הקונסוליה השוודית בירושלים

הקונסוליה הכללית של שוודיה בירושלים היא הנציגות הדיפלומטית של שוודיה בירושלים. באופן רשמי, תחום השיפוט הקונסולרי שלה מוגבל לעיר ירושלים, אך בפועל היא מטפלת גם בעניינים מחוץ לעיר בגדה המערבית וברצועת עזה. הקונסוליה הוקמה ב־1901, כאשר הרמן זטליאוס הציע את הקמתה נוכח העלייה במספר הסקנדינבים בעיר. בתחילה שימשה הקונסוליה כקונסוליה של כבוד, ובהמשך הפכה למוקד מרכזי עבור אזרחים שוודים ואחרים הזקוקים לסיוע באזור.

במהלך השנים הורחבו סמכויות הקונסוליה וכללו מעקב אחר תהליך השלום הישראלי–פלסטיני וקידום יוזמות לשיתוף פעולה לפיתוח. בשנת 1991 שודרגה קונסוליית הכבוד לקונסוליה כללית. מבני הקונסוליה החליפו מיקומים מספר פעמים, כאשר כיום יושבת הקונסוליה ממוקמת בשכונת שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים, ואילו מעון הקונסול הכללי נמצא במושבה היוונית שבמערב ירושלים.

היסטוריה
במסמך שהוגש למשרד החוץ השוודי ב־4 במרץ 1901 הציע הרמן זטליאוס, הקונסול השוודי בסמירנה, להקים קונסוליה של כבוד שוודית–נורווגית בירושלים. ההצעה התבססה על הגידול במספר התושבים הסקנדינבים בעיר, שרובם היו מתיישבים אמריקאים ואנגלים, במושבה האמריקאית. באותה עת היה מספר הסקנדינבים בעיר כ־110 איש, כולל כאלה שהפכו לאזרחי ארצות הברית אך שמרו על זיקה חזקה לארצות מוצאם. רובם היו עניים אך בעלי מיומנויות – אומנים וחקלאים – שעסקו בשימור פירות ובאריגה, תחומים בעלי פוטנציאל מסחרי בארץ ישראל. עם זאת הם סבלו מהטרדות ורדיפות, בעיקר מצד מיסיונרים מסוימים בשל הבדלים דתיים. בשל קשיים אלה והיעדר ייצוג רשמי, נגרמו להם עוולות רבות. הנציגות השוודית בשער העליון באיסטנבול ורשויות נוספות המליצו על הקמת קונסוליה, וההחלטה התקבלה במועצת המלך ב־17 באוגוסט 1901. תחום השיפוט הקונסולרי כלל את ארץ ישראל ואת העיר דמשק, אך בפועל הוגבל לסנג'ק ירושלים. קונסול הכבוד הראשון היה ד"ר יצחק גרגורי דארבלה, יהודי, שמינויו נבע בעיקר מהמלצות הקונסול זטליאוס. ב־30 במאי 1902 פרש משירות קונסולרי.

ב־10 ביולי 1903 מונה התאולוג והאוריינטליסט הגרמני גוסטב דלמן לקונסול של כבוד. הקונסוליה, הצעירה מבין שתים־עשרה הקונסוליות בירושלים, החלה לפעול ב־9 בפברואר 1904 והייתה ממוקמת בביתו של דלמן במכון הפרוטסטנטי הגרמני לארכאולוגיה. באותה תקופה התקיימה בירושלים מושבה שוודית בת 37 נפשות, רובן חברי אגודת "המתגברים" הנוצרית־קומוניסטית. תפקידה העיקרי של הקונסוליה היה להגן על השוודים, לשמר את שפת האם שלהם ולחזק את תחושותיהם הלאומיות. הקונסוליה טיפלה גם בפעילות אגודת ירושלים השוודית, שכללה בית ספר קטן לילדים ערבים בירושלים ועבודת רפואה בבית לחם. בנוסף שימשה הקונסוליה כתובת לפועלים דנים שלא היה להם ייצוג קונסולרי משלהם.

דלמן התפטר ב־1921, אחריו כיהן יונאס קיבלר השווייצרי כקונסול בפועל, וב־1925 מונה הול לארס "לואיס" לרסון, לקונסול של כבוד קבוע. הוא היה אחד מכ־35 תושבי נוֹס שבדלרנה שהיגרו לירושלים ב־1896 – הגירה שהעניקה השראה לרומן ירושלים של סלמה לגרלף.

ב־27 בספטמבר 1947 התפוצצה פצצה בשער הקונסוליה השוודית בירושלים. נגרם נזק קל בלבד ולא היו נפגעים. המשטרה חשדה כי הפיגוע בוצע על רקע התנגדות לתוכנית החלוקה של האו"ם. לאחר מכן נותרה הקונסוליה ריקה. ב־1960 חודשה הפעילות עם מינויו של קולונל סטיג מילרסוורד לקונסול כללי של כבוד. הוא הוחלף ב־1967 בארנולד ירטסטרם, שבתקופתו הפכה הקונסוליה למוקד מפגש מרכזי לשוודים ולפלסטינים, וב־1991 שודרגה לקונסוליה כללית מקצועית.

תפקידים
הקונסול הכללי של שוודיה אחראי על כלל אזור ירושלים – מזרח ומערב. הקונסוליה מעניקה סיוע קונסולרי לאזרחים שוודים, מטפלת באשרות, היתרי עבודה ושהייה, עוקבת אחר תהליך השלום ומפקחת על פרויקטים של שיתוף פעולה לפיתוח בשטחים הפלסטיניים. תחום השיפוט הרשמי מוגבל לירושלים, אך בפועל כולל גם את הגדה המערבית ורצועת עזה.

מבנים
הקונסוליה
כיום ממוקמת ברחוב אבן ג'ובייר 5, בשכונת שייח' ג'ראח.

מעון הקונסול

מעון הקונסול הכללי שוכן ברחוב יונתן 13, במושבה היוונית שבמערב ירושלים. המבנה ההיסטורי, שנבנה סביב 1880, נרכש בידי מדינת שוודיה ב־1991 ועבר שיפוצים מקיפים, כולל הרחבה ושילוב אלמנטים אדריכליים מודרניים המשתלבים בסביבה ההיסטורית.

 קונסולים 
שםתקופת כהונההערותיצחק גרגוריאוגוסט 1901–מאי 1902גוסטב דלמן10 ביולי 1903–1921יוהאנס קיבלר1921–1925ממלא מקוםהול לארס "לואיס" לרסון1925–?סטיג מילרסוורד1960–1967ארנולד ירטסטרם1967–?

קטגוריה:נציגויות דיפלומטיות בישראל
קטגוריה:יחסי ישראל–שוודיה
קטגוריה:שייח' ג'ראח