גטו דומצ'ב

גטו דומצ'ב (באנגלית: Damachava Ghetto ; בבלארוסית: Гета ў Дамачаве ) היה גטו נאצי, ששימש מקום ריכוז וכפייה ליהודי הכפר דומצ'ב שבמחוז ברסט וביישובים הסמוכים, בתקופת הרדיפות והשמדת היהודים במהלך כיבוש בלארוס בידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.

 כיבוש דומצ'ב 
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בדומצ'ב למעלה מ־3,000 יהודים, שהיוו כמעט את כלל אוכלוסיית היישוב; בסך הכול חיו בנפת דומצ'ב 3,316 יהודים.

הכפר נכבש בידי כוחות גרמניה הנאצית ביום הראשון למלחמה, בשעה 7:00 בבוקר, ב־22 ביוני 1941, והכיבוש נמשך למעלה משלוש שנים, עד 23 ביולי 1944. בסתיו 1941 קיבלה דומצ'ב מעמד של מרכז נפה במסגרת מחוז ברסט־ליטובסק (Brest-Litovsk Gebit).

מיד לאחר הכיבוש החלו הגרמנים ברצח יהודים. ב־23 ביולי 1941 נורו שבעה יהודים. ב־24 ביוני נצטוו 36 יהודים ללוות עגלות ובהן חפצי ערך שנבזזו בידי הגרמנים אל מעבר לנהר בוג; עם שובם נורו למוות.

על פי עדויות אחרות, כ־40 יהודים נורו בדומצ'ב ובכפרים הסמוכים מיד לאחר הגעת הנאצים. לפי האנציקלופדיה היהודית־הרוסית, ב־25 ביולי נרצחו 29 יהודים, ובהם מנהיגי הקהילה.

לאחר כיבוש דומצ'ב החלו הגרמנים מיד ברצח ילדים יהודים בבית היתומים, וב־23 בספטמבר 1942 רצחו את הילדים שנותרו במקום.

 הקמת הגטו 
באוגוסט 1941 הוקם בדומצ'ב יודנראט. ב־1 בנובמבר 1941 הקימו הגרמנים, במסגרת מדיניות ההשמדה של גרמניה הנאצית נגד היהודים, גטו בדומצ'ב, בשטח של כקילומטר רבוע אחד, ובו נכלאו כ־2,000 בני אדם.

הגטו הוקף בגדר תיל כפולה ואובטח בשמירה, והכניסה והיציאה ממנו ללא היתר מיוחד נאסרו. האסירים, שסבלו מרעב כבד, הוכו דרך קבע בקתות רובים, בשוטים ובאלות.

 חיסול הגטו 
ב־18 בספטמבר 1942 הורו הגרמנים ליהודי הגטו לחפור בורות בגבעה חולית כחצי קילומטר ממזרח לכפר, סמוך למה שכונה "ביצת שילוב". כאשר החלו אנשים להתפזר, הם נתפסו ונורו במקום, ו־42 בני אדם נרצחו.

חיסול הגטו הושלם ב־20 בספטמבר 1942, כאשר יחידת הפרשים של הז'נדרמריה שהוצבה בדומצ'ב, אנשי משטרה, יחידת זונדרקומנדו של האס דה ומשתפי פעולה רצחו בין 2,700 ל־2,900 יהודים.

במהלך הרצח ההמוני הצליחו להימלט כ־250 יהודים, אך רובם נתפסו בהמשך ונרצחו בידי שוטרים מקומיים. באוגוסט 1943 נורו למוות עשרה יהודים נוספים שנותרו בחיים כבעלי מקצוע. עם שחרור דומצ'ב נותרו בחיים עשרה יהודים בלבד.

 מבצעי הרצח 
שמותיהם של המנהיגים הנאצים במחוז ברסט, שעל פי הוראותיהם נורו הילדים, ידועים: ראש האס דה המחוזי פיכמן; סגניו זיבל וגריק; קומיסר המחוז פרנץ בוראט; מפקד הז'נדרמריה בלשכת הקומיסר המחוזי דלוצרליין; ראשי לשכת משטרת המחוז, מייג'ור רודה ווינר; פרוקופצ'וק (אוקראיני), ראש מחוז דומצ'ב; פיודור חאה, ראש עיריית דומצ'ב; וראש המשטרה הפלילית זבדסקי.

כן ידועים שמותיהם של אחדים מן המבצעים שהשתתפו בירי בילדים: מקס, ראש קבוצת הגרמנים שביצעה את הירי; קמטסגליאץ, גרמני מאותה קבוצה; פריקס, שוטר שירה בילדים; פוגל, מן הוולגה־גרמנים, יליד העיר אנגלס; ולויטננט אוגיץ, מן העיר ברסט, שהשתתף בירי בילדים.

השוטר אנתוני סאווֹניוק מדומצ'ב הורשע בפשעי מלחמה נאציים בבית משפט בבריטניה בשנת 1999, ומת בכלא.

 הנצחה 
ממוזער|שמאל|250 פיקסלים|אנדרטה לזכר קהילות דומצ'ב וסלבטיצ'ה שנספו בשואה, בבית העלמין הדרומי בחולון. היא מוצבת "בשדרת הקהילות".

 שרידי הילדים שנרצחו הועברו לקבורה מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה בסמוך לצומת הכבישים דומצ'ב–ברסט, ובמקום הוקמה אנדרטה. בשנת 1987 הוקמה אנדרטה חדשה בשם "מחאה" בסמוך לכביש המוביל מברסט לטומשובקה, לפני הפנייה לדומצ'ב – פסלי ברונזה של ילדים כשידיהם מורמות בתפילה.
 בסך הכל עונו ונרצחו כ-2,000 יהודים בגטו דומצ'ב. רשימת הנרצחים הלא שלמה התפרסמה בספר הכרוניקה-התיעודי "זיכרון מחוז ברסט".

בפרק "מעשה השמדת הילדים מבית היתומים דומצ'ב" נכתב:

 אנדרטה הוקמה בקבר האחים של קורבנות רצח העם היהודי ביער, 500 מטרים מזרחית לדומצ'ב.
 אנדרטה נוספת לזכר יהודי דומצ'ב שנרצחו בשואה הוקמה ב"שדרת הקהילות" בבית העלמין הדרומי בחולון.

ראו גם
 דומצ'ב
 גטו חומסק

קישורים חיצוניים

 דומצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין



  הכיבוש הגרמני והקמת הגטו בדומברובה גורניצ'ה

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחוז ברסט
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
*
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה