מתקפת מועצת המעבר הדרומית בדרום תימן (2025–2026)

מתקפת מועצת המעבר הדרומית בדרום תימן פרצה ב-2 בדצמבר 2025, במסגרת מלחמת האזרחים בתימן, לאחר שמועצת המעבר הדרומית (STC) — ארגון בדלני הנתמך בידי איחוד האמירויות הערביות — פתחה במתקפה צבאית רחבת־היקף ברחבי דרום תימן, ושברה שנים של קיפאון צבאי בעימות. המבצע החל במחוז חצרמוות, אשר היה באותה עת בשליטת ממשלת תימן המוכרת בינלאומית והנתמכת בידי ערב הסעודית. ה-STC התקדם במהירות וכבש מספר אזורים שהוחזקו בידי הממשלה בצפון ואדי חצרמוות, ובהם הערים סיאון ותרים. בהמשך התרחבה המתקפה אל מחוז אל־מהרה ואזורים סמוכים נוספים. המבצע, שכונה "מבצע עתיד מבטיח", הביא להישגים טריטוריאליים מהירים, ועד 9 בדצמבר השתלט ה-STC על רוב האזורים המשתרעים על פני ששת מחוזות דרום תימן לשעבר.

ב־30 בדצמבר ביצע חיל האוויר המלכותי הסעודי תקיפות אוויריות על עיר הנמל אל-מוכלא שבשליטת ה-STC, תוך שהוא מצהיר כי היעד היה משלוח נשק שהגיע מאיחוד האמירויות הערביות, מה שהיווה משבר חמור ביחסים בין שתי המדינות שהיו בעלות ברית אסטרטגיות במלחמת האזרחים במשך השנים. האמירויות הכחישו כי המשלוחים כללו נשק. זמן קצר לאחר מכן הורתה ממשלת תימן לכל הכוחות האמירתיים לעזוב את שטח תימן בתוך 24 שעות, הכריזה על מצור אווירי, יבשתי וימי בן 72 שעות ועל מצב חירום בן 90 יום. בהמשך אותו יום הודיעה איחוד האמירויות כי תסיג מרצונה את כוחותיה הנותרים מתימן בעקבות התקיפות הסעודיות.
ב-2 בינואר 2026 פתחו כוחות ממשלת תימן, בסיוע תקיפות אוויריות סעודיות, במתקפת נגד במטרה להשיב את השטחים שנכבשו בידי ה-STC. הארגון הודיע כי בכוונתו לקיים משאל עם לעצמאות בתוך שנתיים. בגיבוי סעודי התקדמו כוחות הממשלה במהירות, כבשו את סיאון ב־3 בינואר ואת מוכלא ביום שלאחר מכן, ובכך הפכו את הישגי ה-STC. ב־7 בינואר החלו כוחות הממשלה להיכנס לבירת ה-STC, עדן, תוך קריסת התנגדות הארגון. מנהיג ה-STC עידרוס א-זוביידי הודח מן מועצת המנהיגות הנשיאותית התימנית, הואשם בבגידה ולפי הדיווחים נמלט לאיחוד האמירויות. ב־9 בינואר הודיע ה-STC על התפרקותו בעקבות אובדן שטחים נרחב ברחבי המדינה.

 רקע 
המתיחות במחוז חצרמוות עלתה מאז נובמבר 2025, בין ה-STC לבין ברית השבטים של חצרמוות — קבוצה בהנהגת עמר בן חבריש הנתמכת בידי ערב הסעודית. ב־29 בנובמבר פרסו כוחות ההגנה של חצרמוות (הזרוע הצבאית של ברית השבטים) כוחות סביב שדות הנפט אל־מסילה במחוז חצרמוות, השייכים לחברת "PetroMasila", חברת הנפט הגדולה בתימן — במטרה "להגן על המשאבים הלאומיים מפני כל תוקפנות אפשרית או התערבות חיצונית", לפי חבריש. הפקת הנפט נחסמה, מה שהוביל למחסור באנרגיה ברחבי האזור, ופגע במיוחד באזורים שבשליטת ה-STC — דבר שהארגון ראה כאיום. בתגובה, ה-STC החל בריכוז כוחות צבאיים בחצרמוות.

