זרם רינזאי

זרם רינזאי (ביפנית: 臨済宗; מילולית: רינזאי-שו) או זרם לינג'י (בסינית מפושטת: 临济宗; מילולית: לינג'י-זונג) הוא אחד מתוך שלוש זרמים בזן, זרם בודהיסטי ממסורת המהאיאנה שהתפתח בסין. שני הזרמים הנוספים בזן הם זרם סוטו וזרם אובאקו. מייסד הזרם הוא לינג'י איקסואן (רינג'י גיגן ביפנית), נזיר סיני משושלת טאנג שחי במאה ה-9 לספירה. הזרם הגיע ליפן במאה ה-12 לספירה.

הזרם מדגיש שימוש בגונג-אן (קואן ביפנית), שהיא בעיה שלא ניתן לפתור על ידי האינטליגנציה. המורה נותן לתלמיד 'קואן', והתלמיד יושב זן עם הקואן וחוזר למורה עם תשובה.

 היסטוריה 
 מקור 
לפי סיפורי המסורת, הזן, שהוא זרם בודהיסטי ממסורת המהאיאנה שהתפתח בסין, נוסד על ידי נזיר בודהיסטי מיתולוגי ממרכז אסיה או מהודו, ועל בסיסו התפתח זרם הרינזאי. הבודהיזם מאמין בתורתו של גאוטמה הבודהה, שנועדה לשחרר את האדם מסבלו (דוקהה).

 ייסוד הזרם 
זרם רינזאי נוסד במקור על ידי המורה הסיני לינג'י איקסואן, והובא ליפן ב-1191 על ידי אייסיי (1141–1215). אייסיי הקים את מקדש הונג'י שבקיושו, שהוא מנזר הזן הראשון ביפן. אייסיי אחראי גם להבאת התה הירוק ליפן.

על אף שאייסיי נחשב למייסד הזרם, למורה מיושו (1235–1309) הייתה ההשפעה הגדולה ביותר בהעברת מסורת הזן ליפן.

 תקופת הטוקוגאווה (1600-1868) 
במאה ה-18 דעך הרינזאי זן. בזמן זה הפך המורה הקואין אקאקו (1686–1769) לדמות חשובה בהחייאת המסורת. תרומתו של הקואין הייתה כה גדולה, שכל מורי הרינזאי בהווה הם ממשיכי דרכו. הקואין סידר את הקואנים בשיטה סדורה אחת שהיא הבסיס עד היום לתרגול ברינזאי זן.

 במאה ה-21 
כיום, זרם הרינזאי קיים ביפן ובסין ומחולק ל-15 סקטורים, שהגדול מהם שייך לשושלת מיושין-ג'י  שבקיוטו, יפן.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:זרמים בבודהיזם
קטגוריה:בודהיזם: מהאיאנה
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:פילוסופיה סינית