ריבינסק

ריבינסק (ברוסית: Рыбинск) היא העיר השנייה בגודלה במחוז ירוסלבל, ברוסיה והיא שוכנת על גדות נהר הוולגה, במפגשו עם נהרות השקסנה (Шексна́) והצ'רמוקה (Cheremukha). במפקד האוכלוסין של 2021, מנתה אוכלוסייתה 177,295 נפשות.

מבחינה היסטורית, ריבינסק, מרכז עיקרי לשינוע וסחר תבואה בוולגה העליונה ובמערכת נתיב המים וישני וולוצ'וק/מרינסק-טיחוין, התרחבה במהירות במאות ה-18 וה-19 וקיבלה מעמד של עיר בשנת 1777. בתקופה הסובייטית היא התפתחה למרכז הנדסי ונמל פנימי הקשור לבניית מאגר ריבינסק (Rybinsk Reservoir) והתחנה ההידרואלקטרית שנבתה בסמוך. העיר כלולה במסלולי טיול מורחבים של טבעת הזהב של רוסיה.

בעבר, נשאה ריבינסק מספר שמות: אוסט-שקסנה (Ust-Sheksna; עד 1504), ריבניה סלובודה (Rybnaya Sloboda; עד 1777), שצ'רבקוב (Shcherbakov; 1946–1957) ואנדרופוב (Andropov; 1984–1989). בשנת 2021 הוענק לריבינסק תואר הכבוד "עיר גבורת העבודה" (City of Labour Valour).

 מיקום וגאוגרפיה 
ריבינסק שוכנת כ-82 קילומטרים צפונית-מערבית לירוסלבל וכ-270 קילומטרים צפונית למוסקבה, בשפלת מולוגה-שקסנה (Молога–Шексна́) סמוך לנקודת היציאה של הוולגה ממאגר ריבינסק (Рыбинское водохранилище), שנוצר במקום מפגש הנהרות שקסנה והוולגה. העיר ממוקמת בנקודה הצפונית ביותר של הוולגה, במעלה הזרם זורם הנהר לכיוון צפון-מזרח בקירוב, וביריבינסק הוא פונה לכיוון דרום-מזרח. העיר משתרעת לאורך כ-22 קילומטרים על גדות הנהר ורוחבה מגיע לכדי 6 קילומטרים. האזור מסמן מעבר בין יער מעורב (Mixed forest) לטייגה דרומית.

 היסטוריה 
ריבינסק נוסדה על הגדה הצפונית של הוולגה בשפך נהר צ'רמוקה ומעבר לנהר עמד היישוב העתיק יותר אוסט-שקסנה בשפך נהר שקסנה, שתואר לראשונה בשנת 1071 בכרוניקה של לברנטי. בחפירה ארכאולוגית שנערכה שם חשפו יישוב מתחילת המאה ה-11 (מעל 30 דונם) עם סחורות שיובאו מביזנטיותן ומסקנדינביות וכן אוצרות של כסף ערבי מהמאה ה-10. עד המאה ה-13 נוצר גדל היישוב לשטח של 300 דונם, עם עדויות לתעשיית נפחות, מטלורגיה, ייצור תכשיטים, קרמיקה ועיבוד עץ. כמו כן התגלו חותמות עופרת רבות המצביעות על תפקידים אדמיניסטרטיביים בנתיב הסחר של הוולגה. היישוב נהרס בפלישה המונגולית בשנת 1238.
ממוזער|תצלום אוויר של ריבינסק וסביבתה, 2011
במאה ה-16 והמאה ה-17, החזיקה אחוזת הכתר ריבניה סלובודה, בזכויות בלעדיות לדיג חדקן, בלוגה ושטירל בנהרות, כדי לספק קוויאר למוסקבה. כנסיות האבן הראשונות הופיעו במאה ה-17 והמבנה העתיק ביותר ששרד בעיר המודרנית הוא כנסיית קאזאן (1697).

 המאה ה-18 – תחילת המאה ה-20 
בשנת 1777 העניקה יקטרינה הגדולה מעמד של עיר לריבינסק (כשמו של המחוז). הער שגשגה בצומת הדרכים מסנט פטרסבורג לים הכספי ומסיביר, דרך נהר קאמה (Kama) לים הבלטי. מכיוון שהוולגה העליונה, מעל ריבינסק, הייתה לרוב רדודה, דוברות כבדות שהגיעו מהוולגה התיכונה והתחתונה פרקו בעיר סחורות, שהועברו בכלי שיט קטנים ליעדים במעלה הנהר ובמערכות תעלות מים בסביבה. בריבינסק הוקמו מחסני סחורות, כמו תבואה ומלח והוקמו פונדקים. ב-1870 הגיע לעיר קו הרכבת ריבינסק-בולוגויה (Bologoye), ווהתפתחו תעשיות, כמו: טחנות קמח, מבשלות בירה, ייצור חבלים, יציקת ברזל ולודוויג נובל, אחיו הבכור של המדען אלפרד נובל הקים בעיר מספנה.

 1916–1945 
התיעוש הפך את העיר למרכז בניית מכונות וב-1916 הוקם מפעל הרכב "רוסקי רנו" (Russkiy Renault) התפתח למפעל מנועי אוויר גדולים (לימים ODK-Saturn). ב-1936 נבנה מעלית גרגרים ליד תחנת ריבינסק-טובארני, שהייתה מהגדולות באירופה באותה תקופה וב-1936 החלה בניית המתחם ההידרו-אלקטרי של ריבינסק כחלק מפרויקט "הוולגה הגדולה". מילוי מאגר ריבינסקי החל ב-1941 ונמשך עד 1947. שתיים מהטורבינות החלו לפעול כבר בסוף 1941–תחילת 1942 וסיפקו חשמל בזמן מלחמת העולם השנייה, כולל למוסקבה באמצעות כבל גיבוי תת-קרקעי.

 לאחר מלחמה 
ב-13 בספטמבר 1946 שונה שם העיר לשצ'רבקוב ובאוקטובר 1957 הוחזר לעיר השם ריבינסק. בין 15 במרץ 1984 ל-4 במרץ 1989 שונה השם לאנדרופוב, על שם יורי אנדרופוב ואז שוב חזר השם למקור. בעשורים שלאחר המלחמה התפתחו בעיר תחומים כמו: ייצור מכשירים, הנדסה חשמלית, אופטיקה, בניית ספינות ובניית מכונות. הוקמו תשתיות, כולל גשר מעל הוולגה (1963) ומערכת טרוליבוסים (1976).

 מאז 1991 
רפורמות שוק והמשבר בשנות ה-90 פגעו בתעשייה המקומית. כמה מפעלים נסגרו ואחרים עברו ארגון מחדש. בשנות 2000–2020 הופיעו מפעלים חדשים ושופצו ישנים, כמו: ODK–Gas Turbines, מפעלי כבלים ומזון) וכן התפתח תחום ה-IT התפתח, כמו: Krista. הוצאו את הפועל תוכניות התחדשות עירונית ובין היתר שופצו כנסיות, פארקים, כיכרות ואזור תחנת הרכבת.

 אישים ידועים 
 אלכסיי אובצ'ינין, קוסמונאוט, השתתף בטיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות והיה מפקד משלחת מס' 60 לתחנת החלל הבין-לאומית.
 גנריך יגודה, פוליטיקאי יהודי רוסי, שר הפנים, סגן המפקד של הג.פ.או. והמקים והמפקד של ה-NKVD, בין השנים 1934–1936.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:טבעת הזהב של רוסיה
קטגוריה:רוסיה: ערים