 ציר זמן 
 מתקפת ה-STC 
ממוזער|השליטה הפוליטית והצבאית בתימן בדצמבר 2025 לאחר מתקפת ה-STC
ממוזער|right|upright=0.6|דגל דרום תימן מונף על גג מבנה ממשלתי בסיאון לאחר המתקפה

ב־2 בדצמבר 2025, מספר רב של חיילים מתנועת הדרום החלו להתקדם צפונה דרך נפת סאח, ועד סוף היום התקדמו אל מרחק של כמה עשרות קילומטרים מהעיר סיאון. המתקפה בואדי חצרמוות נפתחה בבוקר 3 בדצמבר בידי "כוחות חגורת הביטחון" של ה-STC, בהובלת כוחות העילית של חצרמוות. בסיאון, כוחות ה-STC התמקמו באזור ג'ת'מה (Jathma), ולאחר מכן פתחו בהפגזה על מפקדת האזור הצבאי הראשון  של הכוחות המזוינים של תימן ועל יעדים מרכזיים נוספים בעיר. לאחר ההפגזה ביצע ה-STC מתקפת בזק, שהותירה את כוחות ממשלת תימן במבוכה ובאי-סדר. דווח על חילופי אש קצרים בין ה-STC לבין כוחות האזור הצבאי הראשון, בין היתר בארמון הנשיאותי ובנמל התעופה הבין-לאומי סיאון.

תוך שעות מהתחלת הלחימה, אנשי ה-STC כבשו מספר עמדות ומבני ממשל מידי צבא תימן, מה שהוביל לנסיגת כוחותיו. משם הצליחו כוחות ה-STC להשלים את השתלטותם על סיאון עד רדת הלילה, ולאחר מכן התקדמו במהירות ברחבי ואדי חצרמוות, וכבשו עיירות ובסיסים צבאיים נוספים. עד סוף היום כבשו כוחות ה-STC כמעט כל נקודה אסטרטגית משמעותית בואדי חצרמוות, כולל סיאון ושדה התעופה שלה, מפקדת האזור הצבאי הראשון, והיישובים תרים, אל־קטן, חוורה, אל-רדוד ואל-ח'שַעָא.

ב־3 בדצמבר, בקרבות על נפת ארמא שבמחוז שבווה, טענו כוחות ה-STC כי השתלטו על "מחנה השייך להאחים המוסלמים" במדבר ארין. ב־8 בדצמבר השתלטו כוחות הדרום על שדה הנפט אל-עקלה בנפה. לפי דיווחים, אנשי ה-STC נצפו מצוידים בכלי רכב משוריינים מתוצרת אמירתית ובתותחי-שדה סיניים בקוטר 155 מ"מ מסוג AH4 howitzer , שאיחוד האמירויות סיפקה גם לכוחות שליחים נוספים. דווח על ארבעה הרוגים בקרב לוחמי ה-STC מחטיבת הברק ה־14, חטיבת הסיוע והתגבור ה־5 וחטיבת ברשיד. כמו כן דווח על אבדות שנגרמו לכוחות התימניים.

בשעות הבוקר המוקדמות של 4 בדצמבר, כוחות ה-STC השתלטו על מתקן PetroMasila ועל העמדות הצבאיות סביבו מידי ברית השבטים של חצרמוות. הברית נסוגה מהאזור כחלק מהסכם שנתמך בידי ערב הסעודית, ולבסוף נסגה לנפת א-סאום, אף שה-STC דיווח על מותם של ארבעה מחייליו בעימותים מצומצמים באזור. בחצרמוות הודיעו כוחות הדרום על כיבוש מפקדת חטיבה ממוכנת 23 בעיירה אל עבר שבואדי חצרמוות ועל כיבוש מפקדת חטיבת משמר הגבול ה־11. בסוף היום הועברה האחריות על מחנה אל־עַבְּר לכוחות מגן המולדת ("דרע אל־וַטַן") הנתמכים בידי ערב הסעודית.

ב־4 בדצמבר השתלטו כוחות הדרום על אל-ע'יט'ה, בירת מחוז אל־מהרה, ללא קרב, וכן על נמל נשטון. ב־5 בדצמבר העבירו כוחות מגן המולדת את השליטה בנמל התעופה ע'יט'ה ובנמל נשטון. ב־5 בדצמבר ניסו כוחות מגן המולדת לכבוש מחדש את סיאון, אך נהדפו בידי כוחות הדרום. לחץ סעודי הביא לכך שה-STC ויתר זמנית על חלק מהאתרים שכבש; עם זאת, כוחות ה-STC תקפו נגדית וכבשו מחדש את כלל האזורים הללו כמעט מיד. כוחות מגן המולדת השתלטו על מחנה החטיבה המשוריינת ה־37 באל־ח'שַעָא.

