איטו (יפן)

איטו (ביפנית: 伊東市) היא עיר הממוקמת בחוף המזרחי של חצי האי איזו במחוז שיזואוקה, יפן. נכון ל-1 באוגוסט 2023, בעיר אוכלוסייה מוערכת של 63,343 איש וצפיפות אוכלוסין של 510 איש לקמ"ר. השטח הכולל של העיר הוא 124.13 קמ"ר.

 גאוגרפיה 
איטו ממוקמת במזרח מחוז שיזואוקה, בפינה הצפון-מזרחית של חצי האי איזו, ופונה למפרץ סגאמי שעל האוקיינוס השקט. רוב האזור החופי של העיר נמצא ברחבי , ובגלל זה העיר ידועה במעיינות החמים האונסן שלה עם מלונות ואתרי נופש רבים. בשל קרבתו של הפארק לטוקיו והתחבורה הזמינה, הוא נחשב לפארק הלאומי המבוקר ביותר בכל יפן.

 דמוגרפיה 
לפי נתוני מפקד האוכלוסין היפני, אוכלוסיית איטו הגיעה לשיאה בסביבות שנת 2000.
+אוכלוסייה לפי שניםשנהמספר תושביםשינוי194033,884—195048,533 +43.2%196054,564 +12.4%197063,003 +15.5%198069,638 +10.5%199071,223 +2.3%200071,720 +0.7%202363,343−11.7%

 אקלים 
לעיר אקלים המאופיין בקייצים חמים ולחים, ובחורפים מתונים יחסית. הטמפרטורה השנתית הממוצעת באיטו היא 14.8 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 2,200 מילימטרים, כאשר ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר. הטמפרטורות הגבוהות ביותר בממוצע הן בחודש באוגוסט, עם כ-25.1 מעלות צלזיוס, והנמוכות ביותר הן בחודש בינואר, עם כ-5.3 מעלות צלזיוס.

 היסטוריה 
ממוזער|בניין עיריית איטו
בתקופת אדו, כל  היה שטח בשליטה ישירה של שוגונות טוקוגאווה, והאזור שכיום כולל את איטו היה מאוכלס ב-15 יישובים קטנים שעסקו בחקלאות ודיג. באזור זה הורתה השוגונות ב-1604 לוויליאם אדמס לבנות את כלי השיט הראשונים בסגנון מערבי ביפן. התקופה מונצחת באיטו על ידי רחוב הקרוי על שם אדמס. האזור אורגן מחדש לארבעה כפרים (צושימה, איטו, קומורו ואוסאמי) בתוך מחוז קאמו עם הקמת מערכת הרשויות המקומיות המודרנית בתחילת תקופת מייג'י ב-1889, והועבר למחוז טאגאטה ב-1896. ב-1 בינואר 1906, הכפר איטו הועלה למעמד של עיר.

רעידת האדמה בקנטו בשנת 1923 גרמה לנזק באיטו עם צונמי בגובה 5 מטרים.

שירותי הרכבת בעיר החלו בשנת 1938. בשנת 1947 איטו סיפחה אליה את הכפר הסמוך קומורו. בשנת 1950 הוכרזה איטו כ"עיר תיירות ותרבות בין-לאומית" על ידי הממשלה. היא הורחבה באמצעות סיפוח הכפרים השכנים צושימה ואוסאמי ב-1 באפריל 1955.

 ממשל מקומי 
באיטו קיים מודל ראש עירייה–מועצה עם ראש עיר הנבחר ישירות ובית מחוקקים חד-ביתי של 20 חברים. העיר שולחת חבר אחד לאספה המחוזית של שיזואוקה.

 כלכלה 
ממוזער|אונסן באיטו
התיירות באיטו היא מרכז הכלכלה המקומית, ובמקום המשני יש דיג מסחרי וייצור דגים מיובשים. באיטו יש נמל מסחרי לדיג וכן את אזור המנוחה הפופולרי Michi no Eki Itō Marine Town עם נמל יאכטות.

 חינוך 
באיטו יש עשרה בתי ספר יסודיים ציבוריים וחמש חטיבות ביניים ציבוריות המופעלים על ידי העירייה, ושני בתי ספר תיכוניים ציבוריים המופעלים על ידי מועצת החינוך של מחוז שיזואוקה. בנוסף, המחוז מפעיל גם בית ספר לחינוך מיוחד.

 תחבורה 
כמה קווי רכבת עוברים באיטו, וכמו גם הכביש הלאומי 135.

 ערים תאומות 
איטו מקיימת ברית ערים תאומות עם:





קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:מחוז שיזואוקה
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1906
קטגוריה:צ'ובו: ערים