רון אטקינסון

רונאלד (רון) פרדריק אטקינסון (באנגלית: Ronald Frederick Atkinson; נולד ב־18 במרץ 1939) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן אנגלי לשעבר. כינויו "ביג רון", והוא נחשב לאחד מפרשני הכדורגל הבריטיים הידועים ביותר בשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. הוא גם כונה "הטנק" במהלך קריירת המשחק שלו, והוא שיחק באוקספורד יונייטד במשך 12 שנים, ועדיין מחזיק בשיא ההופעות במועדון. כמאמן, הוא זכה בגביע ה-FA יחד עם מנצ'סטר יונייטד ב-1983 וב-1985, ובגביע הפוטבול ליג עם שפילד ונסדיי ב־1991 ועם אסטון וילה ב־1994.

ראשית חייו וקריירת משחק
אטקינסון נולד בליברפול באזור האולד סוואן (Old Swan) בעיר עם אחיו גרהאם אטקינסון שהיה כדורגלן מקצועי גם הוא. לאחר מספר שנים עברה משפחתו לשארד אנד (Shard End;אז אזור בווריקשייר, כיום אזור בברמינגהאם). הוא למד בבית הספר התיכון ליאה וילג'. לאחר שהחל את הקריירה שלו כשחקן בסגל של וולברהמפטון וונדררס, הוא הוחתם על ידי אסטון וילה מהעבודה בקבוצת BSA Tools בגיל 17, אך מעולם לא שיחק עבורה משחק בקבוצה הבוגרת. הוא התייחס למאמן אסטון וילה דאז ג'ימי הוגאן כבעל ההשפעה הגדול ביותר עליו.

אטקינסון הועבר להדינגטון יונייטד (ששמה שונה לאוקספורד יונייטד ב-1960) בקיץ 1959 בהעברה חופשית. שם שיחק לצד אחיו הצעיר גרהאם. הוא ערך מעל 500 הופעות בכל המסגרות כמגן אחורי עבור המועדון, וזכה, בימי משחקו, לכינוי "הטנק", וכבש בסך הכל ארבעה עשר שערים. הוא היה קפטן יונייטד במהלך עלייתה מהליגה הדרומית (Southern Football League) לליגה השנייה (Football League Second Division) שהושגה בשש שנים בלבד, מ-1962 עד 1968. הוא היה הכדורגלן הראשון אי פעם שכיהן כקפטן מועדון מהליגה הדרומית דרך שלוש חטיבות של ליגת הפוטבול ושיחק שלוש עונות בליגה השנייה.

קריירת אימון
קטרינג טאון וקיימברידג' יונייטד
לאחר שפרש ממשחק, אטקינסון הפך למאמן-שחקן קטרינג טאון, קבוצה שאינה קבוצה בליגה, בשנת 1971, בגיל 32 בלבד. הצלחתו שם הובילה אותו למעבר לליגה עם קיימברידג' יונייטד, בנובמבר 1974, שם זכה בליגה הרביעית (Football League Fourth Division) בשנת 1977 ועזב אותם כשהיו על סף עלייה לליגה השנייה, אותה השיגו מאוחר יותר באותה עונה תחת עוזרו של אטקינסון, ג'ון דוצ'רטי.

וסט ברומיץ' אלביון
בינואר 1978, אטקינסון עבר לאמן את קבוצת וסט ברומיץ' אלביון מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג. עד מהרה הוא החתים את ברנדון בטסון ממועדונו הקודם, כדי שישחק לצידם של לורי קנינגהאם וסיריל רג'יס. מעולם לא קרה לפני שקבוצה בטופ של הליגות הראשונות בכדורגל האנגלי הציבה בהרכב 3 שחקנים שחורים בו זמנית באופן קבוע.

