פוקובוקורו

פוּקוּבּוּקוּרוֹ (ביפנית: 福袋; מילולית: "שקית מזל") הוא מנהג מסחרי יפני הנערך בראשית השנה החדשה, במסגרתו חנויות וקמעונאים מציעים למכירה שקיות אטומות המכילות מוצרים שונים בהנחה משמעותית. הערך הכולל של הפריטים בתוך השקית גבוה בדרך כלל ממחיר המכירה שלה, אולם זהות המוצרים נותרת חסויה בפני הקונה עד לאחר הרכישה. המנהג נחשב לאחד מאירועי הצריכה המרכזיים בכלכלת יפן בתקופת החורף, והוא משלב אלמנטים של מסורת, הימור ושיווק.

 היסטוריה ומקורות 
מקורו של מנהג הפוקובוקורו אינו חד-משמעי, אך הסברות המרכזיות קושרות אותו לתקופת השינויים הכלכליים של שלהי תקופת אדו וראשית תקופת מייג'י. אחת הסברות המקובלות מייחסת את ראשית המנהג לחנות הטקסטיל "אצ'יגויה" (Echigoya), גלגולה הקודם של רשת בתי הכלבו מיטסוקושי, אשר החלה למכור שאריות בדים בשקיות מוזלות במהלך חגיגות השנה החדשהJoy Hendry, Understanding Japanese Society, Routledge, 2019, p. 182.. המנהג התפתח לאורך המאה ה-20 והפך לנורמה שיווקית רחבה בבתי כלבו (Depāto) לאחר מלחמת העולם השנייה, ככלי לחיסול מלאי עודף וליצירת תנועת לקוחות בערב השנה החדשה. השם עצמו נגזר מהפולקלור היפני וקשור לאל דאיקוקוטן, אחד משבעת אלי המזל, המתואר כשהוא נושא שקית מלאה באוצרות ומזל טוב.

 מאפיינים תרבותיים וכלכליים 
הפוקובוקורו מבוסס על המתח שבין חוסר ודאות לבין הבטחה לרווח כלכלי. הקמעונאים נוהגים לתמחר את השקיות בסכומים עגולים (כגון 10,000 או 30,000 ין), כאשר התוכן עשוי להגיע לשווי כפול או משולש מהמחיר הנקוב. בעבור הצרכן היפני, רכישת השקית אינה רק פעולה כלכלית אלא נתפסת כסוג של "מבחן מזל" (Omikuji) לראשית השנה. במקרים בהם התוכן אינו עומד בציפיות הלקוח, המצב מכונה בסלנג היפני "אוסטובוקורו" (Utsubukuro; מילולית: "שקית דיכאון"), תופעה שהובילה להיווצרות שוקי חליפין מאולתרים בפתח החנויות מיד לאחר הרכישהMillie Creighton, "The Depāto: Merchandising the West while Selling Japanized Westernism", in Re-Made in Japan: Everyday Life and Consumer Taste in a Changing Society, Yale University Press, 1992, pp. 42-57..

בעשור השני של המאה ה-21, חלו שינויים במנהג בעקבות המעבר למסחר אלקטרוני. חברות רב-לאומיות הפועלות ביפן, דוגמת אפל או סטארבקס, אימצו את המודל וגרמו לתורי ענק בערים המרכזיות כמו טוקיו ואוסקה. במקביל, חלק מהחנויות עברו למודל של "שקיות גלויות" (Mieru-fukuro), המאפשרות לקונים לראות את התוכן מראש כדי לצמצם את סיכון האכזבה, ובכך הסיטו את המוקד מההימור אל עבר הצריכה המושכלת.

 ראו גם 
 קופסת הפתעה

 קישורים חיצוניים 

 Fukubukuro – Lucky Bags, באתר Japan-guide

 הערות שוליים 

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מסחר
קטגוריה:יפן: כלכלה