כללי המינימום האחידים לטיפול באסירים

כללי המינימום האחידים לטיפול באסירים (באנגלית: Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners או SMR) או כללי מנדלה הם סדרה מקיפה של נורמות הנוגעות לטיפול באסירים בבתי הכלא. הכללים אושרו במוסדות האו"ם ב-1957, ובנוסח מחודש בשנת 2015.

ממוזער|החלטה 70/175 של עצרת האו"ם מתאריך 17 בדצמבר 2015, בדבר אימוץ הנוסח החדש של כללי מנדלה. 

 היסטוריה 
הנוסח הראשון של הכללים נוצר בידי "International Penal and Penitentiary Commission" ב-1926, עודכן ב-1933, ואושר בידי חבר הלאומים בשנת 1934.Sara A. Rodriguez, "Impotence of Being Earnest: Status of the United Nations Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners in Europe and the United States" (August 25, 2006). bepress Legal Series. bepress Legal Series.Working Paper 1627. ב-1951 הוועדה, שנשלטה כעת בידי האו"ם וכונתה IPCC, הכינה טיוטה סופית של הגרסה המעודכנת. ב-1955 הנוסח נערך מחדש בחסות האו"ם, ואושר ב-1957 בידי המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות. מלבד כללים אחדים ששונו הנוגעים לקטינים () ולנשים (), הנוסח שרד עד לרביזיה שנערכה בו בין 2014–2015, ואושרה במועצה הכלכלית חברתית, בנציבות האו"ם למניעת פשע ולמשפט פלילי ובעצרת האו"ם ב-2015, תוך הוספת השם "כללי נלסון מנדלה" (עקב 27 השנים שבילה בכלא במהלך מאבקו).

 מעמד משפטי 
כשפורסמו ב-1955, הובהר בהערות המקדמיות לכללים כי הם לא נועדו להיות נורמות המחייבות באופן מוחלט, כי אם כללים המייצגים את תנאי המינימום המקובלים כנאותים מטעם האו"ם. עם זאת, מוסדות האו"ם הפיצו את הכללים ועקבו אחרי יישומם. מועצת אירופה אימצה נוסח של הכללים, ומספר מדינות בארצות הברית אימצו אותה כמגילת זכויות במערכות הכליאה.Daniel L. Skoler, World Implementation of the United Nations Standard Minimum Rules for Treatment of Prisoners, 10 J. Int'l L. & Econ. 453 (August-December 1975). ישנם הסבורים כי מדובר ב"soft law", ויש שהביעו את העמדה כי הם משקפים נורמות של משפט מנהגי. כמו כן, בתי משפט מדינתיים נעזרים בכללים ומאזכרים אותם.בישראל, ראו: בג"ץ 4634/04 רופאים לזכויות אדם נ' השר לביטחון פנים, פ"ד סב(1) 762, פס' 18 לפסק הדין של השופטת פרוקצ'יה (2007) - בהקשר של מיטה לכל אסיר; בג"ץ 1892/14 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ' השר לביטחון פנים, פס' 7–8 לפסק הדין של השופט מלצר (פורסם בנבו, 13.6.2017) - בהקשר לצפיפות המחיה של אסירים.

 תוכן 

לאחר התיקון ב־2015, גדל מספרם של הכללים מ-95 ל-122. תכליתו של עונש המאסר לפי כללי מנדלה (95-91) הוא להגן, בעיקר, על החברה מפני פשיעה, ועל כן יש לנצל את תקופת המאסר לשילובו של האסיר חזקה לחברה. לפיכך, יש להציע לכל אסיר לפי צרכיו, תוכניות חינוך הכשרה והדרכה, ולהקטין את ההבדלים שבין חיי המאסר לחיים של חירות.סבה ואראל, בעמ' 198 הכללים קובעים בעיקר את תנאי המחיה של האסירים בכלא, והיחס אליהם. כך, כללים 13-16 עוסקים בתנאי המחיה הבסיסיים של כלואים: שטח הרצפה המינמלי, תנאי אוורור ותאורה, מתן גישה למתקנים סניטריים נקיים, ולמתקני רחצה (לפחות פעם בשבוע במזג אוויר מתון). כללים 21–23 מבהירים את תנאי התזונה הראויים לכלואים, גישה למי שתייה ולשעה של התעמלות. קובע כלל 24 כי כלואים זכאים לאותו סטנדרט של שירותי רפואה המקובל בקהילה ואין להפלותם על רקע מעמדם המשפטי; על המערכת הרפואית בבית הסוהר לפעול בקשר קרוב עם מערכת הבריאות הכללית מתוך שיקולים של בריאות הציבור, והבטחת הרצף הטיפולי של כלואים בעלי רקע של מחלות זיהומיות.ניב מיכאלי, "החרגתם של כלואים מחוק ביטוח בריאות ממלכתי ופגיעה בזכותם לבריאות" חוקים טו 146-145(2021)  רופאים ינהגו עם הכלואים כעם פציינטים רגילים; יכבדו את האוטונומיה שלהם, ולא ישתתפו בפעולות משפילות ולא הומניות (כלל 32). נאסרת גם החזקת אסירים בהפרדה ובידוד לתקופה לא מוגדרת, או לתקופה ממושכת (המוגדרת כתקופה העולה על 15 יום) (כלל 43-44). כן, לא יוחזקו בבידוד כלואים בעלי מוגבלות פיסית או נפשית. (כלל 45).סבה ואראל, בעמ' 197 

 קישורים חיצוניים 
 כללי נלסון מנדלה, גרסה אלקטרונית באתר  (באנגלית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:האומות המאוחדות