אטקינסון הוביל את וסט ברומיץ' למקום השלישי בליגה בעונת 1978/1979, וגם לרבע גמר גביע אופ"א (כיום הליגה האירופית). ב-30 בדצמבר 1978, הם השיגו ניצחון מפורסם 5–3 על מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד. הקבוצה הייתה במקום השני בטבלה באותה תקופה, כשהיא הייתה צמודה לליברפול (כדורגל) המובילה מהמקום הראשון שהקדימה אותה רק בגלל הפרש שערים. הם סיימו במקום הרביעי ב-1981, וזמן קצר לאחר מכן אטקינסון מונה למאמן מנצ'סטר יונייטד לאחר פיטוריו של דייב סקסטון.

מנצ'סטר יונייטד
אטקינסון נתפס כאיש שיכול להביא למנצ'סטר יונייטד את הניצוץ שחסר כה רבות תחת קודמו. סקסטון הוביל אותם למקום השני בליגה ב-1980 אך לא זכה בתואר חשוב בארבע שנותיו במועדון. יונייטד סיימה במקום השמיני בעונה שלפני מינויו של אטקינסון, ואטקינסון למעשה החמיץ את ההזדמנות לאמן את הקבוצה בעונתה בגביע אופ"א בכך שעזב את וסט ברום ולקח את תפקידו כמאמן ביונייטד.
בעונת 1981/1982 יונייטד סיימה במקום השלישי בליגה הראשונה, והעפילה לגביע אופ"א, אם כי במשך רוב העונה היא הייתה אחת מכמה קבוצות שהובילו את הטבלה לפני שזכייה מאוחרת של ליברפול הביאה את קבוצתו של בוב פייזלי לזכות בתואר. בתחילת העונה הוא שילם סכום שיא לאומי של 1.5 מיליון ליש"ט כדי להביא את בריאן רובסון ממועדונו הקודם וסט ברומיץ' אלביון וזמן קצר לאחר מכן צירף לשורות הקבוצה את הקשר רמי מוזס, גם הוא מוסט ברום, ואת חלוצה של ארסנל פרנק סטייפלטון. הוא גם נתן לחלוץ הצעיר המבטיח נורמן וייטסייד לערוך את הועפת הבכורה שלו באפריל 1982, רגע לפני יום הולדתו ה-17 של השחקן.
בעונת 1982/1983, שתי הופעות בומבלי, אחת מהן הייתה ניצחון על ברייטון אנד הוב אלביון בגביע ה-FA, יחד עם סיום במקום השלישי בליגה, הניעו ספקולציות שיונייטד חזרה בגדול. במהלך המחצית הראשונה של העונה, היא הובילה את הליגה יותר מפעם אחת, אך רצף פורה של ליברפול שהחל לפני חג המולד הביא לכך שהתואר היה בדרכו לאצטדיון אנפילד זו השנה השנייה ברציפות. עונת 1982/1983 הראתה גם את פריצת הדרך של וייטסייד כאחד השחקנים הטובים ביותר בליגה הראשונה. וייטסייד היה גם ברשימת הכובשים במשחק החוזר של גמר גביע ה-FA, כאשר יונייטד ניצחה את ברייטון 4-0 לאחר תיקו 2-2 במשחק הראשון.
בעונת 1983/1984, קבוצתו של אטקינסון הגיעה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע אף על פי שההגנה על גביע ה-FA הסתיימה בסיבוב הראשון עם הפסד מפתיע 2–0 לקבוצת בורנמות' (כדורגל) מהליגה השלישית (Football League Third Division). הם סיימו במקום הרביעי בליגה, לאחר שהובילו את הטבלה בכמה שלבים שוב, לפני שפציעות של שחקני מפתח סיימו את דרכם והם איבדו נקודות. בסוף העונה נמכר קשר המפתח ריי וילקינס למילאן מאיטליה תמורת 1.5 מיליון ליש"ט, בעוד שבמהלך העונה נראתה פריצת הדרך של החלוץ הצעיר מארק יוז (כדורגלן). במקום לצלול בשוק ההעברות עבור שם גדול, אטקינסון העביר את נורמן ווייטסייד לקישור כדי למלא את החלל שהותיר וילקינס ואפשר ליוז ליצור שותפות עם פרנק סטייפלטון המנוסה.

