עוזר רוהטינר

עוזר יהודה רוֹהֲטִינֶר (ביידיש: ראהאטינער; בגרמנית: Oser Rohatiner; בערך תקצ"ח, 1838 – כ"ו בטבת תרמ"ט, 30 בדצמבר 1888) היה משכיל עברי, סופר, משורר, מתרגם, אספן ספרים ובדחן תלמיד חכם ופועל תרבות, בעיר לבוב (לעמבערג), מן הדמויות הפעילות בחוגי תנועת ההשכלה והפעילות הלאומית המוקדמת בגליציה בשלהי המאה ה־19.

 קורות חייו 
רוהטינר נולד ליונה, ככל הנראה בעיר רוהטין. הייתה לו סמיכה לרבנות והוא בחר בבדחנותו מתוך העדפה אישית.

את עיקר פעילותו עשה בעיר לֶמבֶּרג (לבוב) בירת ממלכת גליציה של האימפריה האוסטרית, שם פעל בחוגי ההשכלה העברית בתחומי הספרות, החינוך והעיתונות.

 פעילות ספרותית 
רוהטינר כתב שירים בעברית, שחלקם נדפסו בכתבי־עת "השחר", תחת שם העט "העברי" (ראשי התיבות של עוזר בן יונה ראהאטינער).

ושיתף פעולה גם עם כותבי העיתון העברי "המזכיר" , שמומן בידי "אגודת האחים" ונערך ברוח תנועת ההשכלה בידי אשר ברנפלד אשר פעל מתוך מגמה לקדם התקרבות בין יהודים לפולנים בגליציה.

כן עסק בתרגום ספרותי: בשנים תרמ"א–תרמ"ב (1881–1882) תרגם לעברית מחזות מאת לודוויג פיליפסון. בחתימתו על אחד התרגומים כינה את עצמו: "עוזר בן יונה רוהטינר, מכונה העבר"י".

גרשם באדר מסר גם שמועה ספרותית שלפיה המחזה היידי "שמשון הגיבור" מאת שמואל פיליב מצא אותו בין כתביו של רוהטינר; עדות זו הובאה כזיכרון או שמועה, ולא כעובדה מוכחת.

 קשרים אישיים, פעילות ארגונית ועיסוקי פרנסה 
לפי עדותו של ברנרד ואכשטיין, מילא רוהטינר תפקיד פעיל במעגלי המשכילים והסופרים בלבוב, ואף שימש דמות מרכזית בהתכתבויות של בני התקופה. ואכשטיין מציין כי בביתו של רוהטינר התאכסן המשורר ולוול זבארז'ר בעת שהותו בלבוב, מחמת שלא היו בידו אמצעים לשהות בבית מלון. רוהטינר שימש עבור זבארז'ר כמפרנס, יד ימינו, מזכירו וגבאו.

ממכתביו המעטים של רוהטינר עולה כי שלט היטב בעברית. פרנסתו הייתה דומה לזו של זבארז'ר, ועיקר אומנותו הייתה לשמח אנשים; הוא נודע כבדחן, אך בד בבד היה בעל ידיעות רחבות ואספן ספרים חשוב.

רוהטינר החזיק ברשותו אוסף ספרים גדול שהתפזר אחרי פטירתו. החוקר שמעון ברנפלד העיד כי בעיזבונו של רוהטינר נמצא ספרו של שי"ר "ערך מילים", מכוסה בהערות רבות בכתב ידו של רוהטינר, אשר ברנפלד ראה בהן הערות חשובות הראויות לפרסום.

 פעילות ציבורית וחינוכית 
בשנת תרמ"ג (1883) היה רוהטינר ממייסדי אגודת "מקרא קודש" בלבוב, יחד עם ד"ר יוסף קובק וראובן בירר, ממייסדי האגודה האקדמית היהודית קדימה בווינה. האגודה פעלה להפצת הלשון והספרות העברית בקרב צעירים, וארגנה קורסים והרצאות בדקדוק עברי, ספרות ותחומים כלליים. רוהטינר שימש בה כמורה לדקדוק עברי ולספרות עברית.

כן נמנה עם מייסדי חבורת ציון בלבוב, מן הגרעינים הפרוטו־ציוניים בעיר. בעיתונות שלאחר מותו הודגש כי היה אחד ממייסדיה ו"רבות פעל ועשה לטובתה".

 פטירתו 
רוהטינר נפטר בלבוב כ"ו בטבת תרמ"ט (1888). הוא הובא לקבורה בעיר, ונספד על ידי ידידיו יוסף יצחק קובק, ויהודה לייב לנדא, והותיר אחריו אלמנה ושבעה ילדים במצב כלכלי קשה.

 דמותו והערכתו 
בני דורו ומחקר מאוחר הציבו את רוהטינר כדמות מורכבת: מצד אחד בדחן מוכר בציבור, ומצד אחר תלמיד חכם, איש ספר ומשכיל עברי. שמעון ברנפלד תיאר אותו כ"איש חכם לב שנשכח מן החיים".

 לקריאה נוספת 
שמעון ברנפלד, "תולדות שי"ר", עמ' 123, הערה 1.
ברנרד (דב־בר) ואכשטיין, "Filologishe shriftn", כרך 2, וילנה 1928.
דוב סדן, "שנה בשנה", תשמ"ז, עמ' 290.
 "גלעד", כרך ב', עמ' 103, הערה 69.
גרשם באדר,  מיינע זכרונות, עמ' 354 

 קישורים חיצוניים 

פרי עטו:
נרות חנוכה ב⁨⁨המזכיר⁩ - ⁨Ojczyzna⁩, 16 דצמבר 1881⁩
מזמור לתודה ב"⁨⁨המזכיר⁩ - ⁨Ojczyzna⁩, 30 ספטמבר 1881⁩"
הודעת פטירתו:

הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:בדחנים עממיים
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:יהדות לבוב
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1888