ליבת התפוח

ליבת תפוח (1992) הוא פסל מאת קלאס אולדנבורג וקושי ון-ברוחן, המוצב בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון ישראל בירושלים. הפסל ניתן במתנה מאת ברברה ומורטון מנדל, קליבלנד, לידידי מוזיאון ישראל בארצות הברית.

האמנים ושיתוף הפעולה

קלאס אולדנבורג (יליד שוודיה, 1929–2022) נחשב לאחד האמנים הבולטים בפופ האמריקאי ולחלוץ באמנות סביבתית ובאמנות המיצב. ביצירתו הוא מדגיש את האפשרויות הטמונות בחפצי יומיום, ומציג אותם בהקשרים חדשים, לעיתים משעשעים ולעיתים מפתיעים. מוטיבים של מזון שהוגדל מעבר למידותיו הרגילות – כגון גביע גלידה או תפוח אדמה אפוי – חוזרים בשפתו האמנותית ומופיעים באופן בלתי צפוי.

משנת 1976 פעל אולדנבורג בשיתוף פעולה עם קושי ון-ברוחן (ילידת הולנד, 1942–2009). יחד יצרו למעלה מארבעים פסלי חוץ בקנה מידה גדול, המוצבים באתרים שונים באירופה, באסיה ובארצות הברית.

תיאור ומשמעות

הפסל מציג ליבת תפוח עץ לאחר אכילתו, מוגדלת לממדים כמעט הרואיים. עצם הבחירה בליבה – שריד של פרי בתהליך ריקבון וכליה – מפנה לעיסוק המתמשך של אולדנבורג בתהליכי קמילה ומוות. ליבת התפוח מייצגת את מה שנותר מיצירה טבעית שנתפסה כ"שלמה", אשר התערבות האדם שינתה אותה.

רעיון הכיליון הבלתי נמנע של כל הצומח הופיע כבר בציורי "וניטאס", שבהם תואר שפע חומרי שבתוכו מסתתרת תולעת או חרק המרמזים על סופו. בפסל זה המסר מתמתן באמצעות הממדים הגדולים והצבעוניות ה"אורגנית". האפקט הפיסולי־צבעוני, יחד עם הניגוד בין רכות למוצקות – דימוי של תפוח "רקוב" העשוי חומר קשיח – מפחיתים את תחושת האיום והופכים את היצירה לנגישה ואף משעשעת, כזו המזמינה את הצופה להתקרב.

מוטיב התפוח

לתפוח משמעויות סמליות רבות. הוא פרי בעל נוכחות נפחית וחושנית, המופיע באינספור ציורי טבע דומם. לצד זאת הוא מזוהה עם רעיון הפרי האסור במסורת, הקשר שעשוי לעלות על דעתם של מבקרים בגן האמנות. שילוב רבדים אלו של טבע דומם, חושניות, איסור ומוות — מעשיר את הקריאה ביצירה ומעמיק את משמעותה במסגרת המרחב הציבורי שבו היא מוצבת.

הצגה ופרסום

היצירה נכללה בפרסומי מוזיאון ישראל, ובהם:

הפסל הוצג במסגרת פתיחתו המחודשת של גן האמנות ע"ש בילי רוז בשנת 2025.

הצגה דיגיטלית של היצירה התאפשרה הודות לקרן Pidem, לונדון.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)