דניאל הלוי (היסטוריון)

דניאל הלוי (בצרפתית:Daniel Halévy , בצרפתית מבטאים "אלווי")
12 בדצמבר 1872  - 4 בפברואר 1962) היה היסטוריון 
ומסאי צרפתי עם שורשים יהודיים.

קורות חייו
ילדות וצעירות
דניאל הלוי נולד ב-1872 ברובע התשיעי של פריז כבנם של לודוביק הלוי, סופר ולבריתן, שנבחר ב-1884  באקדמיה הצרפתית, ושל לואיז ברגה, בת לשושלת השענים פרוטסטנטים. מצד אביו היה צאצא לשושלת של אנשי ספרות ממוצא יהודי-גרמני. 
סבא רבא שלו, אלי חלפון הלוי, יליד בוואריה היגר לפריז בסוף המאה ה-18 והיה לחזן של בית הכנסת ברחוב סנט אבואה, מורה ופובליציסט שהטיף להתבוללות. 
דניאל הוטבל וגדל באמונה הנוצרית הפרוטסטנטית. כמו אחיו הבכור, אלי הלוי, למד בתיכון קונדורסה בפריז. הוא התידד שם עם  מרסל פרוסט,  גם הוא בן למשפחה מעורבת יהודית-צרפתית ושהיה לו חבר לכיתה.  עמיתים אחרים שלו בבית הספר היו אנרי ברביס ולאון בלום.
ידיד אחר שלו ושל פרוסט היה ז'אק ביזה , בנו של המלחין ז'ורז' ביזה ושל בת דודתו של אביו,   ז'נבייב הלוי ביזה נשואה שנית שטראוס. 
הלוי הצעיר הפך לאחד האורחים הקבועים של הסלון האליטיסטי של ז'נבייב שטראוס שבו התחכך עם אריסטוקרטים, בני הבורגנות הגבוהה ואמנים כמו פרוסט .
בהמשך למד הלוי למשך שלוש שנים בבית הספר לשפות מזרחיות וסיים תואר ראשון בשפה הערבית 
בהתחלה התלהב מרעיונות אנרכיסטים וכתב בכתב העת "La Revolte" ("המרד"), קרא בשקיקה מכתבי איפוליט טן, ארנסט רנאן ופרידריך ניטשה.
בהמשך התקרב לתנועה הסוציאליסטית, שבראשות ז'אן ז'ורס, כתב בעיתון ל'הומניטה ופרט לכמה ניסיונות לכתוב שירה בהשפעת סטפן מלרמה שהיה מורו לאנגלית בתיכון, כתב שני מסות -  "מסה על תנועת הפועלים בצרפת" ו"ביקור אצל איכרי המרכז".

הלוי לקח צד בפרשת דרייפוס שהשפיעה עמוקות על חיי צרפת. ב-15 בינואר 1898 העיתון "Le Temps" פרסם עצומה , עליה חתם גם הלוי, ושבה נדרשה חידוש המשפט של דרייפוס שהואשם האשמות שוא ונענש שלא בצדק .
עצומה זו זכתה בתמיכת אמיל זולה, אנטול פראנס ואישים אחרים במדינה. הציבור הצרפתי התפצל אז לשניים למחנה ליברלי-רפובליקני בעד דרייפוס ומחנה שמרני ולאומני נגדו. 
בשנים 1910-1903 הוא כתב  כתב העת של שארל פגי - "Cahiers de la Quinzaine" בו פרסם את מסתו "Apologie pour notre passé" (התנצלות על העבר שלנו) 
ב-1909-1901 הוא כתב גם בכתב העת "Pages libres"  לצד שארל גיאס. ב-1937-1921 ניהל את סדרת "המחברות הירוקות" Cahiers verts בהוצאה לאור גראסה.

הלוי כתב, בין השאר, את הספרים "La Fin des notables" (קץ הנכבדים), Décadence de la liberté (הדקדנס של החירות)  (1931), 
La République des ducs (רפובליקת הדוכסים) (1937), 
Essai sur l'accélération de l'histoire (מסה על האצת ההיסטוריה) (1948) וספרי עיון על ניטשה, פגי, ז'ול מישלה, פרודון  וובאן
הלוי היה מקורב לז'ורז' סורל והודות לשכנועיו החליט סורל לפרסם בספר את הגיגיו המפורסמים על האלימות - Réflexions sur la violence (1908).
ב-1950-1948 פרסם מדי פעם ב"קורייה פראנסה" (Courrier français) ושיתף פעולה עם La Nation française ("האומה הצרפתית"), כתב עת מיסודו של פייר בוטאן (Boutang).
ב-1949 נבחר כחבר באקדמיה למדעי המוסר והמדינה. 
היה חבר באגודה להגנת זיכרונו של המרשל פטן וחבר בוועד המנהל של איגוד הדיור המוגן של מנזר רואיומון.

