משפחת סוארס

משפחת סוארס הייתה משפחה יהודית ספרדית שהתיישבה במצרים. שלושת האחים – רפאל, יוסף ופיליקס – בלטו בפעילות הכלכלית והפוליטית במצרים, וייסדו את "קרן סוארס" בשנת 1857. הם נודעו בהקמת בנקים רבים, וכן בשיתופי פעולה עם משפחות יהודיות אחרות בכלכלת מצרים, ובהן משפחת קטאווי ומשפחת רולו.

 משפחה 
משפחת סוארס, משפחה ספרדית שמוצאה מפורטוגל, התיישבה במצרים בראשית המאה ה־19 וקיבלה אזרחות צרפתית. המשפחה כללה חמישה אחים ובניהם, ותרומתם הייתה משמעותית להתפתחות הכלכלה המצרית. למשפחה היו אחזקות רבות בחברות שונות, ורבים מבני המשפחה החזיקו בתפקידים מנהליים וציבוריים.

אב המשפחה נפטר בשנת 1848. האח הבכור, מרדך, נפטר ב־1861; האח יעקב ב־1865; יוסף ב־1900; האחות אליס ב־1902; האח אל־המאם אל־וגיה ב־1905; ורפאל סוארס נפטר בשנת 1902.

בין הבולטים בבני המשפחה:
 אליס סוארס, שנישאה ליוסף קטאווי פאשה והייתה אחת מנשות החברה הבולטות, ואף שימשה כ"עלמה ראשונה" של המלכה נזלי סברי, אשתו של המלך פואד הראשון.
 ליאון סוארס (בנו של פיליקס סוארס), שניהל את "חברת אדמות שייח' פדל" ואת "חברת ואדי קומ אומבו".

למשפחת סוארס לא הייתה מעורבות רבה בענייני הקהילה היהודית, מלבד אדגר סוארס, שכיהן כיושב ראש ועד הקהילה היהודית באלכסנדריה בשנים 1914–1917.

 תרומת המשפחה 
משפחת סוארס ייסדה את "קרן סוארס" בשנת 1875 – חברה גדולה שפעלה בתחום התחבורה, בנייה, מסילות ברזל, סוכר ותחומים נוספים.

 בנקים 
המשפחה ייסדה את "בנק סוארס" בשנת 1880, שהוקם מחדש בשנת 1936. מטהו הראשי היה באלכסנדריה, ולו סניפים בקהיר ובטאנטא. הוא שירת את סחר הכותנה ואת חברות הביטוח, והונו הגיע ל־100,000 לירות בשנת 1943. בין בכיריו היו קרלוס סוארס, פרדי זקס ויוסף קטאווי.

ממוזער|רפאל סוארס, 1906

רפאל סוארס, בשיתוף עם סר ארנסט קסל, ייסד את הבנק הלאומי של מצרים בשנת 1898, בהון של מיליון לירות שטרלינג.

המשפחה הייתה בין מייסדי בנק הקרקעות המצרי בשנת 1880 יחד עם מוסא קטאווי ורוברט רולו. הון הבנק בעת הקמתו היה 40 מיליון פרנק צרפתי.

כיכר "סוארס" בקהיר נקראה על שם המשפחה, ושמה שונה ב־1939 לכיכר מוסתפא כמאל.

 תחבורה 
 תחבורה יבשתית 
המשפחה ייסדה את "סוארס להסעת נוסעים", הידועה בעגלות הסוארס.

 מסילות ברזל 
 מסילת מצרים–חילואן 
המשפחה הייתה מהגורמים המרכזיים בבניית מסילת קהיר–חילואן (1877).

ב־1890 הוענקה זיכיון להמשך פיתוח הקו לחברת "מטרופוליטן וקו קהיר–חילואן", שבה היו שותפות משפחות מוסירי, קטאווי וסוארס.

 מסילת הדלתא 
המשפחה יזמה את קווי הרכבת מאסיוט לגרגה, מדמנהור לרחמניה, משבין אל־קום למנוף, ומפיום לסינורס.

 חקלאות 
המשפחה השתתפה במימון בניית סכר אסואן, רכישת אדמות ה"ע’יטא" (Sunni Circle) והקמת חברות הסוכר במצרים.

 עגלות סוארס 
"סוארס" היה כינוי לעגלות שנמשכו בפרדות, ושימשו להסעת נוסעים. המחיר היה 3 מילים למסע, והעגלות נחשבו לאמצעי מרכזי בקהיר בסוף המאה ה־19.

 בתרבות 
 העגלות הונצחו בסרטים מצריים, ובמיוחד במשפט המפורסם: "אל־סוארס ח'בטתני יא סי אל־סיד" – שאמרה השחקנית אמאל זאיד בסרט "בין הקסרין".

 ראו גם 
 משפחת קטאווי

 מקורות 
 אנציקלופדיה ליהדות ולציונות – עמ' 384
 תולדות היהודים במצרים – עמ' 240

הערות שוליים

קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים מצרים
קטגוריה:יהודים מצרים
קטגוריה:יהדות קהיר