שלושים הטיראנים (רומא)

שלושים הטיראנים (בלטינית: Tyranni Triginta) היו סדרה של 30 שליטים המופיעים בקובץ הביוגרפיות "היסטוריה אוגוסטה" (סוף המאה ה-4 או תחילת המאה ה-5), לכאורה כמתנשאים לכס הקיסרות של האימפריה הרומית בתקופת שלטונו של הקיסר גליאנוס, שהיה שליט יחיד בשנים 260–268 לספירה.

בתקופה זו בתולדות הקיסרות הרומית, נוצרה שגרה לפיה החיילים היו מכריזים על קיסר לטעמם, והסנאט הרומי היה מוותר להם על בכירותו ונענה להם מחוסר אונים. דרך חדשה זו אל כס הקיסרות נראתה לרבים מקרב הקצונה הבכירה כאפשרות לנסות את כוחם להעפיל אל השלטון. תופעה זו הביאה לריבוי המתנשאים לקיסרות, שכונו בתקופה זו "טיראנים".

שלושים הטיראנים בהיסטוריה אוגוסטה
מגילת הקלף של ההיסטוריה אוגוסטה מונה בין חיי שני הגליאנים לבין חיי קלאודיוס שורה של "שלושים טיראנים", שהתנשאו בתקופת שלטונם של הקיסרים גליאנוס ואביו ולריאנוס. אולם בביוגרפיות של שני הגליאנים מציין המחבר "עשרים טיראנים" בימי גליאנוס. לדברי דוד גולן, מכך עולה שבעת כתיבת הפרקים הקודמים, תכנן המחבר לכתוב על עשרים טיראנים, אלא שמלאכת החיבור והעריכה של קובץ הביוגרפיות ככל הנראה התארכה, ובמהלכה חלו שינויים של היקף החיבור ושל התובנות שהנחו את המחבר-העורך לאורך החיבור, וכאשר הגיע המחבר לכתוב על הטיראנים הללו, גילה שרשימת הטיראנים תפחה ל-32, אך לא תיקן את המספר שכתב קודם לכן.

המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה כותב כי "הידיעות על אותם אישים (הטיראנים)... לוטות בערפל ואף המומחים הגדולים לא יכולים לומר הרבה אודותם... כל ההיסטוריונים שכתבו ביוונית או בלטינית, התעלמו מרבים מהם ואף את שמותיהם לא הזכירו".
בהתחשב בחוסר האמינות של ההיסטוריה אוגוסטה, אמיתותה של רשימה זו נתונה לוויכוח.
מאחר שבמקורות הכתובים שהגיעו לידינו לא קיימים אזכורים של כל האישים ברשימה, התפתחה במחקר השערה שהמחבר-העורך ניפח במכוון את מספר המתנשאים לקיסרות בימי גליאנוס, כדי לספק להם כותרת בעלת אסוציאציה ספרותית יוונית-רומית לשלושים הטיראנים באתונה בשנת 404–403 לפסה"נ, לאחר מפלתה בפני ספרטה.

המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה מנה מספר עגול של 30 טיראנים בלבד, בעוד שרשימת הטיראנים שלו מציינת למעשה 32 שמות. מחבר הביוגרפיות של הטיראנים הללו, שכתב תחת השם "טרבליוס פוליו", מיקם את שני האחרונים בתקופת שלטונם של מקסימינוס תראקס וקלאודיוס השני בהתאמה, והשאיר 30 מתנשאים לקיסרות לכאורה בתקופת שלטונו של גליאנוס.
על כך הוא כותב: "הבאתי בכוונה תחילה אל תוך החיבור את הנשים כדי לשים ללעג את גליאנוס, אשר הרס פובליקה הרומית לא התנסתה במשהו בלתי טבעי יותר ממנו. עתיד אני להוסיף עתה עוד שני טיראנים, כאילו מחוץ למניין, שהאחד היה בימיו של מקסימינוס, והאחר בימיו של קלאודיוס. אף כי מלכתחילה התכוונתי שהמגילה תכיל את חייהם של שלושים טיראנים... אוסיף אפוא את טיטוס וקנסורינוס". נראה כי המחבר-העורך לא רצה לוותר אל האסוציאציה בזיכרון התרבותי היווני והרומי של "שלושים הטיראנים" של אתונה, אף על פי שבשנים הללו היו יותר מ-30 מתנשאים לקיסרות, ומאחר שבשלושים של אתונה לא היו נשים, נראה כי לאחר מעשה השמיט את שתי הנשים זנוביה וויקטוריה מהספירה, ולצורך השלמת המספר 30 הביא במקומן את טיטוס וקנסורינוס, אף על פי שהשניים אינם חופפים בדיוק את זמנו של גליאנוס.
המחבר כותב: "הלוואי שהרס פובליקה לא הייתה צריכה לשאת את גליאנוס! הלוואי שלא צריכה הייתה לסבול את 600 הטיראנים!". זוהי לשון ציורית שנועדה לתאר אווירה שבה כל קצין אלמוני מוכן להפוך לקיסר. בביטוי זה גם רומז המחבר כי 30 הטיראנים שלו הם בבחינת מבחר בלבד.

