דמדומי העיר

דמדומי העיר (העיר הקטנה II) (בגרמנית: Dämmernde Stadt (Die kleine Stadt II)) הוא ציור שמן על בד משנת 1913 מאת אגון שילה. מידות היצירה 90.5 על 90.1 סנטימטר, והיא חתומה ומתוארכת.

 תיאור היצירה 
הציור מתאר את העיירה קרומאו, מקום הולדת אמו של שילה ואחד משני האתרים המרכזיים בנופי האמן. שילה תיאר את קרומאו כ"עיר מתה", ותצורתה הצפופה עוררה את עניינו. הוא תיאר את רחובותיה המתפתלים ואת בתיה המתפוררים מנקודת מבט גבוהה על הגדה השמאלית של נהר המולדאו, הידוע כיום בשם ולטאבה בצ'כיה. התוצאה היא מרחב ציורי שטוח וחלומי, המשקף פרשנות אישית לצד תגובה רגשית ופסיכולוגית למקום. בין מאפייני הסגנון בולטים גגות מודגשים בקווי מתאר חדים, דמדומי ערב בפלטת צבעים מאופקת, וחלונות מוארים בצבעים עזים המזכירים ויטראז'ים גותיים.

 רקע והקשר אמנותי 
היצירה נמנית עם סדרת נופי הערים רחבי ההיקף שצייר שילה בין השנים 1913 ל־1917, תקופה הנחשבת לשיא כוחו האמנותי ובה התנסה באלמנטים של קומפוזיציה, צבע וצורה אשר עתידים היו להוביל אותו לעבר הפשטה. נקודת המבט הגבוהה והרגישות ליחסים צורניים מצביעות על זיקה לעבודותיהם של אמנים פוסט אימפרסיוניסטים כגון וינסנט ואן גוך ופול סזאן. כן ניכרת השפעת ניסוייו הצורניים של גוסטב קלימט, ובייחוד השימוש בפורמט המרובע.

 רכישת היצירה בידי אלזה קודיצ'ק 
אלזה קודיצ'ק, אלמנה יהודייה צעירה שחיה בווינה, רכשה את הציור בשנת 1928 מתערוכה של יצירות שילה שאורגנה בידי ההאגנבונד בגלריה החדשה בווינה. הייתה זו יצירת האמנות המרכזית היחידה הידועה שרכשה. הציור נתלה בבית שבנתה המשפחה בשנת 1911 ברחוב ארצבישופגאסה ברובע היצינג, מעל הפסנתר בחדר האוכל.

 רדיפה נאצית ומכירה כפויה 
לאחר סיפוח אוסטריה במרץ 1938 החריף מצבה של קודיצ'ק. באוגוסט 1940 קיבלה צו פינוי מדירתה בתוך ארבעה עשר ימים. קצין אס־אס, הרברט גרבינג, עבר להתגורר בדירה שפונתה. באוקטובר 1941 קיבלה הוראה להתייצב ל"גירוש" לגטו לודז'. במקום להתייצב נמלטה והסתתרה במשך קרוב לשנתיים. בתקופת הסתתרותה מכרה דיירת הבית סילביה קוסמינסקי את הציור, יחד עם חפצים נוספים, כתשלום על חובות שנוצרו עקב הסיוע שניתן לה.

 לאחר המלחמה והשבה 
במהלך הכיבוש הנאצי הועבר הציור דרך גלריה וירטלה בווינה והופיע מחדש בשנת 1948 כאשר הושאל לרטרוספקטיבה של שילה בגלריה החדשה בידי קרל שולדה. בשנת 1950 נמכר בדורותאום ונרכש בידי האספן האוסטרי ויקטור פוגראסי. בשנות החמישים נרכש בתום לב בידי קרובי משפחת הבעלים המאוחרים. בעקבות מחקר שערכה סותבי'ס נפתח דיאלוג בין הבעלים ליורשי קודיצ'ק, והושג הסדר השבה פרטי ומשותף שבמסגרתו הוצע הציור למכירה פומבית בניו יורק בנובמבר 2018.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:אגון שילה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים