עזרא מפאנו

רבי עזרא מפאנו היה ממנהיגי יהדות איטליה רבו של הרמ"ע מפאנו.

 ביוגרפיה 
נולד לרבי יצחק – תלמיד חכם ונציאני, שנת לידתו היא בערך בשנת ר"ץ זאת מפני שבשנת ש"ס הוא מתואר כזקן וישיש. בשנת ש"י העתיק את ספר "תודוסיוס בחכמת התשבורת" בשביל המדפיס ישראל קורניליאו (אדיל קינד). בכתב ידו מצויות העתקות רבות נוספות בעיקר של כתבים יהודיים.

בשנת ש"כ בערך עבר למנטובה, בתקופה זו כונה "השר" וכנראה עסק כמשפחתו בבנקאות. במנטובה היה מראשי הקהילה ובפנקסי הקהילה נזכר לעיתים קרובות.

בז' באייר שכ"ג החל בהדפסת מדרש תנחומא וסיים להדפיסו בחודש אב, לצורך ההדפסה הוא איתר כתבי יד דווקניים, עסק בשיבושי גרסאות והצביע על קטעים חדשים ומאוחרים.

עם השנים התפרסם כמקובל, מקובלי דורו מצטטים תשובות ממנו בנושאים קבליים שונים. התכתב עם רבי יהוסף חזק ורבי מרדכי דאטו, האחרון משבח אותו בצורה חריגה, הוא מכנה אותו "נשיא אלקים" וכלול ב"כל חכמות עבריות". בכתב יד מצוי ספר "פרדס רימונים" מאת הרמ"ק בהעתקת דאטו ובהגהת ר"ע פאנו, ההוספות וההגהות נכתבו בשכ"ז. לצד הגהותיהם קיים בכתב יד גם הגהות של הרמ"ע מפאנו, האחרון מספר בראש ספרו פלח הרימון שר' עזרא הכניסו ללימוד הקבלה. גם רבי יוסף חמיץ היה תלמידו.

מאיר בניהו שיער שר' עזרא היה במשך תקופה בצפת בה למד אצל מקובליה, ובעיקר אצל רבי ישראל סרוק ורבי משה גלאנטי. הסתובב גם בשאר ערי איטליה, באסטי, גורציה ועוד.

ר' עזרא התגורר במנטובה עד שנ"ט אז עזב לוונציה, בשנת ש"ס הגיה את כתבי הרמ"ע מפאנו, ועד שנת שס"ז הוא חתום על פסקים והסכמות של רבני ונציה. בין השאר הסכים על ספר תורת משה לרבי משה אלשיך, על ספר ערוגת הבשם לרבי שמואל ארקוולטי ועוד. חתום על פסקו של יהודה אריה ממודינא בעניין שירה בבית כנסת ועל פסק המתיר את המקווה ברוויגו אשר ממנו חזר בו לאיסור.

נפטר בוונציה בשנת שס"ח בערך.

בכתב ידו, הגהות לספרים בעל הטורים, שערי אורה, פרדס רימונים ועוד. פסק ממנו על המקווה ברוויגו נדפס בקונטרס משבית מלחמות. חלקים מכתבי הקבלה הלוריאנית המוקדמת התפרסמו מעריכתו.

 לקריאה נוספת 



 הערות שוליים 

קטגוריה:מקובלי איטליה
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:מנטובה: רבנים
קטגוריה:ונציה: רבנים