 רשימת שלושים הטיראנים 
הרשימה הבאה מציגה את שלושים הטיראנים על פי סדר הביוגרפיות שלהם ב"היסטוריה אוגוסטה". לצד שמו של הקיסר, שנות שלטונו, וכן הערות המנוגדות לטענות ה"היסטוריה אוגוסטה" עם מישרותיהם ההיסטוריות בפועל:
 פרק  שם הטיראן  שנות שלטונו  ההיסטוריוּת שלו ב קיריאדס (מריאדס) ככל הנראה ב-259 לא התנשא לקיסרות ג פוסטומוס 260–269  ד פוסטומוס הצעיר בחסות אביו פוסטומוס אינו ידוע ממקורות אחרים שבידינו; נער, ככל הנראה מעולם לא היה קיים ה לייליאנוס ינואר–פברואר 269  ו ויקטורינוס תחילת 271 לא בן זמנו של גליאנוס, אלא של קלאודיוס השני ואורליאנוס ז ויקטורינוס הצעיר בחסות אביו ויקטורינוס אינו ידוע ממקורות אחרים שבידינו; בדיוני, מעולם לא היה קיים ח מריוס קיץ 269  ט אינגנואוס ב-260  י רגליאנוס ב-260 אחרי אינגנואוס  יא אוראולוס ב-268  יב מקריאנוס בסתיו 260  יג מקריאנוס הצעיר ב-260–261  יד קוויאטוס יחד עם אחיו מקריאנוס הצעיר  טו אודיינתוס ב-262 כונה Dux Romanorum, ב-267 אימפראטור לא התנשא לקיסרות טז הרודס (הרודיאנוס) אביו אודיינתוס הועיד אותו לשלטון נער, לא התנשא לקיסרות, אך עשה זאת אחיו הצעיר והבאלת יז מייאוניוס ב-267 לא התנשא לקיסרות יח בליסטה בסתיו 261 לא התנשא לקיסרות יט ואלנס  כפי הנראה לא התנשא לקיסרות כ ואלנס הבכיר ב-250 בן זמנו של דקיוס, לא של ולריאנוס כא פיסו ב-261 כפי הנראה לא התנשא לקיסרות כב איימיליאנוס בסוף 261, אחרי מקריאנוס כפי הנראה לא התנשא לקיסרות כג סטורנינוס בזמן שלטון גליאנוס, בין 260–268 ככל הנראה בדיוני כד טטריקוס הבוגר בתחילת 271 לא בן זמנו של גליאנוס, אלא של קלאודיוס השני ואורליאנוס כה טטריקוס הצעיר בתחילת 271 נער, לא בן זמנו של גליאנוס, אלא של קלאודיוס השני ואורליאנוס כו טרבליאנוס בזמן שלטון גליאנוס, בין 260–268 ככל הנראה בדיוני כז הרניאנוס שלט עם אמו, זנוביה נער, לא התנשא לקיסרות, ייתכן שבדיוני כח טימולאוס בנה של זנוביה, ב-272 נער, לא התנשא לקיסרות, ייתכן שבדיוני כט קלסוס בזמן שלטון גליאנוס, בין 260–268 ככל הנראה בדיוני ל זנוביה מלכת פלמירה, 267–271 אישה, גם בנה והבאלת התנשא לקיסרות לא ויקטוריה (או ויטרוויה) תחת טטריקוס, ב-271 אישה, לא התנשאה לקיסרות לב טיטוס ב-235 או ב-238 לא בן זמנו של גליאנוס, אלא של מקסימינוס תראקס לג קנסורינוס ב-268 לא בן זמנו של גליאנוס, אלא של קלאודיוס השני

למרות יומרותיו של מחבר ה"היסטוריה אוגוסטה" בנוגע לתקופה בה שאפו אנשים אלה לכס הקיסרות, רשימה זו כוללת:
 שתי נשים ושישה צעירים שמעולם לא טענו למעמד קיסרי
 שבעה גברים אשר בוודאות או כנראה מעולם לא טענו למעמד קיסרי
 שלושה אישים שהם ככל הנראה בדויים ושני אישים שייתכן והם בדויים
 שלושה מתנשאים לקיסרות שאינם בני זמנו של גליאנוס

לאחר ניפוי האישים שברשימה זו, נותרים תשעה מתנשאים לקיסרות שהם בני זמנו פחות או יותר של גליאנוס. לדברי דייוויד מגי (David Magie), עורך מהדורת "היסטוריה אוגוסטה" של Loeb Classical Library, לפחות חלק מהאישים הללו טבעו מטבעות.

לקריאה נוספת
 היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. "שלושים הטיראנים", עמ' 202–270.

 קישורים חיצוניים 
 Historia Augusta, The Lives of the Thirty Pretenders

הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:קיסרי רומא