רחל (סרט)

רחל (נקרא גם אחת מול רבים) הוא סרט קולנוע ישראלי בשחור-לבן שביים, הפיק וכתב נורי חביב ב-1960. הסרט נחשב לסרט הניאו-ריאליסטי הישראלי הראשון, והסרט הישראלי הראשון שהוגבל לצפייה לפי גיל. כיום הסרט נחשב סרט אבוד.
 עלילה 
הסרט מבוסס על סיפורו של ריצ'רד או'הייר. מכיוון שהסרט אבוד, העלילה ידועה רק מתיאורים בעיתונות התקופה ומתקציר שפרסם מאיר שניצר. לפיהם, רחל היא נערה צעירה שאינה יודעת הרבה על החיים, שהוריה ממררים את חייה והיא מחליטה לעזוב את הבית ולחיות בעיר הגדולה. שם היא נקלעת לעולם הפשע, מתיידדת עם עבריינים, מעורבת בהברחת חשיש ונכנסת להריון. היא ננטשת על ידי החבר העברין שלה וחוזרת לרחוב. בסופו של דבר מתאהב בה קצין משטרה, ורחל והשוטר יוצאים יחד לכפר.
 הפקה 
הסרט צולם בחיפה ברחובות האמיתיים של העיר, בהשפעת הניאו-ריאליזם האיטלקי של אותה תקופה. חביב בחר לצלם בשחור-לבן, על אף ניסיונו הקודם בצבע בסרט "באין מולדת" (1956). הסרט הופק בתקציב נמוך מאוד, וכמעט כל שחקניו היו חסרי ניסיון מקצועי — תוצאה של קשיים כלכליים שנקלע אליהם חביב לאחר הפסדיו בהפקה הקודמת.

הדיאלוגים נכתבו על ידי מאיר זרחי. לתפקיד הראשי בחר חביב ברחל טטרקו, רקדנית בלט מנהריה. השחקן המקצועי היחיד בהפקה היה דוד רם, שחקן תיאטרון שגילם את השוטר.

 הצנזורה וסערת הבכורה 
חביב הגיש את הסרט למועצה לביקורת סרטים, ובראשה הירשברג, שהחליטה לאסור את הקרנתו לחלוטין. הנימוקים שהועלו כללו תיאור רחובות "מלוכלכים", סמים, רצח ותכנים מיניים. חביב פנה לעיתונות, והעולם הזה פרסם ב-6 ביוני 1960 את כתב ההגנה שלו כנגד גזר דין הצנזורה.

שבוע לאחר מכן נדון הסרט בוועדת הפנים של הכנסת. סגן שר הפנים ישראל שלמה בן-מאיר סיכם את הדיון בקביעה שאין סיבה לאסור את הסרט. בעקבות הדיון אושרה הקרנתו — אולם לראשונה בתולדות המדינה הוגבל גיל הצפייה בסרט ישראלי:  "רחל" הותר להצגה מגיל 16 בלבד.

הקרנת הבכורה נערכה ב-17 ביולי 1960 בקולנוע אופיר בתל אביב. ביקורות העיתונות היו קשות: "הארץ" כתב כי הסרט "גרוע מבחינה אמנותית", "דבר" קבע כי "העיבוד הטכני פרימיטיבי שבפרימיטיבי", ו"מעריב" כתב כי הסרט "טבוע כולו בחותם של פרימיטיביות משוועת".

 גורל הסרט 
מיד לאחר הקרנת הבכורה נעלם הסרט מבתי הקולנוע. הנגטיב וכל העותקים נעלמו בנסיבות לא ברורות. ב-1962 דווח לחביב כי הייתה פריצה לסטודיו שלו בהרצליה ובין היתר נגנב הנגטיב. ארכיון הסרטים הישראלי בירושלים ניסה בעבר לאתר את הסרט, אך ללא הצלחה. יש הטוענים כי היעלמות הסרט אינה מקרית.

 מקומו בתולדות הקולנוע הישראלי 
רחל" נחשב לאחד מניסיונות הראשונים לייצר ריאליזם חברתי אורבני בקולנוע הישראלי. בשונה מרוב הסרטים שהופקו עד אז בארץ, שעסקו במלחמת העצמאות ובציונות, "רחל" התמקד בשוליים האפלים של החברה הישראלית. שניצר מציין כי בעיות ההפקה החלו עם סירובם של השלטונות להכיר בסרט כסרט ישראלי, מה שגרר קשיים כספיים ניכרים.

 קישורים חיצוניים 

 נירית אנדרמן, "מדוע נאסר להקרנה הסרט הראשון שכולו ישראלי — 'רחל' של נורי חביב", הארץ, 29 במרץ 2010

 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1960
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים אבודים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן ישראליים