רות ובועז (פרדריק באזיל)

רות ובועז (בצרפתית: Ruth et Booz הוא ציור שמן על בד מאת האמן האימפרסיוניסטי הצרפתי בן המאה ה-19 פרדריק באזיל, שבוצע בשנת 1870, הנמצא באוסף מוזיאון פאברה במוֹנְפֶּלְיֶה, צרפת מאז 2004.

 רקע 
אמנות דתית הייתה נושא חריג ביצירתו של פרדריק באזיל, המזוהה בעיקר עם ציורי נוף ודיוקנאות. ציור זה מתאר סצנה לילית מספר רות שבמקרא, ובה נראֶה בעז ישן תחת שמי לילה שבמרכזם ירח דקיק. על פי הסיפור המקראי, בועז מבחין ברות, אלמנה מואבייה וקרובת משפחתו, המלקטת שיבולים בשדותיו. עד מהרה הוא מתוודע למצבה הקשה ולמידת חסדה ונאמנותה כלפי חמותה, נעמי. בשעת ערב, ובהתאם להנחיות נעמיהמבקשת לקרב בין השניים, ניגשת רות אל בועז בשנתו ושוכבת למרגלותיו כסמל לבקשת חסותו. בהמשך מסכים בועז לשאתה לאישה, ומצאצאיהם נולד דוד המלך.

בציורו של באזיל מתוארת רות במרחק־מה מבועז, נשענת על מרפקה וראשה מורם. אף שחזהּ חשוף באופן פרובוקטיבי, מבטה אינו מופנה אל בועז הישן אלא אל הירח, בהבעה מהורהרת. נושא בועז ורות היה פופולרי באמנות הסלון הפריזאי של התקופה, וייתכן כי יצירה זו שימשה כתגובתו של באזיל לדחיית ציורו "לה טואלט" (La Toilette) בידי הסלון מוקדם יותר באותה שנה. עם זאת, הסצנה שבחר נשענת במידה רבה על שירו של ויקטור הוגו, "Booz endormi", מתוך הקובץ "La Légende des siècles" משנת 1859. בשנת 1869 ביקר באזיל בסטודיו של הצייר אלכסנדר קבנל ונחשף לגרסתו לנושא, "רות ובועז", שהתבססה אף היא על שירו של הוגו.

הציור נזכר בהתכתבות של באזיל עם אביו בסוף יוני 1870, באותו מכתב שבו הזכיר גם את "הנוף הגדול", המוכר כיום בשם Paysage au bord du Lez. במכתב זה תיאר את הציור כיצירה המצויה בשלב גמור למחצה, ונראה כי נותר במצב זה עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה. באוגוסט 1870 התנדב באזיל לשירות בגדוד זואבים, ולא שב עוד להשלים את היצירה.

ב-28 בנובמבר 1870 השתתף עם יחידתו בקרב בון-לה-רולאנד (Battle of Beaune-la-Rolande). לאחר שמפקדו נפצע, נטל באזיל את הפיקוד והוביל הסתערות על העמדות הפרוסיות. במהלך ההתקפה הכושלת נפגע פעמיים ונהרג בקרב, והוא בן עשרים ושמונה בלבד.

 "הילד הצעיר האבוד על הפסנתר" 
במהלך ההכנות לתערוכה "Frédéric Bazille and the Birth of Impressionism" שנערכה בשנת 2017 בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די.סי., עבר הציור בדיקת רנטגן, ובמהלכה התגלה מחדש אחד מציוריו האבודים של באזיל. מדובר ביצירה "Jeune fille au piano" ("נערה צעירה ליד הפסנתר"), שהושלמה בשנת 1866.

באזיל תיאר את היצירה בפירוט רב בהתכתבות עם אמו, לרבות צבעי הסאטן הירוקים של שמלת הדוגמנית ומידות הציור. עוד ציין כי היצירה זכתה לשבחים מצד גוסטב קורבה. באזיל התכוון להציג את הציור כיצירת הביכורים שלו בסלון של פריז – התערוכה הרשמית של האקדמיה לאמנויות היפות (Académie des Beaux-Arts), שנחשבה לאירוע האמנותי המרכזי והיוקרתי ביותר בעולם המערבי באותה תקופה. קבלה לסלון הייתה עשויה להבטיח את מקומו של באזיל במסגרת האורתודוקסיה של הציור הצרפתי.

ואולם, הסלון דחה את "Jeune fille au piano", אף שקיבל את ציורו הצנוע יותר, "טבע דומם עם דגים" ("Still Life with Fish"), שהפך ליצירת הביכורים הרשמית שלו.

ללא ידוע בוודאות מדוע בחר באזיל לצייר מחדש על גבי קומפוזיציה זו. עם זאת, חרף מצבו הכלכלי האיתן יחסית, היה באזיל ידוע בכך שעשה שימוש חוזר בבדיהם של ציורים שנדחו, ומחזר קומפוזיציות שלא זכו להכרה או לקבלה רשמית.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:הירח באומנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19