כריסטיאן פיצ'וליני

כריסטיאן מרקו פיצ'וליני (באנגלית: Christian Marco Picciolini; נולד ב-3 בנובמבר 1973) הוא קיצוני אמריקאי לשעבר ופעיל פוליטי שייסד את פרויקט הרדיקלים החופשיים (Free Radicals Project), ארגון ללא מטרות רווח הפועל למניעת קיצוניות ולתמיכה באנשים שמבקשים לעזוב קבוצות שנאה. הוא היה מועמד לתפקיד מפקח העיירה בריזורט טאונשיפ (Resort Township), מישיגן, ב-2024. הוא חיבר ספר זיכרונות, "אלימות רומנטית: זיכרונותיו של גלוח ראש אמריקאי" (Romantic Violence: Memoirs of an American Skinhead), המתאר את תקופתו כמנהיג תנועת הכוח הלבן בארצות הברית. גרסה מעודכנת פורסמה בשנת 2017, תחת הכותרת "נוער אמריקאי לבן: עלייתי לתנועת השנאה האלימה ביותר באמריקה, ואיך יצאתי" (White American Youth: My Descent into America's Most Violent Hate Movement – and How I Gett Out). בספרו "לשבור את השנאה: התעמתות עם התרבות החדשה של קיצוניות" (Breaking Hate: Confronting the New Culture of Extremism) משנת 2020 בחן פיצ'וליני כיצד קיצונים מגייסים אנשים פגיעים למטרותיהם.

 ראשית חייו 
פיצ'וליני נולד וגדל בבלו איילנד, אילינוי, בן למהגרים איטלקים. אביו היה בעל מספרה ואמו הייתה בעלת מסעדה. בגיל 14 גויס לסקינהדס באזור שיקגו (Chicago Area Skinheads – CASH) על ידי מייסד הקבוצה, קלארק מרטל. שנתיים לאחר מכן מרטל נכלא בפעם השנייה ופיצ'וליני הפך למנהיג הקבוצה בגיל 16. הוא יזם מיזוג בין קבוצתו לבין Hammerskins, ארגון סקינהד אלים ומאורגן של עליונות לבנה.

הוא עמד בראש להקת הפאנק העליונות הלבנה, White American Youth (WAY), ואז בראש להקת רוק השנאה Final Solution (הפתרון הסופי). Final Solution הייתה להקת הגזענים האמריקאית הראשונה של כוח לבן שהופיעה באירופה. הקונצרט נערך בקתדרלה לשעבר בוויימאר, גרמניה, בפני קהל של 4,000 איש, ובו הופיעו להקות נוספות של כוח לבן. בשנת 1994, פיצ'וליני פתח חנות תקליטים בשם Chaos Records שם מכר בעיקר מוזיקה של כוח לבן. הוא ניתק את קשריו עם התנועה הנאו-נאצית האמריקאית בגיל 22.

פיצ'וליני למד באוניברסיטת דה-פול, שם השלים תואר בעסקים בינלאומיים וביחסים בינלאומיים.

 קריירה 
פיצ'וליני ייסד להקת פאנק רוק נוספת, לא גזענית, בשם Random55 לאחר שעזב את תנועת הכוח הלבן. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עם ג'ואן ג'ט באמצע שנות ה-90. בשנת 1999 החל פיצ'וליני לעבוד ב-IBM. הוא עזב את IBM כדי להקים חברת תקליטים משלו, Sinister Muse. חברה זו היא חלק מחברת הבידור הרחבה Goldmill Group. פיצ'וליני ניהל את Flatfoot 56, להקת פאנק קלטית משיקגו ואת The Briggs, להקת פאנק מלוס אנג'לס.