בעונת 1984/1985, יונייטד זכתה שוב בגביע ה-FA. עם זאת, אטקינסון וקבוצתו לא זכו להזדמנות נוספת לעונה בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר אסון הייזל בגמר גביע אירופה לאלופות 1985 שהביא להשעיה בלתי מוגבלת מתחרויות אירופיות עבור כל המועדונים האנגלים.
בעונת 1985/1986 היא ניצחה את עשרת משחקיה הראשונים בליגה והייתה בלתי מנוצחת לאחר חמישה עשר משחקיה הראשונים, מה שבנה יתרון נוח בראש הטבלה שנמשך גם בשנה החדשה. עם זאת, הם חוו ירידה ביכולת והיא סיימה שוב במקום הרביעי, כאשר ליברפול סיימה את העונה כאלופת הליגה. עם המשך האיסור על מועדונים אנגלים להשתתף בתחרויות אירופיות, לא הייתה אפילו נחמה של מקום בגביע אופ"א. סיכוייה של יונייטד לזכות בתואר לא עזרו בשל העובדה שהקפטן בריאן רובסון היה זמין רק למחצית ממשחקי הליגה עקב פציעות.
אוהדי יונייטד חוו אכזבה נוספת כאשר מכירתו של מארק יוז (כדורגלן) למועדון הכדורגל הספרדי ברצלונה (כדורגל) הוכרזה בסוף העונה. אטקינסון התכונן לעזיבתו של יוז במרץ 1986 כששילם לנוטינגהאם פורסט 570,000 ליש"ט עבור חלוץ נבחרת אנגליה, פיטר דבנפורט. אף על פי שדבנפורט היה מלך השערים של יונייטד בעונת 1986/1987, הוא לא הצליח להשיג את אותה הצלחה כמו יוז ולא היה דמות פופולרית בקרב האוהדים. למרות ספקולציות בתקשורת לפיהן אטקינסון יפוטר לטובת מאמן אברדין (כדורגל) אלכס פרגוסון או מאמנה של ברצלונה (כדורגל) טרי ונבלס, עונת 1986/1987 החלה כשאטקינסון עדיין בתפקיד. שני ניצחונותיו בגביע ה-FA וחמשת הניצחונות הרצופים נגד ארבע הקבוצות הראשונות בליגה, הפכו אותו למאמן יונייטד המצליח ביותר מאז מאט באזבי, אך הלחץ לבנות על ההצלחות הקודמות הפך עז מתמיד. עונת 1986/1987 החלה בצורה גרועה עם שלושה הפסדים רצופים, ואף על פי שחל שיפור קל בספטמבר ובאוקטובר, שכלל ניצחון ביתי 5–1 על סאות'המפטון (כדורגל) בליגה, הלחץ על אטקינסון נותר עז ולהנהלה אזלה הסבלנות ב-6 בנובמבר 1986, כאשר פוטר מתפקידו יומיים לאחר הפסד 4–1 לסאות'המפטון בגביע הליגה. יונייטד עדיין הייתה בין ארבעת התחתונות של הליגה הראשונה, לאחר ששליש מהעונה כבר הסתיימה.

החזרה לוסט ברומיץ' אלביון
אטקינסון חזר לוסט ברום בסתיו 1987, אז הם כבר ירדו לליגה השנייה ונאבקו נגד ירידה לליגה השלישית. הם הצליחו לשרוד בליגה כאשר אלביון סיימה את עונת 1987/1988 במקום ה-20, ופתחה את עונת 1988/1989 בצורה טובה, ונראתה כמועמדת רצינית לעלייה.

אתלטיקו מדריד
לאחר תקופתו במנצ'סטר יונייטד, אטקינסון היה אמור להיות מאמנה של אתלטיקו מדריד, אך פוליטיקה פנימית באתלטיקו עיכבה את מינויו, כאשר אטקינסון חזר לאמן את וסט ברום בינתיים. באוקטובר 1988, אטקינסון מונה לבסוף למאמן אתלטיקו מדריד, וניצח במשחקו הראשון כמאמן 1–6 את אספניול. תקופתו של אטקינסון באתלטיקו הייתה סוערת למדי, ולמרות הצלחה מתונה יחסית מבחינת מקום בליגה, התנגשות אישיויות עם הבעלים דאז של המועדון, חזוס חיל, הובילה לפיטוריו של אטקינסון לאחר שלושה חודשים בלבד כמאמן. יד ימינו בוסט ברומיץ' אלביון, קולין אדיסון, מונה כמחליפו למורת רוחו של אטקינסון, שאמר בתקשורת האנגלית כי "אדיסון דקר אותו בגב". השניים מעולם לא עבדו יחד שוב לאחר האירועים באתלטיקו.

שפילד ונסדיי
אטקינסון עבר לאמן את שפילד ונסדיי מפברואר 1989 עד יוני 1991. אף על פי שהמועדון ירד לליגה השנייה במאי 1990 לאחר הפסד ביתי 0–3 לנוטינגהאם פורסט, אטקינסון הבטיח את עלייתו חזרה לליגה הראשונה בעונה שלאחר מכן. הם גם זכו בגביע הליגה באותה שנה, לאחר שניצחו את מנצ'סטר יונייטד 0–1 בומבלי. ב-31 במאי 1991 הצהיר אטקינסון כי יישאר כמאמן שפילד ונסדיי, אך עזב לאסטון וילה שבוע לאחר מכן, מהלך שהרגיז אוהדים רבים של שפילד ונסדיי.

אסטון וילה
אטקינסון, שהחליף את ג'וזף ונגלוס הוביל את אסטון וילה למקום השני בשנה הראשונה של הפרמייר ליג בעונת 1992/1993 ולניצחון בגביע הליגה ב-1994, והבטיח לה קמפיינים בגביע אופ"א (שהיו בסופו של דבר קצרי מועד) בזכות שתי ההצלחות הללו. נכון לשנת 2025, המקום השני של אטקינסון נותר המקום הגבוה ביותר אי פעם של מאמן אנגלי בפרמייר ליג, כשלאחר מכן השיא הושווה בידי קווין קיגן בעונת 1995/1996.
אף על פי שהוביל את אסטון וילה להצלחה הגדולה הראשונה שלה מאז זכייתה בגביע אירופה ב-1982, סלידה הדדית בין יו"ר וילה, דאג אליס, לאטקינסון, שהתפתחה החל מ-1992, הביאה באופן בלתי נמנע לפיטוריו ב-10 בנובמבר 1994 לאחר הפסד 3–4 לוימבלדון (כדורגל) שלושה ימים לאחר שאליס נתן לאטקינסון "הצבעת אמון" בתקשורת, וקבע כי אטקינסון היה אחד מ"שלושת המאמנים המובילים בכדורגל האנגלי". בשלב זה, קבוצת וילה המזדקנת, שכמעט זכתה בתואר הליגה 18 חודשים קודם לכן, הייתה כעת בין המתמודדות על הירידה. הוא הוחלף על ידי בריאן ליטל, שהשאיר את וילה בליגה הבכירה ובנה קבוצה צעירה יותר.

קובנטרי סיטי
שלושה חודשים לאחר שפוטר על ידי אסטון וילה, אטקינסון מונה למאמנה של קובנטרי סיטי כשהחליף בתפקיד את פיל ניל, שפוטר באופן מכוון ועוקצני כדי לפנות לאטקינסון את המקום. הוא נכנס לתפקיד באמצע פברואר 1995, כאשר הסקיי בלוז היו ממש מעל אזור הירידה בפרמייר ליג. קבוצתו החדשה השיגה כמה תוצאות טובות, כולל ניצחון ביתי 2–4 על היריבה המקומית לסטר סיטי, ניצחון חוץ 2–3 על ליברפול (כדורגל) ונקודה מול בלקברן רוברס שסיימה את העונה כאלופה. כאשר ההישרדות הובטחה באופן מעשי מספר משחקים לפני סיום העונה, אטקינסון נבחר למאמן החודש בפרמייר ליג למרץ 1995. המשחק הלפני אחרון של העונה הביא תוצאה יפה נוספת כאשר הסקיי בלוז נסעו לצפון לונדון וניצחו את טוטנהאם הוטספר 3-1. הישרדותה של קובנטרי הובטחה סופית כאשר אטקינסון הוביל את קובנטרי למקום ה-16. בדצמבר 1995, הוביל אטקינסון את קובנטרי לאחת התוצאות הטובות ביותר שלהם בשנות ה-90, ניצחון ביתי 0–5 על האלופה המכהנת בלקבורן רוברס. במהלך כהונתו כמאמן קובנטרי, הוא הביא שחקנים בכירים, ביניהם גורדון סטראכן, נואל ווילאן וגארי מקאליסטר (אם כי באוטוביוגרפיה שלו הוא מציין שהחתמה זו הייתה יוזמתו של סטראכן והוא התנגד לה מסיבות טקטיות), אך הם המשיכו להתקשות בפרמייר ליג ובנובמבר 1996 הוא נהפך למנהל המקצועי, והעביר את תפקיד האימון לסטראכן שפרש אז ממשחק פעיל והפך לעוזר מאמן.

חזרה לשפילד ונסדיי
בנובמבר 1997 חזר אטקינסון לשפילד ונסדיי לאחר פיטוריו של דייוויד פלאט. ונסדיי פתחה את עונת 1997/1998 בצורה גרועה, כולל תבוסות 2–7 לבלקבורן ו-1–6 למנצ'סטר יונייטד. תחת אטקינסון, הכושר של הקבוצה השתפר באופן מיידי והקבוצה התחמקה מירידה, אך לא הוצע לו חוזה קבוע והוא עזב את המועדון בסוף העונה.

נוטינגהאם פורסט
משרת האימון האחרונה של אטקינסון הייתה בנוטינגהאם פורסט, בארבעת החודשים האחרונים של עונת 1998/1999. תקופה זו לא הייתה מוצלחת ובמשחקו הראשון נגד ארסנל הוא אף טיפס למקום הלא נכון. הוא גם הרגיז מספר אוהדי פורסט לאחר התבוסה הביתית 1–8 למנצ'סטר יונייטד, כאשר הצהיר בראיון לאחר המשחק שקבוצתו העניקה לאוהדים "מותחן של תשעה שערים".
אטקינסון נכנס לתפקיד המאמן ב-11 בינואר 1999 וירידתה של פורסט קיבלה אישור ב-24 באפריל עם הפסד 0–2 למועדונו הקודם אסטון וילה. הוא הודיע על התפטרותו מתפקיד המאמן שעות ספורות לאחר שריקת הסיום, החל מהמשחק האחרון של עונת הליגה ב-16 במאי, והודיע כי יפרוש לחלוטין מאימון כדורגל.

קריירת שידור
עבודה בטלוויזיה
אטקינסון כבר עבד כפרשן ב־ITV Sport ולאחר שעזב את תפקיד האימון הוא המשיך בתפקיד זה. במשך מספר שנים סיקר את רוב המשחקים בשידור חי של הערוץ, לעיתים כאורח באולפן, אך לעיתים קרובות יותר כ"כדורגלן מבפנים" בצוות פרשנים של שני שחקנים. הפרשנויות שלו יחד עם בריאן מור ולאחר מכן עם קלייב טילדסלי, היוו את הבסיס לערבי ליגת האלופות של ITV בשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. הוא היה גם הפרשן הראשי של ITV בסיקור אליפות אירופה בכדורגל וגביע העולם בכדורגל במהלך תקופה זו. הוא גם הנחה שתי עונות של אקסטרה טיים עם רון אטקינסון ("Extra Time with Ron Atkinson") עבור Central Television, בהן רון ראיין אישי כדורגל כמו קווין קיגן, טרי ונבלס ומרטין אוניל.
בשנת 1997, הוא הופיע כמאמנה של הרצ'סטר יונייטד בתוכנית הטלוויזיה "Dream Team".

באוגוסט 2013, אטקינסון הפך לדייר בעונה השתים עשרה של האח הגדול (תוכנית טלוויזיה) סלבריטאים (Celebrity Big Brother) שסולק ביום התשיעי לאחר שקיבל את מספר הקולות הנמוך ביותר שהצילו אותו, לעומת שארלוט קרוסבי, קורטני סטודן, לורן האריס ולואי ספנס.

מוזיקה
בשנת 2002, אטקינסון הוציא שיר לכבוד חג המולד בשם "It's Christmas – Let's Give Love a Try" אך שיר זה לא הצליח לזכות להצלחה במצעדים. בשנה שלאחר מכן, אטקינסון התארח בפרק של תוכנית האירוח הטלוויזיונית חדר 101 (Room 101) והמנחה פול מרטון ניגן את הקליפ כאפילוג לסיום התכנית.

הערות גזעניות
לאחר פיטוריו מאתלטיקו מדריד, טען נשיא המועדון, חסוס חיל כי אטקינסון נהג בגזענות כלפי שחקן הקבוצה דונאטו, במהלך משחקו האחרון כמאמן המועדון נגד ברצלונה בינואר 1989.
אטקינסון התפטר מ-ITV ב-21 באפריל 2004, לאחר שהשמיע הערה גזענית בשידור חי על שחקנה השחור של צ'לסי (כדורגל) מרסל דסאי; מתוך אמונה שהמיקרופון כבוי, אמר אטקינסון: "הוא (דסאי) הוא מה שמכונה בבתי ספר מסוימים כפאקינג Nigger עצלן וטיפש". אף על פי שהשידור בבריטניה הסתיים, פליטת הפה למיקרופון גרמה לכך שההערה שלו שודרה למדינות שונות באזור המזרח התיכון. הוא גם עזב את עבודתו כבעל טור בעיתון הגרדיאן ב"הסכמה הדדית" כתוצאה מההערה. קרלטון פאלמר, אחד משחקניו של אטקינסון בזמן שכיהן כמאמן שפילד וונסדיי, הגן על אטקינסון באומרו: "אני שחור ואני יושב כאן ואני הולך להגן על ביג רון לא משום שהוא חבר שלי; אני מגן עליו כי אני יודע איך הוא כבחור. אם אנחנו הולכים להתמודד עם גזענות, בואו נתמודד עם התמונה הגדולה יותר של גזענות, לא עם הערה מיותרת שלא נועדה להיאמר בצורה כזו". תוכנית תיעודית של רדיו ה-BBC על בטסון, קנינגהם ורג'יס, שכותרתה "שלוש מעלות מערב" ("Three Degrees West"), ששודרה שוב ב-16 במאי 2004, בוטלה עקב תרומתו המרכזית של אטקינסון.
כמו כן, בשנת 2004, אמר אטקינסון לקהל באצטדיון הילסבורו: "לסינים יש את אמצעי המניעה הטובים ביותר בעולם - הנשים שלהם כל כך מכוערות. אני לא מבין למה יש כל כך הרבה מהן."
בתוכנית "האח הגדול" של הסלבריטאים בשנת 2013, הוא שאל בצחוק את המתמודדת האחרת, הרופאה האירית דניאל מאר, "את לא נושאת איתך פצצה, נכון?", כשהיא תלתה את הסוודר שלה מעל לראשה כמו צעיף לראש.

