הר ואצמן (קספר דויד פרידריך)

ואצמן (בגרמנית: Der Watzmann) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הגרמני קספר דוד פרידריך, שנוצר בשנים 1824 ו-1825. הציור מציג נוף הררי אלפיני מרוחק וריק וברקע הר ואצמן. היצירה נחשבת לאחת מהיצירות המרכזיות של הרומנטיקה הגרמנית ולביטוי מובהק של תפיסת הטבע של פרידריך כמרחב נשגב, רוחני ומאיים. 

רקע והקשר היסטורי

"ואצמן" הוצג לראשונה בשנת 1825 בתערוכת האקדמיה בדרזדן. העיתונות בת התקופה התייחסה אליו כאל נוף הרים גדול ומרשים, והדגישה את תחושת הבדידות והאימה הנובעת מהיעדר מוחלט של חיים. בתיאור בן הזמן נכתב כי לשווא מחפש הצופה עיט או עז הרים, וכי אין במקום כל חיים מלבד האוויר והאור.

בשנת 1826 הוצג הציור פעם נוספת, הפעם בתערוכה של איגוד האמנות של המבורג, יחד עם ציוריו של פרידריך "ים הקרח" ו"קבר הוטן". הצגה משותפת זו חיזקה את מעמדו של "ואצמן" כחלק מקבוצת יצירות העוסקות בטבע קיצוני, קפוא או הררי, וביחס שבין האדם להיעדרו.

 מקורות והכנת היצירה 
אף על פי שפרידריך מעולם לא ביקר באלפים, הוא צייר כמה נופים אלפיניים. לצורך יצירת ואצמן השתמש בשילוב של מקורות. מקור מרכזי היה סקיצת אקוורל של פסגת ההר שצייר תלמידו יוהאן אוגוסט היינריך בשטח. בנוסף לכך שילב פרידריך רישומים משלו ממסעותיו בהרי הרץ. הסלע המרכזי בקדמת הציור מבוסס על רישומים של סלע הטרודנשטיין ליד פסגת הוהנקופף, שנעשו בשנת 1811.

כבר בשנת 1824 הציג פרידריך בדרזדן ציור גדול נוסף של נוף אלפיני, שבו תואר מראה לכיוון מון בלאן. גם במקרה זה השתמש ברישום של אמן אחר, קרל גוסטב קארוס . הציור נחשב כיום לאבוד.

 הקשר אמנותי ותגובה ליצירות אחרות 
ואצמן נוצר גם כתגובה לציור של אותו הר שהציג בלודוויג ריכטר בשנת 1824 בדרזדן. ריכטר תיאר את ההר בצורה מפורטת וסיפורית. פרידריך התנגד לגישה זו, ודחה תיאור נרטיבי של הטבע. ביצירתו בחר לייצג את ההר כצורה מרוחקת, מופשטת וסמלית, נטולת פרטים יומיומיים או אנושיים.

הקומפוזיציה של ואצמן בנויה במבנה פירמידלי, המוביל אל פסגות מושלגות מוארות באור חזק. רעיון זה הופיע כבר שנתיים קודם לכן בציור ים הקרח, שבו פיתח פרידריך דימוי של טבע קיצוני ככוח נשגב ומוחלט.

 פרשנות ומשמעות 
בציור מופיע הר קרחוני עצום, מרוחק ובלתי נגיש. בקדמת התמונה נראים סלעים כהים וצמחייה דלה, אך ככל שהעין מטפסת מעלה נעלמים סימני החיים ומתחלפים בערפל, סלעים קרים ושלג נצחי. אין בציור כל נוכחות של אדם או בעל חיים.

ההר מתפקד כסמל לגדולתו הבלתי מושגת של הטבע ולנוכחות אלוהית מרומזת. האור, האוויר והדממה מחליפים כל פעילות אנושית. הציור אינו מתאר מקום מסוים בלבד, אלא יוצר דימוי כולל של הר כעיקרון רוחני ונפשי.

 קבלה והערכה 
היסטוריון האמנות אברהרד הנפשטנגל, שרכש את ואצמן עבור הגלריה הלאומית הישנה בברלין, שיבח את כוחו הציורי והפיוטי של פרידריך. לדבריו, האמן הצליח לשלב מקורות שונים לכדי צורה מוגברת בדמיון, שאינה מתארת נוף מסוים אלא מייצגת את רעיון ההר עצמו.

תולדות הציור וביזתו על ידי הנאצים
הציור נרכש בשנת 1832 על ידי הסנאטור קרל פרידריך פוגה פון גרייפסוולד, ובהמשך עבר לידי אדולף גוסטב ברתולד גאורג פון פרסנטין (1814–1879), שחי בעיר רוסטוק. לאחר מותו של פון פרסנטין, נרכש הציור על ידי מרטין ברון, אספן אמנות יהודי שהתגורר בברלין. חוקי הגזע של המשטר הנאצי אילצו אותו להימלט מגרמניה, והוא מכר את היצירה לגלריה הלאומית הישנה בברלין בשנת 1937 תמורת 25,000 רייכסמרק, כדי לממן את בריחת משפחתו לארצות הברית.

אדולף היטלר, שייעד את הציור לתצוגה בביתו ה"ברגהוף" שבברכטסגאדן, העניק סיוע של 10,000 רייכסמרק לצורך רכישתו. עם זאת, המדינה הגרמנית ראתה בתשלום שקיבל ברון חלק ממס על רכוש יהודי.

בשנת 2002 הגיעו קרן המורשת התרבותית הפרוסית ויורשיו של ברון להסכם פשרה: הבנק דקה (DekaBank) הורשה לרכוש את היצירה מיורשיו של ברון במחיר נמוך משוויה בשוק (בתיווך קרן התרבות של המדינות הפדרליות), ולהפקיד אותה מחדש באוסף הגלריה הלאומית כהלוואה לטווח ארוך.Helmut Börsch-Supan, Karl Wilhelm Jähnig, Caspar David Friedrich, Gemälde, Druckgraphik und bildmäßige Zeichnungen, München 1973, Nr. 264, 317 u. 402 (German)

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים בגלריה הלאומית הישנה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:קספר דויד פרידריך