אנדריי חרז'נובסקי

אנדריי איליץ' חרז'נובסקי (ברוסית: Андре́й Ильи́ч Хржано́вский; בעברית שם משפחתו נכתב גם קרז'נובסקי; נולד ב-2 במאי 1998), המוכר באינטרנט כאנדריי X (באנגלית: Andrey X) הוא עיתונאי עצמאי ופעיל רוסי-ישראלי נגד אירועי אלימות נגד ערבים ביהודה ושומרון.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
חרז'נובסקי הוא בנו של איליה חרז׳נובסקי ונכדו של אנדריי חרז׳נובסקי, שניהם יוצרי קולנוע רוסים. חרז'נובסקי גדל בסנט פטרסבורג. היה לו ניסיון קצר כשחקן ילד, שכלל תפקיד בסרט "חדר וחצי" (2009), בבימויו של סבו. בנעוריו עבד בארגון המסייע לאנשים על הספקטרום האוטיסטי. לאחר שעזב את הלימודים בגיל 14, הוא השלים בגרות בגיל 16 ועבר לסקוטלנד, שם למד בגורדונסטון כדי למלא את דרישות הסף לקבלה לאוניברסיטה בריטית. לאחר שבילה שנה בלימוד על בודהיזם ותרגול קונג פו במנזר שאולין בסין, סיים את לימודי האנתרופולוגיה ביוניברסיטי קולג' לונדון, ועבודת הגמר שלו התמקדה בפוליטיקה של מדינות פוסט-סובייטיות. לצורך הכנת עבודת הגמר בילה זמן מה בטרנסניסטריה. הוא החל את הקריירה שלו כעיתונאי וכתב עבור כתבי עת רוסיים אנטי-ממשלתיים כמו מדוזה, נובאיה גזטה, דוקסה ודיסקאור.

 אקטיביזם 
בפרוץ מלחמת אוקראינה–רוסיה שהה חרז'נובסקי בישראל לביקור אצל סביו. מחשש לרדיפה פוליטית ברוסיה, עלה לישראל וקיבל אזרחות על פי חוק השבות. חוויותיו בישראל לאחר הגירתו עוררו אותו לפעילות פוליטית ועיתונאית: לפני עלייתו, לא ידע הרבה על ההיסטוריה של ישראל ועל ההבדל בין ערביי ישראל לערביי הגדה המערבית. בעקבות היתקלות עם מתנחל בדרום הר חברון, כמו גם פרוץ מלחמת חרבות ברזל כתגובה לטבח שבעה באוקטובר, וההסלמה שלאחר מכן באלימות מתנחלים נגד פלסטינים ביהודה ושומרון לרבות פשיטות צבאיות, הצטרף חרז'נובסקי לארגוני זכויות אדם מקומיים והחל לתעד את הפלישות של נוער הגבעות ברשתות החברתיות.

ב-30 בנובמבר 2024 תיעד חרז'נובסקי את עצמו מדביק מדבקה עם דגל פלסטין והסיסמה "לשחרר את פלסטין" על נקודת תצפית בשדרות המשמשת לצפייה ברצועת עזה. הוא ציין בסרטון כי ישראל מביאה למקום טיולים של בתי ספר. לטענתו, בעוד הצד ישראלי רואה מנקודת התצפית תמרת עשן מרוחקת בעזה, בעזה תמרות העשן האלה פירושן ילדים מתים. מאז טבח שבעה באוקטובר, הנקודה מוקדשת לזכרו של חייל צה"ל שנהרג בטבח בארי. ב-5 בדצמבר כתב שר הבינוי והשיכון יצחק גולדקנופף מכתב למפכ"ל המשטרה, ובו טען כי פעולותיו של חרז'נובסקי הן "פרובקציה מקוממת" וכי הוא חודר לשטחים אסורים ומפר חוק באופן שיטתי. לדברי גולדקנופף, בסדרת צילומים שתיעד חרז'נובסקי, הוא מופיע במספר ערים ברשות הפלסטינית לרבות ג'נין, טולכרם וטובאס, ופעילותו מהווה הפרה של החוק והסדר הציבורי במדינת ישראל.

כעבור שבוע, ב-12 בדצמבר 2024, חרז'נובסקי נעצר על ידי משטרת ישראל בבית קפה בתל אביב ונלקח לתחנה בשדרות. השוטרים עצרו אותו באלימות לאחר שטענו כי החל לתקוף אותם עם הגעתם. על פי עיתון "הארץ", חרז'נובסקי אכן נראה מתנגד למעצר. לטענתו, התנגדותו נבעה מאלימות השוטרים. עילת המעצר הייתה חשד בהשחתת פני מקרקעין ובהתנהגות העלולה להפר את שלום הציבור. בדיעבד אישרה המשטרה כי חרז'נובסקי נעצר גם בעקבות פניית שר הבינוי והשיכון יצחק גולדקנופף. לטענת "הארץ", לשכת המפכ"ל, דני לוי, הפעילה לחץ לביצוע המעצר.

סָנֵגורו טען כי המעצר פוגע בחופש הביטוי, וכי גם אם הדברים צורמים לאוזן, לא מדובר בעניין פלילי. עוד אמר כי המדבקה נעלמה מהמקום ולכן אין זו השחתה. השופטת סבין כהן מבית משפט השלום באשקלון הורתה לשחרר אותו בערבות של 15 אלף ש"ח ובתנאי שלא יבקר באתר ההנצחה בחודש שלאחר מכן. בית המשפט קבע גם כי בניגוד לטענת המשטרה, אין לו מסוכנות וכי מדובר בסוגיה של חופש הביטוי. עם זאת הוא לא שוחרר. שופט בית המשפט המחוזי בבאר שבע, יעקב דנינו קיבל את בקשת המשטרה להאריך את מעצרו בשל הסיכון הנשקף ממנו, בגלל הטענה כי תקף שוטרים בעת מעצרו.

לדבריו ולדבריו עורכי דינו, הוא הוכה שוב ושוב ונמנע ממנו כל מזון או מים לאורך כל מעצרו, וכן סורבה בקשתו לקבל תמיכה בשפתו במשפטו, למרות כישוריו המוגבלים בעברית.

הוא מעורב ב-13 תביעות אזרחיות מול הרשויות הישראליות נכון למאי 2025; עם זאת, הוא גינה את העובדה שבניגוד אליו, פלסטינים נשפטים בבתי משפט צבאיים.

נכון למרץ 2025, חרז'נובסקי התגורר במשך תשעה חודשים בגדה המערבית, בעודו עובר מכפר לכפר כל כמה ימים. הוא תומך בפתרון של מדינה אחת לסכסוך. המפכ"ל תיאר את עמדותיו כ"שמאל קיצוני" וקרא לשים סוף לפעילותו.

ב-3 באוקטובר 2025, חרז'נובסקי היה חלק מקבוצת מפגינים שניסו לחצות את גבול ישראל – רצועת עזה ברגל, בהמשך מוצהר למשט סומוד הבין-לאומי, כמעשה לחץ שמטרתו "לפרק את המצור על עזה – בים וביבשה". יחד עם פעילים אחרים, הוא נעצר והותקף על ידי כוחות ישראליים, מה שהוביל לכאורה לנקע בשורש כף ידו.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אנתרופולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי יוניברסיטי קולג' לונדון
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ילידי 1998