גטו טרנופול

גטו טרנופול (בפולנית: getto w Tarnopolu; בגרמנית: Ghetto Tarnopol) היה גטו יהודי בפולין הכבושה במהלך מלחמת העולם השנייה. הגטו הוקם על ידי האס אס ב-1941 בטרנופול, בירת מחוז טרנופול ויודשיפ שבפולין (כיום באוקראינה).

 רקע 
על פי מפקד האוכלוסין של פולין ב-1931, כ-44% מהתושבים בעיר היו יהודים. טרנופול הייתה העיר עם הקהילה היהודית הגדולה באזור, ורובם דיברו בפולנית כשפת אם.

 הכיבוש 
הנאצים כבשו את העיר במבצע ברברוסה. במהלך הכיבוש הם הרגו בין 1,600 ל-2,000 יהודים. גטו טרנופול הוקם חודשיים לאחר הכיבוש. ב-2 ביולי 1941, הוורמאכט השתלטו על העיר, ויהודים רבים ברחו מזרחה לברית המועצות.

בין 4 ביולי ל-11 ביולי 1941, פוגרומים התרחשו בעיר ובתים ובתי כנסת הוצתו ונהרסו. גם משטרת העזר האוקראינית סייעה בגל מעשי הטבח.

 בגטו 
השלטונות הגרמניים הורו על הקמת יודנראט שמנה 60 חברים. המורה מארק גוטפריד התמנה ליושב ראשה. יהודים רבים הובלו במשאיות אל אתר הוצאה להורג בזגרובלה הסמוכה. בראשית אוגוסט 1941, השלטונות הנאצים הורו על יהודי טרנופול לענוד טלאי מגן דוד, הם נידרשו לסמן גם את בתיהם במגן דוד.

בספטמבר 1941 הנאצים בהנהגת גרהרד האגר הודיעו על הקמת גטו יהודי ייעודי בעיר, באזור שסביב הכיכר העתיקה ובסמוך לכיכר השוק הקטנה, ברובע מוזנח שהתפרס על 5% בלבד משטח העיר. צפיפות האוכלוסין בגטו שולשה, ו-12,000–13,000 נאלצו להתגורר בו. הנאצים הוציאו להורג יהודים שיצאו מהגטו באופן בלתי חוקי.

התנאים בגטו הידרדרו באופן משמעותי בחורף 1941–1942. יהודים רבים מתו ונקברו על ידי היודנראט בקברי אחים.

 הפתרון הסופי 
ההשמדה ההמונית הראשונה שנעשתה בגטו התרחשה ב-31 באוגוסט 1942, זמן קצר לאחר הכרזת הפתרון הסופי. בין 3,000 ל-4,000 יהודים רוכזו ברכבות ללא שתייה. יומיים לאחר מכן הם הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם הוצאו להורג בתאי גזים.

הרכבת השנייה יצאה מגטו טרנופול ב-10 בנובמבר 1942. כ-2,500 יהודים רוכזו בתחנת הרכבת והעוברו גם הם למחנה ההשמדה בלז'ץ.

בסך הכל, כ-20,000 יהודים שהתגוררו בגטו טרנופול נהרגו בידי המשטר הנאצי. ב-1996, אתר הנצחה הוקם בטרנופול.

 ראו גם 
 גטו סטניסלבוב
 גטו לוצק
 גטו סלונים

 הערות שוליים 

קטגוריה:גטאות בפולין