ערימות חציר, בוקר, אראניי

ערימות חציר, בוקר, אראניי הוא ציור שמן מאת קמיל פיסארו משנת 1899. היצירה מתארת נוף כפרי סמוך לביתו של האמן בכפר אראניי שבצרפת, והיא מוצגת כיום בגלריה 820 במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. הציור משלב בין עיסוקו המתמשך של פיסארו בנוף הכפרי לבין מחקר אור וצבע האופייני לשלהי יצירתו, ובשנים האחרונות ניצב גם בלב מחלוקת משפטית בדבר מכירתו בתקופת הכיבוש הנאצי בצרפת.

 תיאור היצירה 
הציור, שמן על בד, מתוארך לשנת 1899 ומתאר אחו פתוח סמוך לביתו של האמן בכפר אראניי  שבחבל נורמנדי. במרכז הקומפוזיציה ניצבות שלוש ערימות חציר, הממוקמות במרחב ירוק ופתוח תחת אור בוקר רך. האור שוטף את השדה בגוונים בהירים ועדינים, ויוצר תחושת שלווה פסטורלית.

הנוף משקף את סביבת מגוריו של פיסארו בשנותיו האחרונות, לאחר שהתפרסם בזכות תיאורי חיי העיר המודרנית, ובהם מבטי־על של שדרות פריז וגני הטווילרי. בניגוד לציורי העיר הדינמיים, כאן מודגשת יציבות הנוף, מחזוריות העבודה החקלאית והקשר לאדמה.

פרשנות

הציור נוצר באותה שנה שבה צייר פיסארו את מבטי־העל של גני הטווילרי בפריז. בכך הוא יוצר ניגוד מובהק בין העיר המודרנית לבין הכפר, בין תנועה אנושית אורבנית לבין מחזוריות חקלאית טבעית. ניתן לראות ביצירה מעין הדגשה של דו־קיום בין מודרניות למסורת – שני קטבים שאפיינו את סוף המאה ה־19 בצרפת.

העיסוק בערימות חציר עשוי להיתפס גם כביטוי למחקר צורני ואורכי: הערימה אינה רק אובייקט חקלאי אלא גוף נפחי המגיב לשינויי אור. האור בבוקר שונה מהאור בשעות אחרות של היום, והציור מתמקד באיכותו הרכה והמתפזרת.

בדיון רחב יותר על אמנות יהודית, הוזכר פיסארו כדוגמה לאמן יהודי שיצירתו אינה מבטאת נושאים יהודיים מובהקים. ההשוואה לציור דומה של קלוד מונה מעלה את השאלה האם ניתן לזהות "אמנות יהודית" על בסיס סגנון בלבד, כאשר הנושא והטכניקה משתלבים לחלוטין בזרם האימפרסיוניסטי הכללי.

סוגיית ההשבה והבזיזה

בשנים האחרונות עומדת היצירה במרכז מחלוקת משפטית הנוגעת לנסיבות מכירתה בתקופת הכיבוש הנאצי בצרפת. על פי פרסומים משפטיים ועיתונאיים, הבעלים בעת מלחמת העולם השנייה היה מקס יוליוס בראונטל, יהודי יליד גרמניה אשר נמלט לצרפת בשנות ה־30. בשנת 1941, במהלך שלטון וישי והכיבוש הגרמני, נמכר הציור לגלריה דוראן־רואל בפריז.

יורשיו של בראונטל טוענים כי המכירה נעשתה בתנאי רדיפה, מצוקה כלכלית ואי־חירות, וכי בהתאם למשפט הצרפתי שלאחר המלחמה מכירות שבוצעו בידי יהודים תחת שלטון נאצי נחשבות כמכירות כפויות ולפיכך בטלות. בשנת 2026 הוגשה תביעה לבית משפט בצרפת בדרישה להצהיר על בטלות עסקת 1941 ולהשיב את הבעלות ביצירה ליורשים.

מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, המחזיק ביצירה מאז שניתנה לו בירושה בשנת 2000, מסר כי בחן את תולדות הבעלות (provenance) של הציור והגיע למסקנה שהעסקה בשנת 1941 בוצעה במחיר ששיקף את ערך השוק באותה עת, ולפיכך הייתה לגיטימית.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:קאמי פיסארו: ציורים