ברנרד סוורין אינגמן

ברנרד סוורין אינגמן (באנגלית: Bernard Severin Ingemann, 28 במאי 1789 - 24 בפברואר 1862) היה סופר ומשורר דני.

 ביוגרפיה 
אינגמן נולד בכפר טורקילסטרופ שבאי פלסטר, דנמרק. לא הרבה ידוע על משפחתו, מלבד שהיה בנו של כומר ונותר מיותם מאביו בגיל צעיר. הוא למד בבית ספר יסודי בסליילסה יחד עם הכימאי ויליאם כריסטופר זיס  והמשורר כריסטיאן חויד ברדהל. בתקופת לימודיו באוניברסיטת קופנהגן, הוא פרסם את אוסף הפואמות הראשון שלו (האוסף הראשון בשנת 1811, השני כשנה לאחר מכן), שניחן בהשפעות רומנטיציזם גרמני. יצירות אלה לוו בפואמה אלגורית ארוכה בשם "De sorte Riddere" ("האבירים השחורים") בשנת 1814.

לאחר מכן, אינגמן פרסם שש מחזות, שהמוצלח מביניהם נקרא "Reinald Underbarnet" ("ריינלד ילד הפלא") והפופולרי מביניהם נקרא "Blanca". בשנת 1817 הוא פרסם את הפרוזה הראשונה שלו, "De Underjordiske, et bornholmsk Eventyr" ("המחתרת, סיפורה של בורנהולם"), כשלאחריה גם את "Eventyr og Fortællinger" ("סיפורים ומעשיות מופלאות") - אשר רבים מתוכם מחקים את סיפורי הופמן. במהלך השנים 1818 ו-1819 הוא ערך מסעות ברחבי היבשת.

בשנת 1822, הוא התמנה לתפקיד הדרכה לשפה ולספרות הדנית באקדמיה של סורה. בהיותו מושפע מסדרת ספרי "וייברלי" של סיר וולטר סקוט, אינגמן כתב סדרה של רומנים היסטוריים. בשל כך, הוא נקלע לעימות ספרותי עם הנס כריסטיאן אנדרסן על תואר סופר הילדים של דנמרק. נושאי הרומנים נלקחו כולם מההיסטוריה של דנמרק. הראשון ביניהם וככל הנראה גם המוצלח מכולם, "Valdemar Sejr" ("ולדמר המנצח") משנת 1826, התבסס על ולדמר השני, מלך דנמרק. שני הרומנים הבאים, "Erik Menveds Barndom" ("ילדותו של אריק מנווד", 1828) ו-"Kong Erik og de Fredløse" ("המלך אריק והפורעים", 1833) התבססו על אריק השישי, מלך דנמרק. הרומן הרביעי, "Prins Otto af Danmark og Hans Samtid" ("הנסיך אוטו מדנמרק ובני דורו") פורסם בשנת 1835.

אינגמן היה זה שהציג את הרומן ההיסטורי לתוך הספרות הדנית. למרות שהרומנים ההיסטוריים שלו מציגים חוסר דיוק, רגש הלאומיות החזק ששורה ברומנים אלה מקנה להם חשיבות בעיני סטודנטים לתרבות הדנית. רומן מאוחר יותר, "Landsbybørnene" ("ילדי הכפר") נכתב בשנת 1852 וכמעט ונשכח מאז.

אינגמן נודע כמחבר ההמנונים הרביעי בגודלו בדנמרק, אחרי ניקולאי גרונטוויג, תומאס קינגו  והנס אדולף ברורסון . הוא נחשב פחות כבעל שורשי דוגמה תנ"כית, ויותר כבעל עניין רוחני ודתי באופן כללי. מתלווה לכך תחושה של נאיביות. אוסף פואמות הדת "Morgen og Aftensange" ("שירי בוקר וערב") מתארות יופי רב ורוחניות גדולה, והן נכתבו בין השנים 1837–1839. בהמשך הן הולחנו למוזיקה בידי המלחין וייזה . רבים מהם נחשבו לקלאסיקות בבתי הספר הדנים, כמו "I Østen stiger Solen op" ("במזרח השמש זורחת") או "Fred hviler over Land og By" ("שלום נח על ארץ ועל עיר"). בנוסף, המנוני חג המולד שלו הם פופולריים. הוא גם כתב פואמות בעלות תוכן היסטורי ומיתולוגי בסאגה ההרואית "Holger Danske" ("הולגר הדני", 1837).

אינגמן היה חבר קרוב של גרונטוויג, אותו החשיב למנטור וחַלַק עמו התעניינות בהיסטוריה מימי הביניים. גם בליצ'ר  והנס כריסטיאן אנדרסן נחשבו לחבריו הקרובים.

בשנותיו המאוחרות, אינגמן זכה לכבוד, ולאחר מותו של המשורר והמחזאי הדני אדם אוהלנשלגר  נחשב למלך-המשורר הבלתי רשמי של דנמרק. המבקרים מציינים את הסגנון החינני והמעודן בפרוזה ובפואמות של אינגמן.

אינגמן נפטר בעיר סורה, דנמרק. הוא היה נשוי לציירת לוסי מארי מנדיקס בין השנים 1792–1868, שעבודותיה מעטרות כנסיות בדנמרק עד ימינו.

 יצירותיו 
 שירים 
 I sne står urt og busk i skjul ("עשבי תיבול ושיחים מוסתרים בשלג", 1831)
 I alle de riger og lande ("בכל הממלכות והמדינות", 1837)
 I østen stiger solen op ("במזרח השמש זורחת", 1837)
 Lysets engel går med glans ("מלאך האור הולך בגאווה", 1837)
 Nu titte til hinanden ("עכשיו תסתכלו אחד על השני", 1837)
 Dagen går med raske fjed ("היום חולף באביב מהיר", 1838)
 Julen har bragt velsignet bud ("חג המולד הביא איתו חדשות מבורכות", 1839)
 Den store mester kommer ("המאסטר הגדול מגיע", 1841)
 Stork! stork! Langeben! ("חסידה! חסידה! רגליים ארוכות!", 1842)
 Dejlig er jorden ("יפה היא הארץ", 1850)
 Glade jul, dejlige jul ("חג מולד שמח, חג מולד שמח", 1850)
 Julen har englelyd ("לחג המולד יש צליל מלאכי", 1569)
 Nu vågne alle Guds fugle små ("עכשיו כל הציפורים הקטנות של אלוהים מתעוררות", 1837)

 סיפורים קצרים 
 Eventyr og Fortællinger ("אגדות וסיפורים", 1820)
 Glasskabet ("ארון הזכוכית", 1847)

 שירה אפית 
 Valdemar den Store og hans Mænd ("ולדמר הגדול ואנשיו", 1824)
 Dronning Margrete ("המלכה מרגרט", 1836)
 Holger Danske ("הולגר דאנסקה", 1837)

 רומנים 
 Valdemar Seier ("ולדמר המנצח", 1826)
 Erik Menveds Barndom ("ילדותו של אריק מנווד", 1828)
 Kong Erik og de Fredløse ("המלך אריק והפורעים", 1833)
 Prinds Otto af Danmark ("הנסיך אוטו מדנמרק", 1834)

 קישורים חיצוניים 

 ברנרד סוורין אינגמן, באתר Kalliope 
 ברנרד סוורין אינגמן, באתר Cyber Hymnal 
 ברנרד סוורין אינגמן במיזם ויקיטקסט
 ברנרד סוורין אינגמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה 
 הפואמות של אינגמן בארכיון the LiederNet Archive


ס
ס
קטגוריה:ילידי 1789
קטגוריה:נפטרים ב-1862