זיגפריד קליין

זיגפריד קליין (בגרמנית: Siegfried Klein) (31 בדצמבר 1882–1944) היה רב צבאי במלחמת העולם הראשונה ורב הקהילה היהודית בדיסלדורף בין השנים 1919 - 1941.

 קורות חיים 
זיגפריד קליין נולד בעיר רייט (Rheydt) כבנם של יוליוס קליין ושל ג'ני לבית גרינוואלד. הוא למד בבית הספר היסודי היהודי בעירו ובגימנסיה במֶנְשֶׁנְגְּלַדְבָּךְ. את לימודיו המשיך באוניברסיטאות ברלין ופרייבורג, שם למד היסטוריה, עברית ופילוסופיה, וכן במכון למדעי היהדות בברלין. את עבודת הדוקטורט בנושא "מוות וקבורה בפלסטין בתקופת התנאים" הגיש בשנת 1908.

במלחמת העולם הראשונה, בין השנים 1914 ל-1918, שירת בצבא הגרמני בחזית המערבית. בשנת 1915, לאחר שהוסמך לרבנות, התחיל לכהן כרב צבאי. בשל השתתפותו במלחמה הוענק לו האות צלב הברזל. כמוכן הוענק לו בשנת 1918 "אות הפציעה" עבור הפציעות בשדה הקרב.

בשנת 1920 נישא ללילי מבית פלוטקה. בשנת 1923 נולדה בתם, חנה, ובשנת 1925 נולד בנם יוליוס.

זיגפריד קליין ניספה במחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944.

 פעילות ציבורית 
בתום מלחמת העולם הראשונה התחיל זיגפריד קליין לעבוד כמורה ללימודי דת בבתי ספר שונים. בין היתר שימש בין השנים 1919 - 1935 כמורה ללימודי דת בבית הספר הפרוטסטנטי לבנות Luisenschule (גר') בדיסלדורף.

זיגפריד קליין היה חבר בדירקטוריון הארגון הכללי של רבני גרמניה (בגרמנית: Allgemeine Rabbiner-Verband in Deutschland) (גר'), עמד בראש אגודת הרבנים של הפרובינציות וסטפאליה וריין, היה בין מייסדי איגוד מועדוני הנוער היהודיים ובין מייסדי ברית חיילי החזית היהודים, חבר בלשכת בני ברית בדיסלדורף, חבר הנהלת מועדון מכבי בדיסלדורף (אנ') וכיהן כעורך עיתוני הקהילות אסן וופרטל, מֶנְשֶׁנְגְּלַדְבָּךְ ודורטמונד. בין השנים 1930 – 1938 היה המוציא לאור של עיתון הקהילה היהודית בדיסלדורף עבורו כתב כתבות רבות.

בין השנים 1919- 1938 היה זיגפריד קליין רבה של הקהילה הרפורמית בדיסלדורף לצידו של הרב מקס אשלבאכר. עם עזיבתו של הרב אשלבאכר היה הרב היחיד בדיסלדורף עד שנת 1941 כאשר נשלח למחנה הריכוז.

 בשואה 
בשל פעילותו העיתונאית נחקר זגפריד קליין במרץ 1937 על ידי הגסטפו. בשנת 1938 ניסה לסדר את הגירתו להולנד יחד עם משפחתו, אך דרכוני המשפחה נלקחו על ידי הגסטפו. בליל הבדולח נכלאו הוא, אשתו ובנו בבית הסוהר של משטרת דיסלדורף, ממנו שוחררו ב-22 בדצמבר 1938. עם שחרורו, הצליח לשלוח את ילדיו לאנגליה עם הקינדר-טרנספורט במסגרתו הועברו כ-10,000 ילדים יהודים מגרמניה לאנגליה בין דצמבר 1938 ל-1 בספטמבר 1939.

זיגפריד קליין המשיך לכהן כרבה היחיד של הקהילה היהודית בדיסלדורף עד 27 באוקטובר 1941, עת גורש יחד עם יהודים רבים לגטו לודג'. בשל תנאי המחיה הקשים, נפטרה אשתו לילי בגטו ב-3 באוגוסט 1942 בגיל 48. עם חיסול הגטו, נשלח זיגפריד קליין באוגוסט 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצח.

 הנצחה 
 מרכז הנוער קדימה בדיסלדורף נקרא על שמו של הרב זיגפריד קליין.
רחוב החוצה את קזרננשטראסה במקום בו עמד בית הכנסת הגדול נקרא על שמו של זיגפריד קליין (Siegfried-Klein-Straße).

הערות שוליים

קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944