ב־6 בדצמבר כבשה חטיבת הסיוע והתגבור הראשונה של כוחות העילית של חצרמוות את מחנה החטיבה המשוריינת ה־315 בנפת ת'מוד שבצפון מחוז חצרמוות. במקביל, מחסום ראמה של חטיבת משמר הגבול ה־11 נכבש בידי בני שבט אל־מַנַאהִיל לאחר מתקפה. ארבעה מאנשי חטיבות הענקים הדרומיות שנלחמו לצד ה-STC נהרגו כאשר מטען חבלה פגע בשיירתם במחוז חצרמוות. לאחר שכוחות מועצת המעבר הדרומית כבשו את סיאון, דווח על התנגדות מועטה מאוד להתקדמותם: כוחות ממשלת תימן הנתמכים בידי ערב הסעודית נסוגו לנוכח ההתקדמות, ולפי דיווחים הבטיחו כוחות ה-STC שליטה בכל מחוז חצרמוות כעבור כ-48 שעות.

ב־7 בדצמבר נכנסו כוחות הדרום אל אל-ע'יט'ה לאחר נסיגה פתאומית של כוחות מגן המולדת מכמה עמדות בתוך העיר. הם גם השתלטו על נפות סייחוט, קישן ואל-מסילה במחוז אל-מהרה. עד סוף היום כוחות ה-STC כבשו ללא קרב גם עמדות חוף וגבול מרכזיות, ובהן מעבר שחן בגבול עם עומאן ונמל נישטון. ב־10 בדצמבר השתלטו כוחות הדרום על השער המערבי של נמל התעופה הבין־לאומי אל-ע'יט'ה, בעוד שכוחות מגן המולדת שמרו על השליטה בנמל עצמו. ב־16 בדצמבר 2025 השתלטו כוחות הדרום על נמל נישטון. ב־23 בדצמבר עזבו כוחות "מגן המולדת" את נמל התעופה הבין-לאומי אל-ע'יט'ה בעקבות לחץ מצד מועצת המעבר הדרומית.

עד 8 בדצמבר השתלטו כוחות ה-STC על רוב האזורים שבעבר היו חלק מדרום תימן, לרבות כל קו החוף הדרומי של תימן, אזור הגבול עם עומאן, וכן מחוז א-דאלע ושדות הנפט במחוז חצרמוות – כך שרק החלקים הצפוניים של מחוזות אלה נותרו בשליטת כוחות ממשלת תימן; ב-9 בדצמבר טענה מועצת המעבר הדרומית לשליטה בכל שמונת מחוזות דרום תימן. נכון ל־9 בדצמבר הוערך כי כוחות ה־STC שולטים ב-90%–95% מן האזורים המיושבים בדרום תימן לשעבר, וכן מחזיקים בלפחות 80% מעתודות הנפט המוכחות של תימן. כוחות ה־STC בחצרמוות התקדמו עד לפרברי אל-עבר, מדרום למעבר הגבול אל-וַדִיעָה עם ערב הסעודית. מבין כלל האזורים שנכבשו בידי מועצת המעבר הדרומית, מחוז חצרמוות היה בעל הערך האסטרטגי הגבוה ביותר בפער ניכר, כאשר השליטה בו נתפסה כחיונית הן עבור ממשלת תימן והן עבור פרויקט הבדלנות של ה־STC.

 מתקפת אביאן 
ב־16 בדצמבר פתחה ה-STC במתקפה במחוז אביאן, שכונתה "מבצע מכריע", אשר הוצגה כמכוונת נגד אל-קאעידה בחצי האי ערב. הן ה-STC והן אנליסטים עצמאיים תיארו את המבצע כהמשך ישיר למתקפה הקודמת.

 הקרע הסעודי–האמירתי 
בעקבות ההישגים הטריטוריאליים הנרחבים של ה-STC, ריכזה ערב הסעודית כוחות על גבולה עם תימן, וב־25 בדצמבר דרשה מכוחות הארגון לסגת מן האזורים שכבשו לאחרונה במחוזות חצרמוות ואל־מהרה, ואף איימה בתקיפות אוויריות אם לא יעשו כן. כוחות ה-STC סירבו.
ב־26 בדצמבר ביצעה ערב הסעודית שתי תקיפות אוויריות נגד עמדות ה-STC בואדי נהב שבמחוז חצרמוות. התקיפות הגיעו לאחר עימותים יום קודם בין הארגון לבין מנהיג שבטי הנתמך בידי סעודיה.

ב-27 בדצמבר הודיעה הקואליציה בהובלת ערב הסעודית בתימן כי תגיב צבאית לכל תנועות בדלניות שיערערו את מאמצי ההסלמה באזור, וקראה שוב ל-STC לסגת מן השטחים שכבש. לפי גורם צבאי תימני, כ־15,000 לוחמים הנתמכים בידי סעודיה רוכזו בגבול ערב הסעודית–תימן, אף שלא נשלחו עדיין לשני המחוזות המזרחיים של תימן.

ב־30 בדצמבר ביצעה הקואליציה בהובלת סעודיה התומכת בממשלת תימן תקיפה אווירית על שתי ספינות מפוג'יירה שבאיחוד האמירויות הערביות שעגנו בנמל אל-מוכלא. לפי הקואליציה, הספינות האמירתיות העבירו משלוח גדול של נשק וכלי רכב משוריינים ל-STC. עיתונאי המזוהה עם הארגון דיווח כי התקיפות "ניפצו ופגעו בחלונות הבניין הסמוך לנמל".

ב־31 בדצמבר החל ה-STC לפנות אתרי פריסה ולסגת חלקית ממספר אזורים ברחבי מחוז חצרמוות. ב-1 בינואר 2026 סירב הארגון לסגת לחלוטין מן המחוזות שכבש, אך הסכים לפריסת כוחות "מגן המולדת" הנתמכים בידי סעודיה בהם.

 מתקפת הנגד של ממשלת תימן 
ב־2 בינואר הורה יו"ר מועצת המנהיגות הנשיאותית רשאד אל-עלימי לסאלם אחמד סעיד אל-חנבאשי, מושל חצרמוות, לקבל את הפיקוד על כוחות "מגן המולדת" במחוז ולפתוח במבצע צבאי להשתלטות על כל הבסיסים והמחנות שבשליטת ה-STC.
באותו יום ביצע חיל האוויר המלכותי הסעודי תקיפות אוויריות באל־ח'שא ובסיאון, שבהן נהרגו לפחות 20 לוחמי STC.

ב-3 בינואר הודיעו כוחות צבאיים הנתמכים בידי סעודיה כי הבטיחו שליטה בכל המתקנים הצבאיים והאזרחיים בעיר אל-מוכלא — בירת מחוז חצרמוות. שני גורמים צבאיים בממשלת תימן מסרו לסוכנות הידיעות הצרפתית כי הכוחות השתלטו על המתקן הצבאי העיקרי בעיר.

ב־4 בינואר הודיעו כוחות ממשלת תימן כי כוחות "מגן המולדת" כבשו מחדש את כל תשעת נפות חצרמוות. הממשלה הודיעה גם כי חזרה לשלוט באל-מוכלא. מאז תחילת מתקפת הנגד נהרגו לפחות 80 לוחמי מועצת המעבר הדרומית, 152 נפצעו ו-130 נשבו. תיעוד חזותי הראה כי הכוחות הסירו מן העיר את דגל דרום תימן ששימש את ה-STC.

 נפילת עדן 
ב-7 בינואר החלו כוחות ממשלת תימן להיכנס לבירת ה-STC, עדן, תוך קריסת כוחות הארגון. לאחר מכן הואשם ראש ה-STC, עידרוס א-זוביידי, בבגידה בידי מועצת המנהיגות הנשיאותית התימנית, ולפי הדיווחים נמלט מאוחר יותר לאיחוד האמירויות הערביות. הקואליציה בהובלת סעודיה טענה כי א-זוביידי נמלט לאיחוד האמירויות דרך סומלילנד לאחר שיצא מנמל ברברה שאליו הגיע מעדן. עד סוף היום ב-7 בינואר דווח כי כוחות הממשלה שולטים במלואם בכל נפות מחוז עדן, כולל נמל התעופה הבין-לאומי עדן והארמון הנשיאותי.

ב-8 בינואר הודיע ה-STC כי נותק הקשר עם 50 צירים בכירים שנסעו לריאד לשיחות. ב־9 בינואר הודיע מבירת ערב הסעודית ריאד מזכ"ל הארגון עבד אל-רחמן ג'לאל א-סובייחי כי הארגון יתפרק.

