ניסים דה קמונדו

ניסים דה קמונדו (בצרפתית: Nissim de Camondo; 23 באוגוסט 1892 – 5 בספטמבר 1917), היה בנקאי וטייס יהודי צרפתי, שנהרג במהלך מלחמת העולם הראשונה. תודות לתרומה מאביו, מוזיאון נסים דה קמונדו בפריז המוקדש לאמנות דקורטיבית נושא את שמו מאז 1936.

 ביוגרפיה 
ניסים נולד ב-1892 בבולון-ביאנקור לאביו הבנקאי והאספן , ולאמו הרוזנת אירן קאהן מאנטוורפן. משפחת קמונדו הייתה משפחת בנקאים יהודים ספרדים מהאימפריה העות'מאנית, שקיבלו תואר אצולה ב-1867 ממלך איטליה, והתמקמו בצרפת ב-1869. הוא קיבל את השם הפרטי של סבו מצד אביו. דודתו הייתה ביאטריס ריינך.

הוריו, שנישאו ב-1891, נפרדו ב-1896 ואז התגרשו ב-1902. ניסים למד בתיכון  ולאחר מכן קיבל תואר במשפטים. בשנת 1911, התגייס לצבא. בעקבות כישוריו ברכיבת סוסים, הוא הוצב ברגימנט ההוסרים השלישי, עד 4 בנובמבר 1913, אז הועבר למילואים בדרגת סרג'נט. הוא החל בקריירה כבנקאי במחלקת ניירות הערך של בנק .

 מלחמת העולם הראשונה 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מעט לפני הגיוס הכללי, נקרא ניסים בחזרה לשירות פעיל והצטרף לרגימנט ההוסרים שלו ב-3 באוגוסט 1914 בדרגת סגן משנה. הוא החל להילחם ב-21 באוגוסט 1914, לאחר מכן השתתף בקרב הראשון על המארן. אומץ ליבו זיכה אותו באותות הוקרה.

בעקבות התעניינותו בצורת הלוחמה החדשה של חיל האוויר הצרפתי, שהיה בתהליך הקמה, הוא הוצב ברגימנט הדרגונים ה-21 בסוף 1915. לאחר שעבר התקף של דלקת התוספתן בנובמבר 1915, הוא פונה לניתוח ונשלח להחלמה בדוביל.

בינואר 1916 התגייס מחדש לחיל האוויר כמתנדב, והפך לצופה, צלם וטייס בטייסת MF 33. הוא השתתף בקרב ורדן ולאחר מכן בקרב על הסום. ביולי 1916 הוא קודם לדרגת לוטננט, ובנובמבר באותה שנה קיבל רישיון טייס צבאי מספר 5300 על מטוס .

ב-5 בנובמבר 1916, כישוריו וקור רוחו במצב בו מטוסו נפגע קשה, זיכו אותו בעיטור הצבאי השישי.

ניסים דה קמונדו הופל בקרב אווירי ב-5 בספטמבר 1917 בלורן, בחברת סגן משנה לואי לוסיאן רוש דססארד. במהלך הקרב הם פגעו במקלע של מטוס האויב, שעלה באש. המטוס שלהם נפגע גם הוא והסתחרר. דה קמונדו ניסה לנחות, אך מטוסו התרסק בין הכפרים אמברמניל, ווהו וליינטרי. הוא נקבר בתחילה על ידי הגרמנים בבית הקברות בפארואה, לפני ששרידיו הוחזרו לקברי משפחתו על ידי אביו בשנות ה-20 של המאה ה-20.

 הוקרה והנצחה 
ניסים קיבל את תואר אביר לגיון הכבוד לאחר מותו, 31 במרץ 1920. בנוסף, החזיק את עיטור צלב המלחמה 1914-1918, עם שני דקלי ברונזה, שני כוכבים וכוכב ברונזה.

אביו, מואיז דה קמונדו, קיבל מכתב תנחומים על נפילת בנו ממרסל פרוסט. כדי לחלוק כבוד לבנו, הוריש מואיז את אוספיו ואת אחוזתו הפרטית בפריז לאיחוד המרכזי לאמנויות דקורטיביות, בתנאי שיוקם מוזיאון על שם בנו ושהתמונות שם לא יועברו מהמקום. עד מותו ב-1935, הוא רכש יצירות אמנות שנועדו למוזיאון.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:משפחת קמונדו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1892
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1917
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:טייסים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה