בית הכנסת הקונסיסטוריאלי שברציף קלבר

בית הכנסת שברציף קְלֶבֶּר (באנגלית: Synagogue du Quai Kléber ;בגרמנית: Synagoge am Kleberstaden; נקרא גם Neue Synagoge – "בית הכנסת החדש") היה בית הכנסת המרכזי של העיר שטרסבורג, צרפת, עד מלחמת העולם השנייה.

בית הכנסת שכן ברצין קלבר (Quai Kléber), ברובע ה"נויסטאדט" (Neustadt), סמוך לתחנת הרכבת הישנה. הוא נחנך בשנת 1898, בתקופה שבה השתייכה העיר להאימפריה הגרמנית (עד 1918). לאחר סיפוח העיר בידי גרמניה הנאצית בשנת 1940 הועלה המבנה באש ונהרס על ידי הנוער ההיטלראי ונהרס כליל בשנת 1941. בשנים שבין שתי מלחמות העולם הייתה שטרסבורג נתונה לשלטון צרפתי, וכך גם קהילתה היהודית. לאחר שנהרס בית הכנסת הוא לא נבנה מחדש ובמקום שבו עמד מצויה כיכר הנקראת "כיכר בית הכנסת העתיק (Place de l’Ancienne Synagogue)", מול מרכז הקניות פלאס דה האל (Place des Halles).

 היסטוריה 

בית הכנסת תוכנן בידי האדריכל לודוויג לוי (Ludwig Levy; 1854–1907) ונבנה בשנים 1895–1898, בעלות כוללת של כ־800,000 רייכסמארק.Théodore Rieger, Denis Durand de Bousingen, Klaus Nohlen, Collection Strasbourg architecture 1871-1918, Paris, Éditions Le Verger, 1991, p. 169.

לאחר ניצחונה של גרמניה הנאצית על צרפת בשנת 1940 סופחה אלזס לגרמניה. בית הכנסת נשדד כליל ולאחר מכן הועלה באש ונהרס. ההצתה בוצעה בידי קבוצת נוער היטלר ממבאדן ומאלזס בלילה שבין 30 בספטמבר ל־1 באוקטובר 1940; ניסיון הצתה ראשון אירע כבר ב־12 בספטמבר. שרידי הקירות שנותרו נהרסו כליל בשנת 1941.

בתום מלחמת העולם השנייה ניצולי השואה שחזרו לעיר התכנסו לתפילות עד שנת 1948 במבנה של בית-הספר ORT (ששימש כמטה הגסטפו בשנים 1940–1944), ולאחר מכן באולם זמני שברחוב סלניק (rue Sellénick).

בין השנים 1948 ל-1958 קיימה הקהילה את תפילותיה בבית כנסת זמני שהוקם בכיכר ברוגלי (Place Broglie).

בשנת 1952, בתמורה למגרש ברציף קלבר (Quai Kléber), הציעה העירייה לקהילה היהודית חלקה בפארק דו קונטאד (Parc du Contades), הגובלת בשדרת השלום (Avenue de la Paix). בית הכנסת החדש, היכל השלום (Grande Synagogue de la Paix), נחנך ב-23 במרץ 1958.

באתר שבו עמד בית הכנסת ההיסטורי לא נבנה מבנה חדש. בחלקה בו עמד בית הכנסת מצויה כיכר שנקראת "כיכר בית הכנסת להעתיק" (Place de l’Ancienne Synagogue) ובה.

אנדרטה ראשונה לזכר בית הכנסת נחנכה בשנת 1976 סמוך למקום שבו ניצב המבנה בעבר. בשנת 1994 הורחבה האנדרטה, ותחנת החשמלית הסמוכה נקראה "Ancienne Synagogue – Les Halles" על שם בית הכנסת הישן.

ב־22 ביולי 2012, על פי הצעת מועצת הנציגים של המוסדות היהודיים בצרפת (CRIF), חנכו הקהילה העירונית ועיריית שטרסבורג במקום שדרה, המוקדשת לחסידי אומות העולם בשם "Allée des Justes parmi les Nations". השדרה ממחישה את שביל לרחבת הכניסה של בית הכנסת לשעבר.

