ורליק ורגיסי

ורליק ורגיסי (בטורקית: Varlık Vergisi, "מס עושר" או "מס הון") היה מס שהוטל בעיקר על אזרחים לא-מוסלמים בממשלת מפלגת העם הרפובליקאית (CHP) בטורקיה בשנת 1942, במטרה לגייס כספים להגנת המדינה במקרה שהיא תצטרף למלחמת העולם השנייה. הסיבה הבסיסית למס הייתה לגרום להרס כלכלי לאזרחי המיעוטים הלא-מוסלמים במדינה, לפגוע במעמדם בכלכלה הטורקית ולהעביר את נכסיהם לבורגנות המוסלמית. זו הייתה פעולה מפלה שהטילה מיסוי כבד עשרות מונים על לא-מוסלמים והביאה להעברת כמות משמעותית של עושר ורכוש למוסלמים.

 רקע 
ממשלת  הציגה הצעת חוק למס חד-פעמי, שאושר על ידי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-11 בנובמבר 1942. המס התייחס לנכסים קבועים, כולל אחוזות קרקע, מבנים, עסקים ומפעלים תעשייתיים שבבעלות כל האזרחים, אך הוא פגע באופן לא פרופורציונלי במיעוטים. קהילות לא-מוסלמיות, כגון יהודים, יוונים, ארמנים ולטינים, ששיחקו תפקיד משמעותי בכלכלה, נפגעו במיוחד, כאשר הארמנים נשאו בנטל המס הכבד ביותר.

ההשלכות היו חמורות, מעמד הסוחרים הלא-מוסלמי שנותר הושמד, ומשפחות לא-מוסלמיות רבות עמדו בפני קריסה כלכלית. המיסים הגיעו לרמות מדהימות, שלעיתים אף עלו על כל רכושו של הפרט שהתחייב במס. החוק חל אפילו על לא-מוסלמים עניים כמו נהגים, עובדים וקבצנים, בעוד שמקביליהם המוסלמים נהנו מפטור.
קבוצת אוכלוסייהסכום המס שיש לשלםארמנים נוצרים232%יהודים179%יוונים נוצרים156%מוסלמים4.94%
ממוזער|מכירת רהיטים כדי לכסות את המס
במהלך מלחמת העולם השנייה, טורקיה שמרה על עמדה נייטרלית עד פברואר 1945. ההיגיון הרשמי של המס היה לחזק את קופת המדינה כהכנה לפלישה אפשרית של גרמניה הנאצית או ברית המועצות. עם זאת, המניע העיקרי מאחורי המס היה להפעיל שליטה לאומית על הכלכלה הטורקית. על ידי הפחתת ההשפעה והשליטה של אוכלוסיות מיעוט במסחר, בפיננסים ובתעשייה, ויצירת בורגנות מוסלמית טורקית חדשה.

לא ניתן היה לערער על המס לא באמצעים משפטיים ולא מנהליים, אלא אם כן הייתה כפילות במיסוי. ללא-מוסלמים ניתן חלון של 15 יום לשלם את המס במזומן. אלו שלא יכלו לעמוד בתשלום, נאלצו ללוות מחברים או בני משפחה, למכור נכסים במכרזים ציבוריים, או למכור עסקים כדי לגייס כספים. מי שלא שילם, נשלח למחנות עבודה במזרח אנטוליה, שם מתו עשרים ואחד מהאסירים. המדינה גם החרימה רכוש מקרובי משפחה – הורים, ילדים ואחים – ומכרה אותם כדי להסדיר חבות מס, גם אם האדם עצמו הועבר לעבודה כפויה.

משלמי המיסים סווגו לארבע רשימות נפרדות: רשימת "M" למוסלמים, "G" ללא-מוסלמים, "E" לזרים ו-"D" למומרים. נתונים רשמיים חשפו כי ממשלת טורקיה גבתה 324 מיליון לירות (כאשר דולר אמריקאי שווה ל-1.20 לירה טורקית) באמצעות החרמת נכסיהם של לא-מוסלמים. לפי פייק אוקטה, מנהל הכספים של מחוז איסטנבול באותה תקופה, 289,256,246 לירות לאומיות נאספו ממיעוטים לא-מוסלמים, 34,226,764 לירות ממומרים, ו-25,600,409 לירות ממוסלמים.

 ביטול והשלכות 
לחץ בין-לאומי הוביל לביטול החוק השנוי במחלוקת ב-15 במרץ 1944, בעקבות ביקורת חריפה מבריטניה וארצות הברית. לאחר ביטולו, שוחררו בני המיעוטים שהיו כלואים במחנות עבודה, ואף על פי שממשלת טורקיה התחייבה להחזיר את המיסים ששולמו ללא-מוסלמים, הבטחה זו לא קוימה.

מפלגת האופוזיציה הדמוקרטית (DP) ניצלה את הסיטואציה בבחירות הכלליות של 1950, שהיו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות במדינה, והשיגה ניצחון מוחץ על מפלגת העם הרפובליקאית (CHP).

ההשפעה המתמשכת של המיסים באה לידי ביטוי בשינוי דמוגרפי מתמשך בקרב אוכלוסיות מיעוטים. רבים, במיוחד המיעוט היווני, וחיפשו מקלט ביוון. לעומת זאת, חלק מהקהילה היהודית, לאחר ששמרו על נכסיהם מחוץ למדינה, הצליחו להשתקם ונותרו בטורקיה, אך רבים אחרים עזבו את המדינה. לפי מפקד האוכלוסין של 1935 היו הלא-מוסלמים כ-1.98% מהאוכלוסייה; עד 1945, הנתון ירד ל-1.54%.

 בתרבות הפופולרית 
סדרת מועדון הלילה של נטפליקס עוסקת באישה יהודייה שנפגעה מהמס והשלכותיו.

 ראו גם 
 ג'יזיה
 ד'ימי
 מס על רכוש יהודי (גרמניה 1938)
 זכויות האדם בטורקיה
 כלכלת טורקיה

 לקריאה נוספת 
 יהדות טורקיה, ריפעת באלי. הוצאת ארקדאש – קהילת יוצאי טורקיה, 2016.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מיסים
קטגוריה:רדיפה דתית