עבודות אחרות בטלוויזיה
דווח כי אטקינסון הובא לתמוך באיפי אונורה בסווינדון טאון בדצמבר 2005, ונראה כי אטקינסון והמועדון אישרו זאת. מאוחר יותר התברר כי תפקידו של אטקינסון היה כחלק מסרט דוקומנטרי של ערוץ Sky One על המועדון שצולם באצטדיון הקאנטרי גראונד (County Ground). בסוף ינואר 2006, נפרדו דרכיהם של אטקינסון וסווינדון טאון, כאשר מאמן סווינדון, אונורה, ציין את ההתערבות כסיבה העיקרית לעצירת קידום הסרט התיעודי. שבוע בלבד לאחר מכן, המצלמות הופיעו באצטדיון של פיטרבורו יונייטד הלונדון רואד (London Road Stadium) כדי להתחיל בצילומי הסרט התיעודי בשם "Big Ron Manager". פיטרבורו קיבלה תשלום של 100,000 ליש"ט כדי לאפשר את הצילומים. אטקינסון בילה את מונדיאל 2006 בהקלטת בלוג וידאו חובבני והפצתו דרך אתר שיתוף הווידאו הבריטי SelfcastTV.com. הוא גם סיפק פרשנות לגביע העולם עבור ערוץ הדיגיטלי הבריטי UKTV G2.

בשנת 2006, אטקינסון לקח חלק בהשתתפות בתוכנית של ה־BBC Two בשם "Excuse My French". אטקינסון, הקומיקאי מרקוס בריג'סטוק ומנחת הטלוויזיה אסתר רנטזן השקיעו בשפה הצרפתית כששהו בעיירה נידחת באזור פרובאנס ונאלצו להסתגל לאורח החיים הצרפתי ולדבר את השפה. המשימה שלו בסוף הקורס הייתה לספק ניתוח משחק כדורגל (פריז סן-ז'רמן - מונקו (כדורגל)) בצרפתית עבור תחנת רדיו צרפתית.
הוא חזר לזמן קצר לטלוויזיה, והופיע כפרשן בתוכנית הטלוויזיה "Football Italia" בערוץ הטלוויזיה "בראבו" (Bravo). הוא עזב את התוכנית כאשר בראבו איבדו את זכויות השידור על הכדורגל האיטלקי.
אטקינסון חזר למסך ב-16 באוגוסט 2009 בתוכנית הריאליטי "Wife Swap" בערוץ 4. כשנשאל על דבריו השנויים במחלוקת על ידי המנחה המחליפה טסה סנדרסון, הוא סירב לדון בכך.
אטקינסון הוציא לאור את האוטוביוגרפיה "60 דקות עם רון אטקינסון", בה הוא מדבר על הערותיו השנויות במחלוקת ועל קריירת הכדורגל שלו.
אטקינסון משמש כיום כפרשן בפודקאסט של ויליאם היל The Punt בערוץ הטלוויזיה של מנצ'סטר יונייטד MUTV. באוקטובר 2019 הוא חזר לשידור, ופירשן בגמר גביע העולם ב-6 על 6 בכרתים, לצד הפרשן הבריטי ג'ון גווין.

מנהל מקצועי
ב-23 בינואר 2007, חזר אטקינסון לקטרינג טאון, המועדון אותו אימן יותר משלושים שנים קודם לכן, כמנהל מקצועי. ב-19 באפריל 2007 הוכרז כי עזב את התפקיד במועדון מהNational League North בעקבות מורת רוחו על פיטוריו של המאמן מורל מייסון.

ליגות חובבנים
בדצמבר 2018, אטקינסון הוכרז כשגריר של חברת הכדורגל העולמית Leisure Leagues. כחלק מהעסקה, הוא היה אמור לשמש כמנהל הכדורגל של נבחרת אנגליה ב-6 על 6.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

קטגוריה:פרשני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני אוקספורד יונייטד
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:מאמני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:מאמני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:מאמני אסטון וילה
קטגוריה:מאמני קובנטרי סיטי
קטגוריה:מאמני שפילד ונסדיי
קטגוריה:מאמני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:ליברפול: כדורגלנים
קטגוריה:ספורטאים אנגלים בספרד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1939