דמוקרטיה אפלה

דמוקרטיה אפלה (באנגלית: Democracy Noir) הוא סרט תיעודי משנת 2024 בבימויה של קוני פילד, דוקומנטריסטית אמריקאית ותיקה שזכתה במועמדות לאוסקר ולאמי, ובמלגת ג'ון סיימון גוגנהיים. הסרט הופק בשיתוף ארצות הברית, דנמרק וגרמניה, באורך 93 דקות, בשפות אנגלית והונגרית עם כתוביות. הוא מתמקד בהידרדרות הדמוקרטיה בהונגריה תחת שלטונו של ראש הממשלה ויקטור אורבן מאז 2010, ועוקב אחר מאבקן של שלוש נשים – הפוליטיקאית טימאה סאבו, העיתונאית באבט אורוסי והאחות ניקו אנטל – נגד שחיתות, שינויים חוקתיים והשתלטות על התקשורת. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל CPH:DOX בקופנהגן בשנת 2024, והמשיך להקרנות בפסטיבלים נוספים כגון DOKfest München,Sheffield ודוקאביב 2025.

 הפקה 
הסרט הופק על ידי חברות Real Lava (דנמרק) ו-Clarity Films (ארצות הברית), עם הפקה משותפת של סיגריד דייקייר וקוני פילד. העריכה בוצעה על ידי גרגורי שרפן, הצילום על ידי קוני פילד, עיצוב הפסקול על ידי כריסטיאן סלין איידנס אנדרסן, ז'אק פדרסן וגרגורי שרפן, והמוזיקה על ידי יונס סטרוק. פילד, שיצרה סרטים תיעודיים פוליטיים מאז שנות ה-80 – כולל "חייה וזמנה של רוזי המסמררת" מ-1980 – התמקדה כאן בנושאי מאבק נשי נגד שלטון אוטוריטרי. הסרט נוצר בין היתר כדי להשפיע על מצביעים אמריקאים במערכת הבחירות של 2024, בהקשר להשוואות בין אורבן לדונלד טראמפ.

 תקציר 
הסרט מתחיל בעלייתו מחדש של ויקטור אורבן ומפלגת פידס לשלטון ב-2010, לאחר כהונתו הקודמת בין 1998 ל-2002. הוא מתאר את השינויים בדמוקרטיה ההונגרית, כולל שינויים חוקתיים, השתלטות על למעלה מ-400 גופי תקשורת, סגירת עיתונים כמו Népszabadság, גרימנדרינג של מחוזות בחירה, הגדרת משפחה כגבר-אישה-ילד, והכרזה על הונגריה כמדינה נוצרית אף על פי שרק 40% מהאזרחים הגדירו עצמם דתיים במפקד. אורבן מוצג כמי שמשתמש בכספי האיחוד האירופי לביסוס תמיכה באזורים כפריים, תוך יצירת אויבים פנימיים (להטב"קים, שמאל) וחיצוניים (פליטים, בריסל).[הסרט עוקב אחר שלוש הנשים: טימאה סאבו, חברת פרלמנט שמנסה לפרק את המשטר מבפנים ונהפכת למטרה של פרופגנדה; באבט אורוסי, עיתונאית לסבית שהצביעה לאורבן ב-2010 אך שינתה דעתה ומתמקדת בחשיפת שחיתות; וניקו אנטל, אחות שמפגינה נגד העברת כספים מבריאות לצרכים פוליטיים כמו אצטדיונים, ומתמודדת עם אמה התומכת באורבן. הוא כולל סצנות מהפגנות בבודפשט עם שלטי "דיקטטור", וקישורים בין אורבן לפוטין וטראמפ.

 התדרדרות הדמוקטריה 
הסרט הוקרן בפסטיבלים רבים, כולל Mill Valley Film Festival,Vancouver International Film Festival,Sofia Documental ו-One World, והוזכר כמעורר דאגה בהקשרים פוליטיים רחבים. בפסטיבל דוקאביב 2025, הוא הוצג בתחרות "מעבר למסך". ביקורות תיארו אותו כדיוקן של חברה במשבר ומאבק אזרחי להגנתה, עם השוואות למציאות הישראלית והאמריקאית. הסרט לא זכה בפרסים, אך נחשב לרלוונטי בשל נושאיו.
פסטיבלשנהמיקוםקטגוריהCPH:DOX2024קופנהגןתחרות ראשיתDOKfest München2024מינכןתחרותSheffield2024שפילדתחרותMill Valley Film Festival2024מיל ואליתחרותדוקאביב2025תל אביבמעבר למסך
הסרט זמין להקרנות בישראל דרך yes דוקו ובפלטפורמות בינלאומיות כמו Vimeo On Demand.

 הבמאית – קוני פילד 
קוני פילד היא במאית אמריקאית ידועה בעבודתה בסרטים דוקומנטריים על נושאי צדק חברתי. היא הייתה מועמדת לפרס אוסקר פעמיים. בין עבודותיה הבולטות:
 סרט "Freedom on My Mind" (1994), תיעוד של תנועת זכויות אזרחיות במיסיסיפי, קיבל מועמדות לפרס האקדמיה לסרט דוקומנטרי עלילתי, וזכה בפרס Grand Jury Prize בפסטיבל Sundance Film בשנת 1994
 סרט "The Life and Times of Rosie the Riveter" (1980), על נשים אמריקאיות שעבדו בתעשייה בזמן מלחמת העולם השנייה, שנכלל ב־National Film Registry של הספרייה הקונגרסית של ארצות הברית
 סרט "Have You Heard from Johannesburg" (2010), סדרה בת שבעה חלקים על התנועה הבינלאומית שהביאה קץ לאפרטהייד בדרום אפריקה, זכה בפרס Primetime Emmy Award ב-64th Primetime Emmy Awards
קוני פילד הקדישה את חייה לייצור סרטים על סוגיות של צדק חברתי ומאבקים לשוויון וחופש ביטוי.

 הדמויות הראשיות 
 טימאה סזבו
טימאה סזבו נולדה ב-18 בינואר 1976. היא עובדת הומניטרית, עיתונאית ופוליטיקאית הונגרית. סזבו היא חברת הפרלמנט הלאומי (MK) מאז 2010, תוך שהתחילה במפלגת Lehet Más a Politika (LMP). מאז בחירות 2014 היא משמשת כחברת פרלמנט במסגרת Dialogue for Hungary (Párbeszéd). היא כיהנה כסגנית נשיאה של Dialogue for Hungary מהקמתה של המפלגה בפברואר 2013 עד יולי 2022.
 השכלה: סזבו סיימה את לימודיה בתקשורת באוניברסיטת סגד בשנת 2001. בהמשך לימדה בהרווארד לו סקול שם ערכה מחקר על אסטרטגיות להגנה על קבוצות מיעוט.
 ניסיון מקצועי: סזבו עבדה כעיתונאית לעיתונים בריטיים ולרשתות חדשות למשך חמש שנים, ודיווחה על הונגריה. בהמשך היא הצטרפה לתוכנית מחקר בהרווארד לו סקול שם עזרה להיות מנהלת מחקר. היא עבדה בחו"ל בארגונים הומניטריים כמו International Rescue Committee בפקיסטן (שלושה חודשים) ובמשימת האו"ם לסיוע לאפגניסטן. לאחר תום עבודתה בחו"ל, סזבו חזרה להונגריה בשנת 2003 והצטרפה ל-Hungarian Helsinki Committee בשנת 2004.

 באבט אורוסי
באבט אורוזי היא עיתונאית הונגרית צעירה מבודפשט. היא עובדת בערוץ RTL Klub (ערוץ טלוויזיה הונגרי) ובאתר hir24.hu (עיתון מקוון).

באבט מתמחה בסיקור חקירות עמוקות על שחיתות בממשל וקשרים בין בעלי כסף להשפעה פוליטית. אחת החקירות החשובות שלה הייתה חיפוש אחר ההשקעות של איסטוואן טיבורץ (בן זוגה של בתו של ויקטור אורבן, ראחל אורבן) בחברה "Elios". החקירה שלה הצביעה על הבסיס לחקירה של ה-OLAF (משרד החקירות האירופי).

 ניקו אנטל
 ניקולטה אנטל (Nikoletta – Niko) היא פעילה צעירה בתחום הבריאות בהונגריה. היא מכונה גם כ"אחות" בהקשר של הסרט.

 פרמיירה עולמית 
הסרט הוקרן לראשונה ב--16 במרץ 2024, במסגרת CPH:DOX (דנמרק). זהו פסטיבל הסרטים הדוקומנטריים הגדול ביותר שמתקיים בקופנהגן, דנמרק.

 הוקרות ופרסים 
הסרט "דמוקרטיה אפלה" (Democracy Noir), בבימויה של קוני פילד (Connie Field), זכה במספר פרסים יוקרתיים בפסטיבלים בין-לאומיים מאז צאתו ב-2024.
 פרס חבר השופטים האזורי – פסטיבל One World (פראג)
הסרט זכה בפרס "The Regional Jury Award" בנאום השופטים צוין כי הסרט מהווה אזהרה חשובה על מצב החברה והדמוקרטיה.
 פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר ופרס ה"אימפקט" – פסטיבל הסרטים של בוסטון
בפסטיבל הסרטים בבוסטון (Boston Film Festival), הסרט זכה בפרסים הכפולים: "Best Documentary" ו-"Impact Award".
 פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר – פסטיבל סבסטופול (Sebastopol)
הסרט זכה בפרס "Best Documentary" בפסטיבל הסרטים של סבסטופול.
 פרס זכויות האדם – פסטיבל סרטי הנשים הבינלאומי בשיקגו
הסרט הוכתר כ-"Best Human Rights Film" בפסטיבל זה.

 ביקורות ותגובה 
ברוב המקרים, בקרב תקשורת מרכזית, הייתה ביקורת חיובית. עיתונאי ynet (באתר הידיעות הישראלי) כתב על הסרט, תיאר אותו בתור "סרט ללא תקווה" שמציג את הרעיון של שחיתות ודעיכת דמוקרטיה גם בלב אירופה. בסקירה שלו ב-ynet, העיתונאי הישראלי טוען שהסרט עוזר לגלות מקבילות לנושאים בעלי משמעות עבור ישראל. ציטוט מהכתבה: "כישראלים, קשה שלא לחוש אימה כשצופים בדוקו על הדיקטטורה בהונגריה"

 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:דמוקרטיה
קטגוריה:פוליטיקה ותקשורת
קטגוריה:תעמולה
קטגוריה:פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:פסטיבלי קולנוע ישראליים
קטגוריה:האיחוד האירופי