נתן יעקב זיסקינד

נתן יעקב זיסקינד (בגרמנית: Nathan Jakob Süsskind; 1831–1915) היה חזן במשך כארבעה עשורים באיגוד בתי הכנסת בהמבורג ופעל בעיקר בבית הכנסת קולנהופן שבהמבורג. נודע בקולו העז, בכישרונו המוזיקלי ובדבקותו בעיצוב עבודת התפילה.

ביוגרפיה
ראשית חייו והכשרה בליטא
זיסקינד נולד בשנת 1831 בעיירה וולוז'ין, אחד המרכזים התורניים הבולטים בליטא, ולמד בצעירותו בישיבה המקומית. עם הזמן ניכרו בו כישרונות ווקליים יוצאי דופן. כשהתברר לו כי ייעודו הוא חזנות ולא רבנות, נסע לווילנה כדי להשתלם אצל החזן המפורסם יהושע פיינזינגר, אחד מחשובי חזני ליטא.

פיינזינגר קיבלו כתלמיד־חבר, וזיסקינד החל להוביל את קבוצת ה"מְשׁוֹרְרִים" בבית הכנסת הווילנאי. הוא קיבל שיעורי מוזיקה ושירה ממורים מקומיים, ושילב לימודי תלמוד עם הכשרה מוזיקלית מעמיקה.
ממוזער|שמאל|החזן נתן יעקב זיסקינד נדפס ב-1891 על ידי ישראל ויזן

מעבר לגרמניה ומינויו בהמבורג
כמו חזנים ליטאים רבים בני דורו, יצא זיסקינד למערב אירופה. לאחר תקופה קצרה כשליח ציבור ושוחט באלטונה, הוזמן להמבורג ומונה לאובר־חזן של איגוד בתי הכנסת בעיר.

תפקיד זה הפך אותו לאחת הדמויות המרכזיות בעיצוב המוזיקה הליטורגית בהמבורג. הוא שימש כחזן ראשי בבית הכנסת קולנהופן , מרכז תפילה חשוב של יהודי העיר.

זיסקינד שימש כדמות מרכזית באירועים יהודיים בהמבורג. בשנת 1904 קרא מזמורי תהילים בטקס האבל הציבורי שנערך לאחר פטירתו של תאודור הרצל.

סגנון אמנותי ושמו בעולם המוזיקה
במקורות התקופה מתוארת המוזיקליות של זיסקינד כייחודית:
 "עוצמת קול נדירה" שאִפשרה ביצועים מלאי כוח והבעה;
 "דמיון מוזיקלי עשיר" ויכולת לעצב מקהלות בצורה מודרנית ואלגנטית;
 "הערכה מצד מוזיקאים לא־יהודים" – מנהל תיאטרון האופרה בהמבורג, ברנהרד פוליני , נהג לשלוח את זמריו ללמוד ממנו.

למרות פניות להיכנס לעולם האופרה, דבק זיסקינד במוטו שלו:
"שירי ושירתִי נתונים לה'".

פרישה וכבוד ציבורי
ב־31 בדצמבר 1906, לאחר כארבעים שנות שירות, פרש זיסקינד מתפקידו. ועדת הסנאט לענייני הקהילות היהודיות בהמבורג העניקה לו כתב הוקרה מפורט שבו שיבחה את תרומתו ל"עיצוב נאה ונשגב של התפילה" ואת אופיו הנעלה. בערב חגיגי שנערך ב־Logenheim הוענק לו תיק עור מהודר הנושא את דמות בית הכנסת, ובו כתובת ברכה אמנותית. בעיתונות נכתב כי קולו נשמע "כפי שהיה בימי נעוריו".

ממוזער|שמאל|החזן נתן יעקב לפני הבימה באמצע ביום חג הסוכות בבית הכנסת בשנת 1879, ציור על ידי A. E. Fiesello

פטירה ומורשת
זיסקינד נפטר בהמבורג בשנת 1915.

זיסקינד נחשב לנציג בולט של דור חזני המעבר בין המזרח למערב: מצד אחד – מסורת חזנות ליטאית (וולוז'ין, וילנה, פיינזינגר); מצד אחר – סגנון בית הכנסת הגרמני בן המאה ה־19, שנשען על מקהלות ותפיסה אמנותית מודרנית, בדומה לשלמה זולצר ולואי לבנדובסקי.

תרומתו ניכרת בהשפעתו על חזני המבורג ובמעמדו כדמות ייצוגית של החזן האמנותי־רוחני.

לקריאה נוספת
 Aron Friedmann, "Nathan Jakob Süßkind", Berlin (ca. 1916).
 Heinz-Günther Lehmann, "Gemeinde-Synagoge Kohlhöfen 1859–1934".
 "Lexikon der Juden in der Musik", Berlin, 1940.
קישורים חיצוניים
 A. H. Friedman, berühmter Kantoren, עמ' 23–26 באתר Freimann Sammlung, אוניברסיטת פרנקפורט 
Gemeinde-Synagoge Kohlhöfen 1859–1934 pg. 47
אליהו זאלודקאווסקי, סקירה על זיסקינד – "קולטור-טרעגער פון דער אידישער ליטורגיע" (1930) 

 הערות שוליים 

קטגוריה:חזנים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:מוזיקה יהודית
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1915