חייו הפרטיים
דניאל הלוי היה חמיו של הפוליטיקאי לואי ז'וקס וסבו של הפוליטיקאי פייר ז'וקס וכן דודו של ההוגה והפעיל המרקסיסטי הליברטרי והביסקסואל דניאל גרן.

הוקרה
1924 - פרס טרואן של האקדמיה הצרפתית - על הספר "וובן"

כתביו

1930  La Fin des notables  (קץ הנכבדים)
1930 " Lettres du Périgord " illustrées de bois en couleurs par Jacques Beltrand, aux dépens de la Société de la Gravure sur   1930 (מכתבים מפריגור- עם איורים צבעוניים על אבן מאת ז'אק בלטראן) 
Décadence de la liberté  1931  הדקדנס של החירות
1932 -  Pays parisiens (חבלי ארץ פריזאים) - כתבים אוטוביוגרפיים על נעוריו
1934 -   La République des Comités-   essai d'Histoire contemporaine (1895-1934)   (רפובליקת הוועדים - מסה להיסטוריה עכשווית 1934-1895)
1935 Visites aux paysans du Centre - -ביקורים אצל איכרי המרכז)  
1937 - La République des Ducs - רפובליקת הדוכסים  
1937 - Pour l'étude de la Troisième République - לחקר הרפובליקה השלישית  
Trois épreuves : 1814 - 1871 - 1940     1941 .
(שלושה מבחנים:1940-1871-1814)
1948    Éssai sur l'accélération de l'histoire   מסה על האצת ההיסטוריה 
Vauban  1923 זכה ב-1924 בפרס טרואן האקדמיה הצרפתית,    
1928 -  Jules Michelet  .
1932  Charles Péguy et les Cahiers   de la Quinzaine   
1901  -Essai sur le mouvement ouvrier en France    .(מסה על תנועת הפועלים בצרפת)
1903   Histoire de quatre ans, 1997-2001 ("היסטוריה של ארבע שנים 2001-1997 , רומן עתידני   
1909 - La Vie de  Friedrich Nietzsche (חיי פרידריך ניטשה)  
1912 '''LApologie pour notre passé - Luttes et problemes  התנצלות על העבר שלנו - מאבקים ובעיות  
1912 -  La Jeunesse de  Pierre-Joseph Proudhon  - צעירותו של פייר-ז'וזף פרודון    
1914 -  Quelques nouveaux Maîtres  - כמה מורים חדשים     .
1918 -   Le Président Wilson Étude sur la démocratie américaine  - הנשיא וילסון . עיון על דמוקרטיה האמריקאית 
 Histoire d'une histoire esquissée pour le troisième Cinquantenaire de la Révolution française, 1939 
(תולדות של  רשימות היסטוריה על ההיובל השלישי של המהפיכה הצרפתית  
1945  Nouveau discours sur l'histoire universelle,   שיח חדש על ההיסטוריה העולמית  
1960 - Degas parle....(דגה מדבר....) 
 Essai sur l'accélération de l'histoire, suivi de À propos de    Leibniz et l’Europe, textes rassemblés par Jean-Pierre Halévy,   2026  מסה על האצת ההיסטוריה, ואחריה - על לייבניץ ואירופה - נערך על ידי ז'אן-פייר הלוי
תרגומים
פרשת וגנר - מאת ניטשה - מגרמנית

קישורים חיצוניים

[https://www.jstor.org/stable/384696 Robert T. Denommé Review about Daniel Halévy and His Times Alain Silvera The French Review
[/https://www.arllfb.be/ebibliotheque/communications/trousson111097.pdf
Raymond Trousson Daniel Halévy et l’Histoire de quatre ans
Bruxelles, Académie royale de langue et de littérature françaises de   
Belgique, 1997.Vol. 40, No. 5 Apr., pp. 714-716]

הערות שוליים

מאמר הספד בעיתון "לה מונד" 6 בפברואר 1962   

קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
קטגוריה:מסאים צרפתים
קטגוריה:פובליציסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:משפחת הלוי
קטגוריה:פרוטסטנטים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר