זריחת הירח מעל הים

זריחת הירח מעל הים (בגרמנית: Mondaufgang am Meer) הוא ציור שמן מאת הצייר הגרמני קספר דויד פרידריך, שנוצר בשנת 1822. היצירה, המאפיינת את סגנון הרומנטיקה הגרמנית, נחשבת לאחת מעבודותיו החשובות והידועות של האמן. הציור מוצג בגלריה הלאומית הישנה בברלין, במסגרת אוספי מוזיאוני המדינה של ברלין.

הציור נוצר כחלק מצמד (Pendants) שהוזמן מהאמן על ידי הבנקאי הברלינאי יואכים היינריך וילהלם וגנר בשנת 1822. הצמד כלל את ציור הבוקר "העץ הבודד" (Der einsame Baum) ואת ציור הערב "זריחת הירח מעל הים".

וגנר, שהיה אחד התורמים המרכזיים להקמת הגלריה הלאומית בברלין, פגש את פרידריך בדרזדן בקיץ 1822. ב-1 בנובמבר באותה שנה, דיווח פרידריך במכתב על השלמת שני הציורים. באפריל 1823 הוצגו היצירות בתערוכה מיוחדת בדרזדן לרגל ביקורו של מלך בוואריה, ורק לאחר מכן הועברו לברלין [1].

הציור התקבל לאוסף הציבורי בשנת 1861 כחלק מהצוואה של וגנר, והוא מקוטלג כיום תחת מספר זיהוי W.S. 53 באוספי הגלריה הלאומית הישנה.

 תיאור הציור 
"זריחת הירח מעל הים" מציג שלוש דמויות – גבר ושתי נשים – היושבות על סלעים מול הים, בגבן אל הצופה. הן מביטות אל עבר ירח מלא העולה מאחורי ענני ערב נמוכים. על פני המים נראים בבירור השתקפויות הירח ושתי ספינות מפרש השטות לעבר החוף.

הירח חצי מוסתר מאחורי שכבות עננים, אך אורו פורץ מבעד לפתחים בעננים ויוצר אפקט של "שער אור" בשמים. הרקע מעוצב בגוני כחול, סגול וזהב דהוי, המחזקים את התחושה של שלווה קוסמית. הסלעים בקדמת התמונה כהים בגוונים חומים ומספקים ניגודיות לנוף המואר ברכות.

שתי הנשים יושבות זו לצד זו, ואחת מהן אוחזת בעדינות במותניה של השנייה – מחווה שנתפרשה כהבעת קרבה, נחמה או חברות. הגבר יושב בנפרד, אך מבטו מופנה אף הוא לעבר האופק. הציור הוא ככל הנראה תצפית אל הים הבלטי, סמוך למקום הולדתו של פרידריך בפומרניה השוודית. ייתכן שהוא מבוסס על חוף שטובנקאמר הסמוך לאי ריגן.

 פרשנות 
יש שראו בשלוש הדמויות סמל למבט האנושי על הקיום והטבע. תיאוריהן בגבן אל הצופה משקפת את כוונתו של פרידריך ליצור חוויה אוניברסלית, שאינה תלויה בזהות פרטית אלא בהזדהות כללית של הצופה עם הדמויות.

לפי פרשנויות מסוימות, הירח מסמל מעבר בין שלבים – בין יום ללילה, בין חיים למוות. הספינות נתפסו כסמלים אפשריים לנדודים, לשיבה הביתה או להגירה – אך גם כביטוי לרצון אנושי למצוא עוגן בעולם משתנה. הצבעוניות הסגולה, שאופיינית לציור, התקשרה אצל פרידריך לתחושת אבל, פרידה או מדיטציה.

בניגוד ליצירות אחרות של האמן, כגון "הטייל מעל לים הערפילים", ציור זה משדר תחושת שלווה ותקווה. הדמויות אינן נתונות במתח אלא מביעות מבט רגוע, מבט המכוון לעבר עתיד לא ידוע אך מזמין. לדעת אחדים, בציור יש ממד של פיוס והשלמה עם הזמן והחולף.

 השפעה תרבותית 
בפרשנויות מודרניות לציור נעשה קישור בין היצירה לשיר "האגם" מאת אלפונס דה למרטין, המתאר געגוע לאהבה אבודה בנוף של ים ואגם. נרמז כי ההתבוננות של הדמויות בים מקבילה למבטו של המשורר בשיר, המפנה את מחשבותיו לעבר רגשי.

יש שיצרו זיקה סגנונית בין הציור לבין עטיפת האלבום Heaven Up Here (1981) של להקת אקו והבאנימן גם שם מופיעים דימויים של ים, סלעים ודמויות בצללית על רקע קודר, המדגישים תחושות של ניכור, חורף פנימי ואווירה רפלקטיבית – מאפיינים המזוהים עם סגנונו של פרידריך.

ציור בעל שם דומה אך גדול בהרבה משנת 1821 מוחזק מאז 1928 על ידי מוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג. לפני כן היה הציור בארמון רופשָה, והיה תלוי בסלון של מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. מידותיו הן 137 על 170 ס"מ (54 על 67 אינץ').

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:הירח באומנות
קטגוריה:ציורים בגלריה הלאומית הישנה
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:קספר דויד פרידריך
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו