מייסון בייטס

מייסון ווסלי בייטס (באנגלית: Mason Bates, נולד ב-23 בינואר 1977) הוא מלחין אמריקאי זוכה פרס גראמי של מוזיקה סימפונית ותקליטן של מוזיקה אלקטרונית. הוא המלחין הראשון המכהן כמלחין הבית של מרכז ג'ון פ. קנדי לאמנויות הבמה, והוא כיהן בתפקיד זה גם בתזמורת הסימפונית של שיקגו, בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בתזמורת הסימפונית של פיטסבורג ובתזמורת הסימפונית של קליפורניה.

בנוסף ליצירותיו הבולטות "ספינת אם", "אנתולוגיה של זואולוגיה פנטסטית", ו"ה (ר)בולוציה של סטיב ג'ובס", הוא הלחין את הפסקול לסרטו של גאס ואן סנט, "ים העצים". בסקר שנערך בשנת 2018 בקרב תזמורות אמריקאיות, הוא דורג כמלחין החי השני המבוצע ביותר.

 ביוגרפיה 
בייטס נולד בפילדלפיה, וגדל בריצ'מונד ובניוטאון, שם ממוקמות נחלת המשפחה והחווה שלהם. הוא הפגין עניין מוקדם בכתיבה יוצרת בבית הספר סנט כריסטופר וקיבל מכתב מראש עיריית מינכן בתגובה לשירו "הכפר של מיליון האנשים", שנכתב לאחר ביקור בעיר. יצירות המקהלה המוקדמות ביותר שלו היו בניצוחה של מורתו לפסנתר, הופ ארמסטרונג ארב, והוא למד הלחנה אצל דיקה ניולין, שהייתה תלמידתו של ארנולד שנברג.

במהלך קיץ 1993 במרכז המוזיקה ברבארד, המוזיקה של בייטס משכה את תשומת ליבו של המנצח רוברט מודי, שהזמין ממנו לאחר מכן את יצירתו הסימפונית הראשונה, "וריאציות חופשיות לתזמורת", עבור התזמורת שלו באוונסוויל. בהמשך למד בייטס בתוכנית המשותפת של אוניברסיטת קולומביה ובית הספר ג'וליארד, וקיבל תואר בוגר אוניברסיטה בספרות אנגלית ותואר מוסמך במוזיקה בהלחנה. הוא למד הלחנה אצל ג'ון קוריליאנו, דייוויד דל טרדיצ'י וסמיואל אדלר, ובמקביל למד כתיבת מחזות אצל ארנולד ויינשטיין.

בשנת 2001 עבר בייטס לאזור המפרץ ולמד תחת אדמונד קמפיון במרכז למוזיקה חדשה וטכנולוגיות אודיו באוניברסיטת קליפורניה, וסיים בשנת 2008 עם תואר דוקטור בהלחנה. סביב אותה תקופה עבד כ-DJ ואמן טכנו תחת השם Masonic במועדונים וברים בסן פרנסיסקו. באותה שנה, יחד עם המנצח בנימין שוורץ והמעצבת הוויזואלית אן פטרסון, הוא הקים את מרקורי סול, מלכ"ר שבסיסו בסן פרנסיסקו, המפיק מופעי מועדונים המשלבים מוזיקה קלאסית וסטים של DJ. במקביל הוא התגורר ברומא בין השנים 2003–2004 כזוכה פרס רומא מהאקדמיה האמריקאית ברומא, וכן בברלין בשנת 2005 כזוכה פרס ברלין מהאקדמיה האמריקאית בברלין. בשנת 2014 הצטרף לסגל ההלחנה של הקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו. נכון ל-2026 הוא מתגורר בברלינגיים, קליפורניה.

 קריירה 
בייטס הפגין עניין מוקדם בגישור בין עולמות המוזיקה האלקטרונית והסימפונית, כאשר ביצע בבכורה את הקונצ'רטו לסינתיסייזר שלו בשנת 1999 עם התזמורת הסימפונית של פיניקס ולאחר מכן ביצע אותה עם התזמורת הסימפונית של אטלנטה. רוברט מודי ביצע בבכורה את היצירה הזו בנוסף ל"אוויר חלוד בקרוליינה". הוא זכה לתשומת לב לאומית בשנת 2007 עם "ממשק נוזלי", סימפוניית מים שהוזמנה על ידי התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית תחת ניצוחו של לאונרד סלטקין, שביצע בבכורה כמה מיצירותיו של בייטס, כולל הקונצ'רטו לכינור עבור אן אקיקו מאיירס.

בייטס דיבר על הסימפוניות שלו כהחייאה של הסימפוניות הנרטיביות מהמאה ה-19 תוך שימוש בצלילים מהמאה ה-21, כפי שבא לידי ביטוי בסימפוניה שלו משנת 2018, "אמנות המלחמה". היצירה "חוקרת את הדרמה של הקונפליקט האנושי" באמצעות הקלטות שטח של פיצוצי מרגמות וארטילריה שנעשו במהלך שני ביקורים בקאמפ פנדלטון, וכן הקלטות של מכונות הדפוס של מטבעת ארצות הברית המופיעות בפרק הפתיחה של היצירה, "כסף כמערכת נשק".

חלק מיצירותיו אינן כוללות צלילים אלקטרוניים, כגון "רסורקסיט", שהוזמנה על ידי התזמורת הסימפונית של פיטסבורג לכבוד יום הולדתו ה-60 של מנפרד הונק. הונק ניצח על הבכורה שלה בשנת 2018.

שותפות ארוכה עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו החלה עם בכורת היצירה "בי-סיידס" בשנת 2009 תחת ניצוחו של מייקל טילסון תומאס, שלאחר מכן ניצח על כמה מיצירותיו של בייטס עם התזמורת הסימפונית יוטיוב. האחרונה ביצעה בבכורה את "ספינת אם" בבית האופרה של סידני בשנת 2011 בפני קהל מקוון של שני מיליון צופים, והיצירה הפכה לאחת היצירות התזמורתיות המבוצעות ביותר של מלחין חי. מייקל טילסון תומאס והתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו הקליטו שלוש מיצירותיו של בייטס במהלך פסטיבל "בטהובן ובייטס" של 2017, וזכו במועמדות לפרס הגראמי עבור הביצוע התזמורתי הטוב ביותר. באותה שנה נרשמה גם מועמדות ליצירה הקלאסית המודרנית הטובה ביותר עבור יצירתו "אנרגיה חלופית" עבור התזמורת הסימפונית של שיקגו, שם מונה בייטס למלחין הבית בין השנים 2010 ל-2015.

פרויקטים קולנועיים החלו בשנת 2015 עם הפסקול לסרטו של גאס ואן סנט, "ים העצים", בכיכובם של מתיו מקונוהיי, נעמי ווטס וקן ואטאנבה.

בזמן שצבר בולטות לאומית בזכות המוזיקה הסימפונית האלקטרו-אקוסטית שלו, בייטס החל להתנסות בפורמטים של קונצרטים בפרויקטים של אוצרות בשיתוף עם מוסדות כמו התזמורת הסימפונית של שיקגו ומרכז קנדי. דרך מופע המועדונים שלו, "מרקורי סול", בייטס הכיר טכניקות תאורה, הפקה ובימוי שיוצרות סביבות זורמות ועשירות במידע במסגרות חברתיות. יחד עם המלחינה אנה קליין, בייטס הרחיב את סדרת MusicNOW של התזמורת הסימפונית של שיקגו כך שתכלול הערות תוכנייה קולנועיות, הפקה סוחפת ומסיבות לפני ואחרי הקונצרט בשיתוף עם קולקטיב הדי-ג'ייז illmeasures. לאחר תקופת שהותו בשיקגו, מונה בייטס למלחין הבית הראשון של מרכז קנדי לאמנויות הבמה בוושינגטון די.סי, שם השיק את סדרת המוזיקה החדשה "KC ג'וקבוקס". הסדרה מפיחה חיים באולמות ברחבי המרכז, ומשלבת אנסמבלים קלאסיים ומלחינים עם אמנים מחוץ לתחום, כגון ת'יברי קורפוריישן והמלחינים קייל דיקסון ומייקל שטיין מהסדרה "דברים מוזרים" בנטפליקס.

האופרה הראשונה שלו, "ה (ר)בולוציה של סטיב ג'ובס", בוצעה בבכורה בשנת 2017 על ידי האופרה של סנטה פה, שהוסיפה הופעה כדי להיענות לביקוש הרב לאחר שכל שבע ההופעות המתוכננות המקוריות נמכרו כליל. המנכ"ל צ'ארלס מקיי הודיע כי זו הייתה אחת היצירות החדשות הנמכרות ביותר בתולדותיה, וההקלטה של האופרה של סנטה פה בחברת התקליטים פנטטון המשיכה וזכתה בפרס הגראמי לשנת 2019 עבור הקלטת האופרה הטובה ביותר. המזמינים השותפים כוללים את האופרה של סן פרנסיסקו, האופרה של סיאטל ואוניברסיטת אינדיאנה. הליברית (הטקסט לאופרה) נכתב על ידי מארק קמפבל.

בשנת 2018, המטרופוליטן אופרה הודיעה על הזמנת היצירה "ההרפתקאות המופלאות של קוואליר וקליי", עם מוזיקה מאת בייטס וליברית מאת ג'ין שיר. האופרה מבוססת על הרומן זוכה פרס פוליצר בעל אותו השם מאת מייקל שייבון, העוסק במהגר יהודי הכותב חוברות קומיקס כדי להרוויח מספיק כסף להצלת משפחתו מהשואה.

בנובמבר 2019, חברת "Vulcan Productions" הודיעה על פרטים לגבי "הסינתיסייזר הגדול בעולם: יצירת התזמורת" (ששמו שונה מאוחר יותר ל"פילהרמוניה פנטסטיק: יצירת התזמורת"), יצירת מולטימדיה בת 25 דקות המשלבת סרט, אנימציה וסאונד מוקלט מראש עם תזמורת חיה. היא הוזמנה בשיתוף על ידי הסימפוניות של שיקגו, סן פרנסיסקו, דאלאס, פיטסבורג והתזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית. היצירה היא שיתוף פעולה בין בייטס לבין הבמאי ומעצב הסאונד גארי רידסטרום מלוקאס פילם וסקי קער סאונד, וכן האנימטור ג'ים קפוביאנקו. "פילהרמוניה פנטסטיק" היא "מדריך לתזמורת" עם תסריט מאת בייטס ורידסטרום, ולחן סימפוני אלקטרו-אקוסטי מאת בייטס. הבכורה תוכננה להתקיים בתזמורת הסימפונית של שיקגו עם המנצח האורח אדווין אאוטווטר במרץ 2020, לציון חגיגות ה-100 לייסוד סדרת קונצרטי הבוקר למשפחות ב-1919 על ידי פרדריק סטוק. עם זאת, הבכורה בוטלה כתגובה למגפת הקורונה. בכורת החוף המערבי באפריל של אותה שנה בתזמורת סימפונית של סן פרנסיסקו נדחתה מאותה סיבה. גם התזמורות של דאלאס, פיטסבורג והתזמורת הלאומית תכננו לבצע את היצירה בעונת 2020–21, שלאחריה היא תהיה זמינה להשכרה כחבילת "סרט בקונצרט".

ב-21 בספטמבר 2025, האופרה שלו "ההרפתקאות של קוואליר וקליי" פתחה את עונת 2025–2026 של המטרופוליטן אופרה.

 יצירות 
 יצירות סימפוניות 

 אופרות 
 ה (ר)בולוציה של סטיב ג'ובס (2017).
 ההרפתקאות המופלאות של קוואליר וקליי (2024).

 מוזיקה קאמרית 
 שננדואה, לכינור סולו (2019).
 קרביד ופחמן, לאנסמבל צ'לואים (2013).
 במבוק קשה, לאנסמבל פיירו וכלי הקשה (2013).
 בגטלות, לרביעיית מיתרים ואלקטרוניקה (2012).
 סטריאו הוא המלך, לשלושה נגני כלי הקשה וסרט הקלטה (2011).
 חיי הציפורים, לחליל, קלרינט, כינור וצ'לו (2008).
 שקרים לבנים עבור לומאקס, לפסנתר סולו (2007).
 נהר אדום, לכינור, קלרינט, צ'לו, פסנתר ואלקטרוניקה (2007).
 נול דיגיטלי, לעוגב ואלקטרוניקה (2005).
 מענבר קפוא, לרביעיית מיתרים (2004).
 להקת מיתרים, לשלישיית פסנתר (2002).
 מרקורי סול, לקלרינט ופסנתר (2002).

 יצירות ווקאליות 
 ילדי אדם, שירי בריאה לתזמורת ומקהלה (2018).
 נקישות תוף, למקהלה (2017).
 מעבר, למצו-סופרן ותזמורת (2017).
 שידור המוני, לעוגב, אלקטרוניקה ומקהלה (2012).
 צופה בענן המגלני, למקהלה (2009).
 סירנות, למקהלה ב-12 קולות א-קפלה (2009).

 פסקולים לסרטים 
 ים העצים – בימוי: גאס ואן סנט (2016).

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-21
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977