לאחר לימודיו באוניברסיטת דה-פול, פיצ'וליני הקדיש זמן לכתיבת זיכרונותיו האישיים על חוויותיו כנער המעורב בסצנת ה"כוח הלבן" האמריקאית המוקדמת. בשנת 2010 ייסד יחד עם הנאו-נאצי לשעבר ארנו מיכאליס (Michaelis) את Life After Hate, קבוצת ייעוץ למען שלום ולמאבק בקיצוניות. באותה שנה נכנס לתפקיד המפיק בפועל והמנהל הכללי של JBTV, תוכנית טלוויזיה ורשת מדיה בנושא מוזיקה שבסיסה בשיקגו. פיצ'וליני אחראי על שינוי הפורמט הבסיסי של התוכנית, על הבטחת הסכם הפצה ארצי עם NBC, ועל זכייתה במספר מועמדויות לפרסי אמי אזוריים. הוא נשאר בתוכנית עד 2012.

בשנת 2011, פיצ'וליני דיבר בוועידה נגד קיצוניות אלימה (SAVE) בדבלין, אירלנד, שאורגנה על ידי יוזמת הרעיונות של גוגל (Google Ideas) ופסטיבל הסרטים טרייבקה. בשנה זו שימש כמפיק בפועל ובמאי הסרט של ההוצאות המחודשות של ה-DVD של להקת הסמאשינג פאמפקינס לשיר "גיש" ו"חלום סיאמי". הוא שימש כמפיק הקליפ של להקת The Frantic לשיר "Blackout Brigade" וכמפיק הקליפ של להקת Dead Town Revival לשיר "ג'וני". פיצ'וליני הפיק את הקליפ של להקת The Frantic לשיר "Audio & Murder" והקליפ של להקת Dead Town Revival לשיר "Rain".

פיצ'וליני הוציא לאור את הספר "אלימות רומנטית: זיכרונותיו של סקינהד אמריקאי" ב-2015. הוא התראיין בתוכניות ארציות כמומחה לנושא והגיב על נושאים הקשורים לימין הקיצוני ולקיצוניות של עליונות לבנה. הוא הופיע ב-CBS Evening News עם סקוט פלי, ב-Anderson Cooper 360° ב־CNN שם דן בירי בכנסיית צ'ארלסטון, וכן ב-DemocracyNow! הוא הופיע ב-Chicago Tonight, ב-WTTW, The Afternoon Shift ב־WBEZ, ב-NewsMax TV's MidPoint with Ed Berliner, באל ג'זירה, ב-WGN Radio וב-The Adam Carolla Show. הוא פורסם בפרסומים מקוונים כמו Vice. ב-2015 שימש כיועץ טכני בפרק הפיילוט של רשת CBS של "למען הצדק", בבימויה של אווה דוברני ובהפקתם של רוברט דה נירו וג'יין רוזנטל.

פיצ'וליני עזב את ארגון "Life After Hate" ב-2017 כדי לחקור קבוצות בינלאומיות שמעודדות קיצונים אלימים לעזוב חיים של שנאה. הוא הקים את פרויקט הרדיקלים החופשיים, פלטפורמה עולמית רב-תחומית למניעת קיצוניות ואלימות וניתוק מהן.

ביולי 2020 מתח ביקורת על דונלד טראמפ על כך שזה שיתף ציוצים של תומכי עליונות לבנה, השתמש ב"שפה משפילה כדי לתאר אנשים אחרים", הטמיע פחד במכוון ועודד שפה גזענית, באומרו: "זה כאילו טראמפ בעט דלי של בנזין על כל השריפות הקטנות שקיימות כבר 400 שנה ויצרו שריפת יער אחת גדולה."

 פרסים והוקרה 
בתפקידו כמפיק בפועל של JBTV, פיצ'וליני סייע לתוכנית לזכות בחמש מועמדויות לפרס אמי אזורי (שלוש בשנת 2010 ושתיים בשנת 2011). התוכנית זכתה בפרס אמי טכני בשנת 2010 על גרפיקה בתנועה. בשנת 2016, פיצ'וליני זכה בפרס אמי אזורי על תפקידו כמפיק בפועל וכבמאי קמפיין נגד שנאה "יש חיים אחרי שנאה" של ExitUSA.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:גזענות
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ילידי 1973