ג'יימס סטרייצ'י

ג'יימס "ג'מבו" בומונט סטרייצ'י (באנגלית: James "Jembeau" Beaumont Strachey; 26 בספטמבר 1887 – 25 באפריל 1967) היה פסיכואנליטיקאי בריטי, המוכר בזכות תרגומו לאנגלית של עבודותיו של זיגמונד פרויד.

 ביוגרפיה 
סטרייצ'י היה בנם של לוטננט גנרל ריצ'רד סטרייצ'י וליידי ג'יין מריה סטרייצ'י,Gay, p.52 הילד הצעיר מבין עשרה. בעת לידתו היה אביו בן 70 ואמו בת 47, ולכן זכה לכינוי "ילד הנס" וכן "הדוד התינוק" מצד אחייניותיו ואחייניו, שהיו מבוגרים ממנו בהרבה.Gay, p.xvii

סטרייצ'י למד בבית הספר הילברו בראגבי, ובסתיו 1905 הצטרף לטריניטי קולג', קיימברידג'. הוא התגורר באותו חדר ששימשו את אחיו הבכור ליטון סטרייצ'י לפניו,Meisel, p. 16ושם זכה לכינוי "סטרייצ'י הקטן", לעומת ליטון שהיה "סטרייצ'י הגדול".Meisel, p.19

לאחר סיום לימודיו ב-1909 התמנה סטרייצ'י לעורך זוטר בספקטייטור, תחת בן דודו, ג'ון סנט לו סטרייצ'י.Meisel, pp 19-20 הוא התפטר מתפקידו ב-1915 לאחר שלא היה מוכן להצהיר בפומבי על תמיכה במלחמת העולם הראשונה, ועם ההכרזה על גיוס חובה לצבא הבריטי בשנת 1916, הפך לסרבן מצפון.Meisel, pp.21-22 לאחר המלחמה כתב סטרייצ'י ביקורות תיאטרון עבור ה-Athanaeum, שהתמזג בשנת 1921 עם המגזין The Nation שהיה בבעלותו של מיינרד קיינס והעורך שלו היה לאונרד וולף.Meisel, p.22 הקשר שנוצר בין סטרייצי' לוולף הביא לכך שההוצאה לאור הוגארת' שהייתה בבעלותו של וולף ואשתו וירג'יניה הוציאה לאור את עבודותיו של פרויד בתרגומו של סטרייצ'י.

 קריירה מקצועית 
זמן קצר לאחר נישואיו של סטרייצ'י לאליקס עברו בני הזוג לווינה, שם התחיל סטרייצ'י פסיכואנליזה אצל פרויד, אותו העריץ. לאחר שפרויד ביקש מבני הזוג לתרגם כמה מיצירותיו לאנגלית, הפרויקט הפך למפעל חייהם. סטרייצ'י שב לונדון בקיץ 1922 ומייד התקבל לאגודת הפסיכואנליטים הבריטית. שנה לאחר מכן הפך לחבר מן המניין באגודה והחל לטפל בחולים, ללא ניסיון, ללא הכשרה וללא פיקוח, מלבד ניסיונו בעבודה עם פרויד. במקביל לג'יימס הפכה גם אליקס לפסיכואנליטיקאית פעילה, ושניהם (בשיתוף פעולה עם ג'ונס וג'ואן ריווייר) החלו לתרגם את עבודותיו של פרויד במלואן, כמו גם כתבים של פסיכואנליטיקאים אירופאים אחרים כמו קרל אברהם. תרגומם לעבודותיו של פרויד, בעשרים וארבעה כרכים, נותר המהדורה הרשמית של עבודותיו של פרויד עד היום. בשנים 1930–1935 פרסם סטרייצ'י שלושה מאמרים מקוריים ב-International Journal of Psychoanalysis:

בנוסף לתרגומיו של סטרייצ'י לעבודותיו של פרויד הוא שימש גם כמוציא לפועל של עזבונו הספרותי של אחיו ליטון. הוא ואליקס עבדו באופן צמוד עם הביוגרף של ליטון, מייקל הולרויד, החל מ-1962 ועד לפרסומה של המהדורה הראשונה של הביוגרפיה שכתב ב-1967. הולרויד תיאר את ג'יימס כ"העתק כמעט מדויק של פרויד עצמו... עם זקן לבן קצר... והרכיב משקפיים עם עדשה אחת שקופה ואחת חלבית. רק מאוחר יותר נודע לי שהיה עליו להתגבר, בסבלנות אין קץ, על סדרה של ניתוחי עיניים שאיימו לשים קץ ליצירתו הגדולה". ג'יימס הביע התנגדויות רבות לטיוטות הראשוניות של הולרויד לביוגרפיה, שהתפרסמו לבסוף כהערות השוליים בביוגרפיה.Roazen, Paul (2001). The Historiography of Psychoanalysis. Taylor & Francis. .

 חיים אישיים 
במהלך לימודיו בקיימברידג' התחבר ג'יימס עם חברי קבוצת בלומסברי, והתאהב במשורר רופרט ברוק, שלא החזיר לו אהבה.Meisel, p.18 הוא עצמו היה מושא לחיזוריהם של מטפס ההרים ג'ורג' מלורי, הארי נורטון, והכלכלן ג'ון מיינרד קיינס, שאיתו גם ניהל רומן.Gay, p.837עם זאת, משנת 1910 והלאה היו מערכות היחסים שלו עם נשים בלבד - נואל אוליביה, ומי שהפכה לאשתו, אליקס סטרייצ'י. סטרייצ'י ואליקס הפכו לזוג רומנטי ב-1917,Meisel, p.23 במידה רבה בשל חיזוריה של אליקס.Meisel, pp.25-26 הם עברו לגור יחד בשנת 1919 ונישאו בשנת 1920. סטרייצ'י ורופרט נשארו ביחסים קרובים, ומותו של רופרט ב-1915 השפיע רבות על סטרייצ'י.

 ביבליוגרפיה 

 לקריאה נוספת 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים בריטים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:מתרגמים אנגלים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1887
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1967