בצלאל שולזינגר

בצלאל שולזינגר (מכונה גם בצלאל אודיסר; ה'תקל"ט, 1779 – כ"ד באדר ה'תרל"ג, 22 במרץ 1873) היה חזן, מלחין בולט ואחד ממניחי היסוד לחזנות האשכנזית האמנותית. נודע בכינויו "חזן החזנים", והשפעתו ניכרה על דורות של חזנים, בהם רבים מגדולי החזנים של המאה ה־19.

קורות חיים
ממוזער|שמאל|החזן בצלאל שולזינגר
הסיפור אצל החוזה מלובלין
מעט מאוד ידוע אודות מקום הולדתו ומשפחתו, נולד כנראה בגליציה או בפודוליה בסביבות 1779. לפי אגדה חסידית, בצעירותו למד ש"ס ופוסקים מתוך כוונה להיות שוחט. כשבא להיבחן אצל האדמו"ר רבי יעקב יצחק הורוביץ ה"חוזה מלובלין", שהיה דר אז בלנצוט, אמר לו הצדיק: "גרונך יהיה חד וחלק יותר מחלפיך" – ומאז פנה לדרך החזנות.

חזן באודסה
בשנת 1826 כבר נודע כחזן מפורסם, ומיד לאחר מכן נתמנה לחזן ראשי בבית הכנסת הגדול שבאודסה . הוא כיהן בתפקידו עד לערך שנות 1858–1860, ואחריו כיהן תלמידו יהושע אברס וזכה למעמד מרכזי בקרב יהודי העיר. האדמו"ר רבי משה צבי מסאווראן ראה בו "חזן שאין דוגמתו בישראל", והעריך במיוחד את יכולתו להטעים כל פסוק בתפילה לפי תוכנו, עד שהשומעים חשו כי המילים מתגשמות לנגד עיניהם.

עלייה לירושלים
בסביבות 1870 עלה לארץ ישראל כשהוא כבר למעלה מתשעים. הוא התיישב בירושלים, קבע את דירתו ומקום תפלתו בחצר בית הכנסת לעדת כולל ווהלין ושימש שם כחזן ובבתי הכנסת השונים בעיר. על פי עדות מרדכי הכהן, ראה בחזנותו מצווה ולא קיבל עליה שכר:

בשבת נחמו בשנת 1872, בחנוכת בית הכנסת תפארת ישראל, שר עם מקהלתו את יצירתו לתהילים פ"ד ("מה ידידות משכנותיך"), שנה אחת בלבד לפני פטירתו. הוא נפטר בירושלים  בגיל 94, ונקבר בהר הזיתים. מקום קברו המדויק לא אותר.

סגנונו המוזיקלי
שולזינגר לא למד תווים ולא ידע הרמוניה, אולם נודע ביכולת אלתור נדירה. סגנונו התאפיין ב"פשטות, לבביות וחן", ונחשב בעיני חוקרים ל"זמרת הרגש".
הוא ידע להתאים את מנגינתו לתוכן הפסוק: כשהיה שר "משפיל גאים ומגביה שפלים" – חשו השומעים שהפסוק מתגשם לנגד עיניהם.

חוקר המוזיקה חיים הריס תיארו כ"גאון האמיתי של הזמרה הישראלית העתיקה". פנחס מינקובסקי ראה בו את "האחרון לנגינה העתיקה המסורתית".

יצירות
 עבודה למוסף יום כיפור – נחשבת לשיר השירים של חזנותו.
 אתה נותן יד – על פי המסורת, שירו האחרון, שניגן לתלמידיו טרם עלייתו לארץ ישראל.
 ויאתו כל לעבדיך
 לחנים שונים לקטעי תפילה ופיוטים: "כי כשמך", "אתה הבדלת", "ועל אנשי השרון".
בקרב קהילות חסידיות, ר' בצלאל מוכר במיוחד בזכות הלחנתו הידועה לקטע "אזי בשלישי" מתוך הקדושתא של רבי שמעון בן יצחק לחג השבועות. הניגון זכה לתפוצה רחבה באוקראינה, ובהמשך גם בגליציה בחסידות באבוב ובחסידות ויז'ניץ, שם נתקבל בהתלהבות ונשמר במסורת.

אגדות ואנקדוטות
 מסופר כי הצדיק מלנצוט ניבא את עתידו כחזן עוד בצעירותו.
 בירושלים התפרסם גם בחידודיו ובבדיחותיו, ששולבו תמיד בלימוד תורה וחכמה.

תלמידיו וממשיכיו
שולזינגר העמיד תלמידים רבים, שחלקם היו לימים חזנים מפורסמים:
פיצי אבראס
ברוך שור
יעקב בכמן
ירוחם הקטן
וולף שסטופול
יעקב גוטליב
אברהם ראסיינר

לחניו התפשטו ברחבי רוסיה ופולין, ונעשו יסוד ללחנים של חזנים בדורות שלאחריו, ובהם שלמה זולצר, ניסי בלזר ואחרים.

מורשת והשפעה
 חזני מזרח אירופה במחצית הראשונה של המאה ה־19 ראו בו "חזן החזנים".
 הוא נחשב לאב־הטיפוס של החזן האמנותי, המשלב השראה פנימית עם יצירה מוזיקלית.
 לחניו התפשטו במהירות והפכו לנחלת הכלל, עד כי קשה כיום להבחין בין המקור לבין עיבודי תלמידיו.
 חוקרים מציינים כי החזנות האמנותית המודרנית, משלמה זולצר ועד משה קוסוביצקי, נבנתה על יסודות שהניח.

בפולקלור
ש"י עגנון מביא בהרומן שלו תמול שלשום, וחוקר הספרות אברהם הולץ מגלה שמדובר בבצלאל שולזינגר.

להאזנה

לקריאה נוספת
 מ. ש. גשורי, הנגון והריקוד בחסידות, ירושלים.
 מ. ש. גשורי, "אישיותו של בצלאל", שערים, תשי"ח.
 ישעיה וויניצקי, על "צלאל אודיסר".
 מרדכי הכהן, בית הכנסת, ירושלים.
 עקיבא צימרמן, שנה בשנה, תשנ"ז.
בצלאל (אדעסער) שולזינגער, בתוך: 
 אברהם צבי אידלסון, Jewish Music in Its Historical Development.
 אברהם צבי אידלסון, Thesaurus of Hebrew Oriental Melodies, ח"ח, 1923.

קישורים חיצוניים

 אברהם צבי אידלסון, Jewish Music in Its Historical Development, עמ' 267, 298
בצלאל (אדעסער) שולזינגער, בתוך: 

ידיעת פטירתו

הערות שוליים

קטגוריה:חזנים אוקראינים
קטגוריה:חזנים ביישוב
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:נפטרים ב-1873