ערב הסעודית הודיעה כי תארח ועידה בריאד במועד שלא פורסם כדי לדון בעתיד דרום תימן, וא-סובייחי הצהיר כי ה-STC יתכונן לכך. ב־10 בינואר הודיעה מועצת המנהיגות הנשיאותית כי השיב שליטה מלאה באזורים שהוחזקו קודם לכן בידי ה-STC.

 תגובות 
 תגובות בתימן 
 : יו"ר מועצת המנהיגות הנשיאותית רשאד אל-עלימי האשים את ה-STC בהסתת "מרד" המאיים לפצל את המדינה ולערער את נתיבי השיט. לאחר התקיפות הסעודיות על יעדי STC ושתי ספינות אמירתיות ב־30 בדצמבר 2025, הודיעה ממשלת תימן כי היא מסיימת את הסכם ההגנה המשותף עם האמירויות והורתה לכל הכוחות האמירתיים לעזוב את המדינה בתוך 24 שעות. בנוסף הכריזה תימן על מצב חירום בן 90 יום ועל סגירה בת שלושה ימים של כלל מעברי הכניסה היבשתיים, הימיים והאוויריים.
  מועצת המעבר הדרומית: הארגון מסר כי פעולותיו הצבאיות נענו "לקריאות עמנו הדרומי", וכי מטרתו להבטיח את האזור מפני טרור ולנתק נתיבי אספקה והברחה של החות'ים.
 ב־7 בדצמבר יצאו מאות מפגינים לרחובות העיר חור מקסר  שבמחוז עדן בדרישה לעצמאות דרום תימן.

 תגובות בין-לאומיות 
 : אזרבייג'ן בירכה על מאמצי ערב הסעודית ואיחוד האמירויות להפחתת המתיחות בתימן.
 : דובר שר החוץ האיראני אסמאעיל בקאי כינה את ההתפתחויות "תואמות את מדיניות המשטר הציוני (ישראל) לפירוק מדינות האזור", ואמר כי הן מקור דאגה למדינות מערב אסיה. היועץ הבכיר למדיניות חוץ של עלי ח'אמנאי, עלי אכבר ולאיתי, האשים את איחוד האמירויות בתוקפנות אימפריאליסטית בתימן ובסודאן.
 : ערב הסעודית התנגדה למתקפה וטענה כי בוצעה באופן ח-צדדי וללא אישור מועצת המנהיגות הנשיאותית או תיאום עם הנהגת הקואליציה, והזהירה כי "הסלמה בלתי מוצדקת" פוגעת באינטרסים של העם התימני ובמאמצי הקואליציה. היא דרשה מה-STC להפסיק את ההסלמה ולסגת ממחוזות חצרמוות ומהרה. בהמשך החלה בתקיפות מוגבלות נגד עמדות הארגון והאשימה את איחוד האמירויות כי עומדות מאחורי התקדמותו.
 בריגדיר גנרל טורקי אל־מאלכי הצהיר כי כל תנועה צבאית שתפר את מאמצי ההרגעה "תטופל ישירות ומיידית", והאשים את ה-STC בהפרות חמורות של זכויות אדם נגד אזרחים.
 : משרד החוץ האמירתי הדגיש את מחויבותו ליציבות ולפיתוח בתימן. בהמשך הודיעה המדינה על נסיגה מלאה מתימן והביעה "חרטה עמוקה" על האשמות סעודיות כי דחפה את ה-STC לתקוף את ממשלת תימן הנתמכת בידי סעודיה.
 : מזכיר המדינה האמריקאי מרקו רוביו הביע דאגה מן האירועים בדרום־מזרח תימן וקרא לריסון ולהמשך דיפלומטיה, תוך תמיכה במאמצי ההנהגה הסעודית והאמירתית לשמירת ריבונות תימן והביטחון האזורי.

 ארגונים בין-בינלאומיים 
 : האיחוד האירופי קרא לכל הפלגים התימניים להציב את האינטרס הלאומי מעל לפילוג ולהיכנס לשיחות שלום לסיום הסכסוך.
 : מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש הזהיר מפני הסלמה מסוכנת בתימן וציין כי צעדים חד-צדדיים עלולים להעמיק את הפילוג.

הערות שוליים

קטגוריה:2025 בתימן
קטגוריה:2026 באסיה
קטגוריה:מלחמת האזרחים בתימן (2014 ואילך)