעת האישור הגורף של הסכם על ההסדר הסופי ביחס לגרמניה ב-12 בספטמבר.

לאחר איחוד גרמניה מחדש ב-3 באוקטובר 1990, היא הפכה לחברה בבונדסטאג, ויחד עם חברים מובילים נוספים בממשלה המזרח-גרמנית האחרונה, מונתה גם לשרה פדרלית למשימות מיוחדות בקבינט של הקנצלר הלמוט קוהל.

לאחר הבחירות הכלליות בגרמניה 1990, היא מונתה למזכירה פרלמנטרית במשרד הבריאות הפדרלי ב-18 בינואר 1991. בעקבות תבוסת מפלגתה בבחירות 1998, היא עזבה את הממשלה ב-27 באוקטובר 1998, אך נותרה בבונדסטאג עד 2002.

 חיים אישיים 
סבין ברגמן-פול הייתה נשואה לאולריך פול מ-1972 עד 1979. נולדו להם שני ילדים. מאז 1990 היא נשואה ליורגן ברגמן. היא פרוטסטנטית.Archived copy Biografie. Sabine Bergmann

 תפקידים 

 מנדטים פרלמנטריים
 חברת לשכת העם של גרמניה המזרחית (1990)
 נשיאת לשכת העם (1990)
 חברת הבונדסטאג הגרמני (1990–2002)

 משרדי ממשלה
 השרה הפדרלית למשימות מיוחדות (1990–1991)
 מזכירת המדינה הפרלמנטרית במשרד הבריאות (1991–1998)

 עבודותיה 
 Frequency of a history and clinical findings of chronic obstructive pulmonary disease in childhood, their relationship to lung function and determination of reference values for the ventilation and distribution parameters on Pneumotestgerät. Results of a school investigation. Dissertation Academy for Medical Training of East Berlin, 1981, Berlin-Karow, 1976.
 Farewell without tears. Looking back at the year of the Unification. Recorded by Dietrich von Thadden. Ullstein, Berlin – Frankfurt/Main, 1991 
 Sabine Bergmann-Pohl & Paul B. Wink (ed.): Panel Discussion 1953-1989: Germany on the way to unity and freedom on the occasion of the 50th Anniversary of the uprising in East Germany on 17 June 2003 at the Academy of the Konrad Adenauer Foundation in Berlin, Konrad-Adenauer-Stiftung, Berlin 2004 
 Sabine Bergmann-Pohl & Wilhelm Staudacher (ed.): "The cry for freedom." The Hungarian Revolution of 1956, Konrad-Adenauer-Stiftung, Berlin 2007 

 קישורים חיצוניים 

 פרופיל ב-Bundestag.de

 הערות שוליים 

קטגוריה:ילידי 1946