הארמון הרפובליקני (בגדאד)

הארמון הרפובליקני (בערבית: القصر الجمهوري) הוא ארמון שנבנה בהוראת המלך פייסל השני בבגדאד, עיראק, בשנות ה-50. זה היה המקום המועדף על סדאם חוסיין לפגוש ראשי מדינות. ארצות הברית תפסה את הארמון במהלך "הלם ומורא", הפלישה לעיראק בשנת 2003, מתוך אמונה שהוא עשוי להחזיק מסמכים יקרי ערך. סביב הארמון התפתח האזור הירוק והארמון עצמו שימש כמפקדה הרב-לאומית-עיראקית של כוחות הקואליציה במהלך הכיבוש האמריקאי של עיראק (2003–2011), וכן כבסיס הפעולות העיקרי של המשלחת הדיפלומטית האמריקאית בעיראק עד לפתיחת שגרירות ארצות הברית בבגדאד ב-2009.

 היסטוריה 
ממוזער|200x200 פיקסלים|מבט על חזית הארמון (לפני הסרת פסל הברונזה של סדאם חוסיין מהגג)
הארמון הוזמן רשמית על ידי המלך פייסל השני בשנות ה-50, כדי להחליף את ארמון אל-רחאב (قصر الرحاب) כמעון המלוכה הראשי. האדריכל היה ג'יי בריאן קופר (J. Brian Cooper) מבריטניה, שנודע בעיצוביו המודרניים. הארמון תוכנן להיות רק החלק המרכזי מתחת לכיפה עם שני אגפים והארמון במתכונתו הנוכחית שופץ והורחב בזמן שלטונו של סדאם חוסיין.
ממוזער|200x200 פיקסלים|היצירה "בגדאד אהובתי" בארמון הרפובליקני
המלך פייסל השני לא התגורר מעולם בארמון, שכן נרצח לפני חתונתו במהפכת 14 ביולי 1958 הנשיא החדש עבד אל-כרים קאסם שינה את שם הארמון ל"ארמון הרפובליקני", אך גם הוא לא התגורר במלון ולא השתמש בו.

עבד א-סלאם עארף, נשיאה השני של עיראק, עבר לגור בארמון, עד למותו בתאונת מסוק בשנת 1966 ואז נכנס לארמון אחיו עבד א-רחמן עארף, הנשיא השלישי. הוא שלט מהארמון עד שהודח בהפיכה צבאית, ב-17 ביולי 1968 והוגלה ללונדון. מפלגת הבעת' לשלטון [בעיראק] עלתה לשלטון והנשיא הרביעי של עיראק, אחמד חסן אל-בכר, השתמש גם הוא בארמון הרפובליקני כמטה שלו, בעוד סגנו סדאם חוסיין, התגורר בבניין המועצה הלאומית, שנועד לשמש בעתיד כבית הפרלמנט העיראקי. גם כשהיה נשיא, לא גר סדאם חוסיין בארמון והוא השתמש בו רק לפגישות חשובות עם אורחים רמי מעלה.

המכלול של הארמון וסביבתו שימשו למגורים ומשרדים לכל בכירי מפלגת הבעת' וכאשר כוחות הקואליציה נכנסו לאזור זה ב-9 באפריל 2003, רוב הדיירים נמלטו ולקחו עמם את כל מה שיכלו לשאת. כשהארמון היה ריק לחלוטין, נכנסו אליו בוזזים וגנבו כל מה שיכלו ואפילו דלתות פליז כבדות שהיו מוזהבות. מיד לאחר כיבוש הארמון פוצצו חיילים אמריקאים את פסלו של סדאם חוסיין שניצב בחזית הארמון.ממוזער|200x200 פיקסלים|מבט על אולם האוכל הגדול בתוך הארמון הרפובליקני
כבר באפריל 2003, כמה מהדיירים הראשונים החלו לאכלס משרדים בארמון, כמו הרשות הזמנית של הקואליציה – ORHA), שעליה הוטל להקים מחדש את משרד המשפטים העיראקי. עם זאת, במאי 2003, הארמון הרפובליקני עדיין היה ברובו ריק ופלוגת צ'רלי 3/124 חיל רגלים של המשמר הלאומי הצבאי מפלורידה התמקמה בין מטעי התפוזים שמאחורי הארמון וסיפקה בהצלחה אבטחה לארמון ולחלק מסביבתו, מאפריל 2003 עד פברואר 2004.

בהמשך התמקמו בארמון אנשי מחלקת ההגנה האמריקאית, מחלקת המדינה האמריקאית וקבלנים שלהם, כולל חברות לתמיכת לוגיסטית בכוחות האמריקאים. בסופו של דבר, חברת הליברטון קיבלה חוזה להמיר את הארמון לבניין משרדים.

בעת חילופי השלטון ביוני 2004, הרשות הזמנית של הקואליציה עזבה את הארמון ומשרד החוץ האמריקאי קיבל על עצמו את השליטה המנהלית בארמון והוא הפך לשגרירות ארצות הברית הזמנית בבגדאד.

בנוסף, האגף הדרומי של הארמון שימש כמטה של משרד ניהול התוכניות (Program Management Office – PMO) של הצבא ומסיבה זו, נקרא האגף הדרומי "אגף ה-PCO". אגף זה נפגע מרקטה בלילה שלפני הבחירות הראשונות בינואר 2005 ונפגעו שני עובדי PCO.

עד אמצע 2005, היו כמה ארגונים שהשתמשו בארמון כמשרדים ולרוב, הסיבה הייתה שהבניין סיפק הגנה טובה מפני פגזי מרגמה שנורו על ידי גורמים עוינים.

עד יולי 2005, אחד מאולמות הנשפים בארמון שימש מתקן הסעדה מרכזי לכלל הגופים הזרים, דבר שגרם לבעיות רבות, שכן הארמון לא תוכנן לתנועת הולכי רגל של יותר מ-10,000 איש ביום והוא כלל רק חדר אוכל פרטי של סדאם חוסיין ומטבחונים למשרתים.

ראש ממשלת עיראק, נורי אל-מאלכי, שקיבל את הארמון הרפובליקני ב-1 בינואר 2009, מידי האמריקאים נאם בארמון (ללא נוכחות אמריקאית) ובין היתר אמר ש"החלום הפך למציאות" וכי "הארמון הוא סמל לריבונות עיראקית, וקבלתו היא מסר אמיתי שהריבונות חזרה אלינו".

 שיפוץ 
בשנת 2011 שופץ הארמון הרפובליקני לקראת פסגת הליגה הערבית. מאז, על אף שהאזור מאובטח ביותר, לא נעשה בו שימוש והכניסה אליו אסורה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בגדאד: מבנים
קטגוריה:ממשלת עיראק
קטגוריה:אסיה: מעונות רשמיים