האנדרטה שהורחבה בשנת 1994 נפגעה במרץ 2019 מפגיעת רכב, אירוע שנחשד תחילה כמעשה מכוון אך הוגדר לבסוף כתאונה; מאז שוקמה האנדרטה.

 המבנה 
מיקום בית הכנסת ברציף קלבר שהיה רחוב ראשי ועורק תחבורה חשוב העובר לאורך אחת מתעלות המים (תעלת פוסה דו פו־רמפאר Fossé du Faux Rempart), המקיפות את מרכז העיר העתיקה (ה-Grande Île). המבנה תוכנן בסגנון נאו־רומנסקי, שהושפע מן הקתדרלות הקיסריות של מיינץ, שפייר ווורמס, השוכנות כולן באזור חבל הריין, בדומה לשטרסבורג. המבנה המרכזי המתומן, צריחי האפסיס והחזית הזכירו את קתדרלת שפייר.

בית הכנסת נבנה מאבן חול ורודה ואפורה מהרי הווז' (Vosges), שנחצבה במחצבות פאלסבור (Phalsbourg), ועליו כיפה שגובהה 54 מטרים. הכיפה התחרתה בגובהה בכנסיית סן־פייר־לה־ז'ן הקתולית הסמוכה.

הספינה, אולם התפילה המרכזי היה באורך 46 מטרים וברוחב 19 מטרים, וכלל 1,639 מושבים בשני מפלסים: 825 לגברים ו־654 לנשים; סביב ארון הקודש הוקצו 40 מושבים למקהלה. אולם צדדי בכניסה, שהיה בשימוש בימות החול, היה יכול להכיל כ־100 מתפללים. באולם התפילה הראשי היה עוגב צינורות מתוצרת חברת Walcker Orgelbau, אשר הוחלף בשנת 1925 בעוגב מתוצרת אדמון אלכסנדר רוטינגר (Edmond Alexandre Roethinger). העוגב היה בעל 62 רגיסטרים (צינורות חלילים), שלושה קלידים ידניים בני 56 קלידים כל אחד, ודוושות רגליים בנות 32 מדרגות.

עבודות הבנייה העיקריות הושלמו בנובמבר 1897. לאחר סיום העבודות הפנימיות נערך טקס חנוכת בית הכנסת ב־8 בספטמבר 1898 (כ"א באלול ה'תרנ"ח).

 גלריה 

ראו גם
 יהדות אלזס
 בית הכנסת של אינגווילר
 בית הכנסת של אלטקירש

 לקריאה נוספת 
 Théodore Rieger, Denis Durand de Bousingen, Klaus Nohlen, Collection Strasbourg architecture 1871-1918, Paris, Éditions Le Verger, 1991, (p. 169)
 Archives de la communauté israélite de Strasbourg : Protocole du jeudi 9 avril 1896, cérémonie de la pose de la première pierre de la synagogue du quai Kléber, pp. 349-350
Jean Daltroff, La synagogue du quai Kléber de Strasbourg (1898-1941), Bernardswiller, ID-L’Édition, juillet 2012, 
 Hans Haug, De la première pierre à la synagogue de la paix, dans La synagogue de la Paix, Strasbourg, 1959, pp. 13-26
 Dominique Jung, « 1940 : les Nazis détruisent la synagogue de Strasbourg », Les Saisons d'Alsace, hiver 2015, pp. 32-33
 Marie Goerg-Lieby, Association for Studies on the Internal Resistance of Alsatians (AERIA),, in Bertrand Merle (pref. Victor Convert, intro. Marie-Claire Vitoux),, Strasbourg, Éditions du Signe,2022, 196 pp. (), p. 19-20

 קישורים חיצוניים 


 Quai Kléber Synagogue
 Vandals attack memorial for Strasbourg synagogue destroyed by Nazis in WWII 
 פרטים אודות העוגב שהיה בית הכנסת העתיק ברציף קלבר Quai Kléber 

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:גרמניה: בתי כנסת
קטגוריה:אלזס
קטגוריה:צרפת: בתי כנסת
קטגוריה:אלזס: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו בשואה
קטגוריה:שטרסבורג: מבנים
קטגוריה:שטרסבורג