ג'יימס גארנט

ג'יימס מרסר גארנט (באנגלית: James Mercer Garnett; 8 ביוני 1770 – 23 באפריל 1843) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן שתי קדנציות בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה בשנים 1805–1809, וכן כיהן מספר קדנציות בבית הנבחרים של וירג'יניה כנציג מחוז אסקס.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו ומשפחתו 
גארנט נולד ב-8 ביוני 1770 ב"אלמווד" ליד לורטו, מחוז אסקס, במושבת וירג'יניה. הוא נקרא על שם סבו מצד אביו, ג'יימס גארנט (1692–1765), שכיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה והפעיל חוות במחוז אסקס תוך שימוש בעבדים. אביו, מוסקו גארנט (1736–1803), כיהן גם הוא בבית הנבחרים של וירג'יניה והפעיל חוות בעזרת עבדים. אמו, גרייס פנטון מרסר (1751–1814), הייתה בתו של עורך דין המוביל ממחוז סטפורד, ג'ון מרסר (1704–1768). בן דודו היה צ'ארלס פנטון מרסר, שגם הוא הפך לחבר קונגרס. אחיו הצעיר של גארנט, רוברט גארנט (1789–1840), הפך גם הוא לחבר קונגרס, ואח נוסף, ויליאם גארנט (1786–1866), עבר לקרוליינה הצפונית והפעיל חוות תוך שהוא שורד את מלחמת האזרחים האמריקאית. גארנט עצמו קיבל חינוך פרטי בהתאם למעמדו.

ב־1793 נשא לאישה את בן דודו, מרי אלנור דיק מרסר (1774–1837), וביחד נולדו להם תשעה ילדים, כולל James M. Garnett Jr. (1794–1824) וחמש בנות שהגיעו לבגרות: אן גארנט (1797–1835), מרי גארנט וארינג (1802–1822), גרייס פנטון גארנט (1805–1826), מרי מרסר גארנט מקגוויר (1808–1841) ואליזה גארנט (1815–1847). נכדו, Muscoe Russell Hunter Garnett (1821–1864), הפך לעורך דין בולט, פוליטיקאי מווירג'יניה וחבר קונגרס קונפדרציוני. מספר נכדים נוספים שירתו את הקונפדרציה, כולל ד"ר J.G.M. McGuire.

 קריירה 
גארנט ירש חוות במחוז אסקס (כולל "אלמווד") והמשיך את מסורת המשפחה בחקלאות תוך שימוש בעבדים. עם זאת, הוא הפך לאחד התומכים הבולטים של חקלאות מדעית וחינוך החקלאים. ב־1820 היה בבעלותו 115 עבדים, ב־1830 – 109, ובמפקד האחרון בתקופתו – 63 עבדים.

בוחרי מחוז אסקס בחרו בגארנט לראשונה לבית הנבחרים של וירג'יניה בשנת 1799 ובחרו בו שוב ב־1800. הוא סירב לקמפיין בחירות, כיוון שראה בכך פגיעה בכבוד.

ב־1804 בחרו בוחרי מחוז הקונגרס ה־11 של וירג'יניה בגארנט כמועמד המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית, והוא נבחר מחדש ב־1806 וכיהן בתפקיד בשנים 1805–1809. בתקופה זו נטל חלק במשפט ההדחה שנערך לסגן הנשיא לשעבר ארון בר בבגידה בשנת 1807. גארנט לא ניסה להיבחר מחדש ב־1808, והוחלף על ידי ג'ון רואן.

למרות סלידתו מקמפיינים פוליטיים, הפך גארנט לתומך מרכזי ביישום טכניקות מדעיות בחקלאות והשקיע בחינוך החקלאים. ב־1817 סייע בהקמת האגודה החקלאית של פרדריקסבורג ושימש כנשיאה במשך שני עשורים. ב־1820 הנהיג את חקלאי אזור פרדריקסבורג במאבק נגד מכסים מגן, והשתתף בכנסים לאומיים נגד מכסים בשנים 1821–1831.

ב־1837 לחץ גארנט בריצ'מונד להקמת מועצה חקלאית מדינתית, שהובילה ליצירת מועצת החקלאות של וירג'יניה, והוא מונה לנשיאה הראשון. הוא שיתף פעולה עם אדמונד ראפין, והקים ב־1842 את האגודה החקלאית של אסקס. גארנט העריך את אידיאל החקלאי הג'פרסוני, במיוחד את "האיכר הבורגני" בעל פחות מ־300 דונם ומעט עבדים, והביע ביקורת חריפה על חקלאים שהפכו לעורכי דין או רופאים, שכן לדידו הדבר פגע בגאוותם המקצועית.

ב־1816 אירח גארנט את הנרי נייט ממסצ'וסטס, שלמד באנדובר, הרווארד ובראון, ותכנן לשהות שנה בווירג'יניה ואז לסייר בדרום להשלמת לימודיו.

גארנט גם הקים בית ספר לבנים בחווה "אלמווד", וב־1824 פרסם את "Lectures on Female Education: Comprising the First and Second Series of a Course Delivered to Mrs. Garnett's Pupils, at Elmwood, Essex County, Virginia".

בניגוד לאדמונד ראפין, שגינה בעקשנות את העבדות, הצטרף גארנט ל־American Colonization Society ולבסוף שימש כסגן נשיא ה־Virginia Colonization Society. בן דודו, צ'ארלס פנטון מרסר, היה נשיא American Colonization Society. ב־1821 הזמין גארנט את מרגרט מרסר היתומה לווירג'יניה, והיא עבדה עם בנותיו בבית הספר באלמווד והקימה בית ספר לחינוך שחורים בלורטו, לפני שחזרה למרילנד להקים בית ספר לבנות בחוות משפחתה, ובהמשך העבירה את בית הספר למחוז לאודון, וירג'יניה.

בוחרי מחוז אסקס מנעו את חזרתו הפוליטית של גארנט ב־1815, אך בחרו בו שוב לבית הנבחרים של וירג'יניה ב־1824. הוא, יחד עם ג'ון רואן,  וריצ'רד מוריס, היו נציגי מחוזות החוף הנמוך של וירג'יניה (קינג ויליאם, קינג אנד קווין, אסקס, קרוליין, הנובר) בוועידת החוקה של וירג'יניה בשנים 1829–1830. סוגיות מרכזיות היו הגדלת ייצוג מערב וירג'יניה (עבר) והצעת ביטול הדרגתי של העבדות (נכשלה, הקונגרס נערך לאחר דיכוי מרד העבדים של נט טרנר). גארנט פרסם טבלאות השוואתיות לחוקה לפני הוועידה ודגל במגבלת זכות הבחירה לבעלי קרקעות.

 מותו והנצחתו 
גארנט מת בחווה "אלמווד" ב־23 באפריל 1843 ונקבר בבית הקברות המשפחתי בחווה. הוא חי לאחר אשתו ובנו היחיד שהגיע לבגרות, ורוב בנותיו. לאחר מותו, חתנו האלמן, ג'ון פייטון מקגווייר, הקים בית ספר במחוז אסקס וקידם את החדשנות של כרטיסי הדירוג.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1843