דמיטרי קרימוב

דמיטרי קרימוב (ברוסית: Дмитрий Анатольевич Крымов; נולד ב-10 באוקטובר 1954) הוא אמן, במאי תיאטרון, מעצב במה ומורה רוסי, מן הדמויות הבולטות בתיאטרון הניסיוני הרוסי בן זמננו. הוא זכה במספר פרסי "מסכת הזהב" הרוסיים, וידוע במיוחד בזכות "מעבדת דמיטרי קרימוב" (Krymov Lab) – קבוצה תיאטרונית ששילבה תיאטרון חזותי, פרפורמנס ואמנות פלסטית, ובהמשך פעלה גם בארצות הברית. מאז 2022 הוא חי ויוצר מחוץ לרוסיה, לאחר שהתנגד פומבית לפלישה הרוסית לאוקראינה.

 ביוגרפיה 
קרימוב נולד במוסקבה, בנם של במאי התיאטרון הידוע אנטולי אפרוס ושל מבקרת התיאטרון והחוקרת נטליה קרימובה. בשנת 1976 סיים את לימודיו במחלקה לסצנוגרפיה של בית־הספר של תיאטרון האמנות של מוסקבה.

בסוף שנות ה־70 ובשנות ה־80 עבד כמעצב במה במספר תיאטראות מרכזיים במוסקבה, ובהם תיאטרון "מלאיה ברונאיה" ותיאטרון "התגנקה". במהלך תקופה זו עיצב עשרות הצגות ברוסיה ומחוצה לה. בשנות ה־90, לאחר מות הוריו, פרש לזמן־מה מן התיאטרון והתמקד בציור, גרפיקה והתקנות; עבודותיו הוצגו בתערוכות ונקנו לאוספים פרטיים וציבוריים.

 פעילות תיאטרונית 
בשנת 2002 חזר קרימוב לבימוי תיאטרון והחל ללמד במחלקה לסצנוגרפיה במכון הרוסי לאמנויות התיאטרון (GITIS). במקביל ביים הצגות ראשונות כבמאי, ולאחר מכן הוזמן לתיאטרון "בית הספר לאמנות הדרמטית" במוסקבה, שם ייסד ב־2004 את "מעבדת דמיטרי קרימוב" – קבוצה ניסיונית של סטודנטים ושחקנים, שפיתחה שפה בימתית המבוססת על דימוי חזותי, מוזיקה וטקסטים קלאסיים ועכשוויים.

המעבדה יצרה סדרת הפקות שזכו לתשומת לב רבה ברוסיה ובעולם, ובהן "דונקי חוט", "דמון, מבט מלמעלה", "מות הג'ירפה" ו"Opus № 7". הפקותיו הוצגו בפסטיבלי תיאטרון בין־לאומיים באוסטריה, בריטניה, גרמניה ומדינות נוספות, וקיבלו פרסים והוקרה ביקורתית. בשנת 2007 זכתה המשלחת הרוסית בראשות קרימוב בפרס "הטריגה הזהובה" בביאנלה לעיצוב תיאטרון בפראג (Prague Quadrennial) על התצוגה הלאומית שלה.

קרימוב שיתף פעולה גם עם יוצרים ותיאטראות מחוץ לרוסיה, ובהם שיתוף פעולה עם הרקדן והכוריאוגרף מיכאיל ברישניקוב בהצגה על פי "בפאריז" של איוואן בונין, והפקות שנוצרו עם סטודנטים באוניברסיטת ייל, שם ביים ב־2016 את "השורש הריבועי של שלוש אחיות" על פי אנטון צ'כוב.

 גלות ופעילות בשנות ה־2020 
בשנת 2022 הוזמן קרימוב לתיאטרון Wilma בפילדלפיה לביים גרסה מחודשת של "גן הדובדבנים". בזמן שהותו בארצות הברית פרצה הפלישה הרוסית לאוקראינה; קרימוב מתח ביקורת פומבית על המלחמה והחליט שלא לשוב לרוסיה. בהמשך בוטלו מרבית הצגותיו בתיאטראות מוסקבה, ושמו הוסר מחלק מן הרפרטוארים הרשמיים.

ב־2022–2023 הקים בניו יורק את Krymov Lab NYC – מסגרת מעבדה תיאטרונית חדשה הפועלת בשיתוף עם התיאטרון הניסיוני La MaMa, שבה הוא ממשיך לפתח הפקות ניסיוניות ופרויקטים המבוססים בין השאר על טקסטים של צ'ארלס דיקנס, אלכסנדר פושקין ואחרים. הפקותיו בשנים האחרונות מוצגות בפסטיבלי תיאטרון בניו יורק ובערים נוספות.

 קשרים עם ישראל 
קרימוב יצר גם קשרים מקצועיים עם התיאטרון הישראלי. בין השאר שימש מעצב הבמה של ההפקה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" בתיאטרון גשר, בעיבוד מחודש שהועלה בשיתוף יוצרים ישראלים ורוסים. כמו כן, חלק מהפקותיו צולמו והוצגו בפני קהל בישראל במסגרת פסטיבלי תיאטרון וקולנוע העוסקים בתרבות רוסית עכשווית.

בפרבואר 26 נחשף כי יעמיד הצגה חדשה בשם Bloody Mary בתיאטרון גשר במהלך עונת התיאטרון 26-27.

 פרסים והוקרה 
קרימוב הוא זוכה "מסכת הזהב" במספר קטגוריות בימוי ועיצוב, ולפי מקורות שונים זכה בפרס זה חמש עד שש פעמים. הפקותיו הוזמנו לפסטיבלים מובילים באירופה, בארצות הברית ובמדינות נוספות, ומבקרי תיאטרון אחדים כינו אותו אחד מן הבמאים החדשניים הבולטים בדורו.

 קישורים חיצוניים 

 האתר של Krymov Lab NYC
 ראיון עם דמיטרי קרימוב באתר The Theatre Times

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאי תיאטרון רוסים
קטגוריה:מעצבי במה
קטגוריה:אמנים רוסים
קטגוריה:ילידי 1954