הילד הקדוש של לה גוארדיה

הילד הקדוש מלה גוארדיה (בספרדית: El Niño Inocente de La Guardia) הוא הכינוי שניתן לקורבנה של עלילת דם שהתרחשה בספרד בין השנים 1490–1491. בפרשה זו הואשמו מספר יהודים ואנוסים ברצח פולחני של ילד נוצרי, שנועד כביכול לשמש לטקסי כשפים נגד הכנסייה הקתולית והאינקוויזיציה הספרדית. המשפט מילא, ככל הנראה, תפקיד מכריע בפרק האחרון של תולדות יהדות ספרד לפני הגירוש, והוא מתואר לעיתים בספרות כדרמטיזציה ציבורית של תעמולה אנטישמית שנועדה להכשיר את הקרקע להשמדת הנוכחות היהודית בספרד.

 רקע ומעצרים ראשונים 
הפרשה החלה ביוני 1490, עם מעצרו בעיר אסטורגה של בניטו גרסיה, אנוס ותושב לה גוארדיה שעסק בסריקת צמר. גרסיה הובא בפני ד"ר פדרו דה וילאדה, נציגו של הבישוף המקומי. נראה שהודאתו של גרסיה חולצה ממנו באמצעות עינויים קשים שבאמצעותם אולץ להודות בהאשמות שווא. עם זאת, בהודאתו המוקדמת ביותר מיוני 1490, פשעו היחיד כפי שתואר היה זיקה ליהדות, עמה החל לחדש את הקשר כחמש שנים קודם לכן. במהלך חקירתו נקב גרסיה בשמותיהם של אנוסים ויהודים אחרים, ובהם יוסף פרנקו מטמבלקה.

יוסף פרנקו, יצרן נעליים צעיר, נכלא בסגוביה ביולי 1490. לטענת האינקוויזיציה, כשחלה פרנקו בכלא, הוא ביקש כי יישלח אליו יהודי כדי שיוכל לומר עמו את התפילות הנהוגות לפני המוות. האינקוויזיטורים שלחו אליו נזיר בשם אלונסו אנריקז, שהתחזה ל"רבי אברהם", ובמהלך הפגישה פרנקו הודה בפני ה"רבי" כי נאסר בשל פגיעה בילד שנהרג כ-11 שנים קודם לכן כחיקוי לצליבת ישו. מנגד, החוקרים טוענים כי האינקוויזיטורים רשמו את השיחה כהודאה באשמה, על אף שפרנקו רק חזר על ההאשמות שהוטחו בו.

 העברת המשפט לאווילה והאשמות רשמיות 
באוגוסט 1490 הורה האינקוויזיטור הגנרל, תומאס דה טורקמדה, להעביר את כל הנאשמים לסמכותו של בית דין מיוחד באווילה. רשימת הנאשמים כללה את האנוסים אלונסו, לופה, גרסיה וחואן פרנקו, חואן דה אוקניה ובניטו גרסיה, וכן את היהודים יוסף פרנקו ומשה אבנאמיאס. העברת המשפט מטולדו (שלה הייתה הסמכות השיפוטית המקורית) לאווילה הייתה צעד חריג, שנועד כנראה ליצור אווירה של קנאות דתית הדרושה לניהול ההליך.

המשפט הרשמי נפתח ב-17 בדצמבר 1490. התביעה טענה כי הנאשמים ניסו להשיב אנוסים ליהדות והשתתפו בצליבת ילד נוצרי ביום שישי הטוב. לפי גרסת הנוצרים, מטרת הנאשמים הייתה לגנוב את לחם הקודש, ובעזרת לב של ילד נוצרי לבצע טקס כשפים מאגי שיביא למותם של כל הנוצרים במחלת הכלבת, להשמדת הנצרות ולהעברת רכוש הקתולים לידי היהודים.

 מהלך החקירה והשימוש בעינויים 
מקורן של האשמות אלו בספרות אנטי-יהודית מימי הביניים, כגון ספרו של אלפונסו דה אספינה, "Fortalitium Fidei", ולא במציאות יהודית כלשהי. רעיון הרצח למטרות פולחן היה זר לחלוטין לתפיסת העולם היהודית. במהלך המשפט הוחזקו הנאשמים בתאים נפרדים, אך לעיתים עלה בידם לשוחח דרך חורים בתקרה. בניטו גרסיה תיאר באוזני יוסף פרנקו את העינויים שעבר באסטורגה, שכללו 200 הצלפות, עינויי מים ושימוש בברגים ללחיצת האגודלים. גרסיה הצהיר כי אינו מאמין בישו או בלחם הקודש וכי "לאלוהים אין אם והוא אינו בנו של איש".

תחת לחץ האינקוויזיציה, הלכו ההודאות והתרחבו. ב-10 באפריל 1491 טען יוסף פרנקו כי הרופא היהודי יוסף טזארטה ביקש מבניטו גרסיה לגנוב לחם קודש. במאי 1491 הוא זיהה מערה ליד לה גוארדיה כמקום המפגש, וביולי 1491, לאחר שביקש הגנה על חייו ועל חיי אביו, תיאר את טקס הצליבה שנערך בה. התביעה טענה שהנאשמים הצליפו בילד, הכתירהו בקוצים וקיללו אותו כפי שמתואר בבשורות. יוסף טען כי אביו הקשיש, יצחק פרנקו בן ה-80, נכח במקום אך לא פעל.

 ניתוח פסק הדין והביקורת המחקרית 
באוקטובר 1491 התייעצו האינקוויזיטורים עם מלומדים מאוניברסיטת סלמנקה, שקבעו פה אחד כי יוסף פרנקו אשם ויש להסגירו לרשויות החילוניות. ב-16 בנובמבר 1491 נערך אוטו דה פה באווילה, והנאשמים הוצאו להורג.

ניתוח הפרוטוקולים מעיד על מספר בעיות מרכזיות במשפט:
 היעדר גופה: מעולם לא נמצאה גופת הילד, לא הוגשה תלונה על ילד נעדר, והאינקוויזיציה לא ניסתה לאתר את מקום הקבורה או להוציא עצמות מהאתר שצוין.
 סתירות פנימיות: הנאשמים לא הסכימו ביניהם על מועד המפגש, המקום, זהות הילד או אופן הרצח.
 מניעים פוליטיים: טורקמדה ועוזריו פעלו כפוליטיקאים שביקשו להכשיר את הקרקע לגירוש ספרד. המשפט שימש כ"הוכחה" להשפעה המזיקה של היהודים על האנוסים.

 מורשת והנצחה 
ממוזער|קפלת הילד הקדוש בלה גוארדיה.
בעיירה לה גוארדיה הוקמו מונומנטים לזכר "הילד הקדוש", והוא הפך לדמות נערצת במסורת הקתולית הספרדית. האירוע שימש כחומר גלם ליצירות אמנות וספרות שהנציחו את עלילת הדם במשך מאות שנים. באופן אירוני, דמותו של הילד הקדוש והפולחן סביבו התחזקו דווקא לאחר שיהדות ספרד כבר לא הייתה קיימת בארץ זו, כעדות למתח הדתי המתמשך בין ספרד הקתולית לבין עברה היהודי.

 לקריאה נוספת 





קישורים חיצוניים

 A Short History of the Lie of the Blood Libel, מאמר באתר הקתולי catholicworldreport.com 

 הערות שוליים 

קטגוריה:עלילות דם
קטגוריה:רצח
קטגוריה:קדושים נוצרים