רצח דורה בלוך

דבורה "דורה" בלוך () הייתה בת ערובה ישראלית בטיסת אייר פראנס 139 שנרצחה על ידי כוחות ביטחון אוגנדיים.

טיסת אייר פראנס 139 המריאה ב-26 ביוני 1976 מתל אביב בדרכה לפריז ונחטפה לאנטבה שבאוגנדה. בלוך חלתה במהלך השהות בשבי והועברה לבית חולים בקמפלה ולכן לא הייתה בין 102 בני הערובה ששוחררו במבצע מבצע יונתן (מבצע אנטבה) ב-4 ביולי 1976.

היא נעלמה זמן קצר לאחר שחרור בני הערובה; מעמדה כאזרחית בריטית ומעורבותו של אמין בחטיפה הובילו לניתוק קשרים דיפלומטיים בין הממלכה המאוחדת לבין מדינות חבר העמים הבריטי. ב-1979, במהלך פלישת טנזניה לאוגנדה, נמצאה גופתה על ידי חיילים טנזנים במטע סוכר ליד קמפלה והוחזרה לישראל, שם נקברה בירושלים. בפברואר 2007 אישרו מסמכי ממשלת בריטניה ששוחררו לציבור כי בלוך נרצחה בידי רשויות אוגנדה בהוראת אמין.

ביוגרפיה
בלוך נולדה כדבורה (דורה) פיינברג ביפו באוקטובר 1902. אביה יוסף פיינברג ואמה ברטה פיינברג היו ממייסדי ראשון לציון, יחד עם אחיו של אביה ישראל פיינברג. כאשר הייתה בת חודשים ספורים נפטר אביה והיא עברה עם אמה ואחיה למצרים שם עבד אחד מאחיה כרופא. בבגרותה עברה להתגורר בירושלים. היא דיברה עברית, ערבית, רוסית, גרמנית, איטלקית ואנגלית ברמה רהוטה.

בשנת 1920, זמן קצר לאחר הקמת המנדט הבריטי על ארץ ישראל, פגשה את אהרן בלוך, מי שיהיה לימים בעלה, בזמן ששירת בצבא בריטניה; השניים נישאו ב-1925 ומעמדו של אהרן כאזרח בריטי מתאזרח העניק לבלוך זכויות אזרחות בריטית. לשניים נולדו שלושה בנים. ביניהם אילן הרטוב ודניאל בלוך.

ב-1976 הייתה אלמנה וסבתא שחיה בתל אביב.

טיסת אייר פראנס 139
ממוזער|שמאל|200px|בנה של בלוך אילן הרטוב שהיה איתה בטיסה ובחטיפה|alt=הרטוב עם כוס בידו.

ב-27 ביוני 1976 בלוך בת ה־73 הייתה בטיסת אייר פראנס 139 בדרכה לניו יורק לחתונת בנה הצעיר דניאל. הטיסה המריאה מתל אביב בדרכה לפריז ונחתה באתונה לעצירה מתוכננת, שם עלו למטוס החוטפים: שני פלסטינים מהחזית העממית לשחרור פלסטין - המחלקה למבצעים חיצוניים ושני גרמנים מתאי המהפכה. הטיסה נחטפה תחילה לבנגזי שבלוב ומשם לאנטבה שבאוגנדה, שם זכו החוטפים לתמיכה מנשיא אוגנדה אידי אמין. בזכות שליטתה בשפות שימשה בלוך כמתורגמנית בין בני הערובה לחוטפים.

באחת מארוחות הערב בבית הנתיבות בו שוכנו החטופים נתקע בגרונה גוש בשר והיא הועברה לבית החולים מולגו בקמפלה. נאמר כי נחנקה מאוכל, ומסמכי משרד החוץ הבריטי מציינים כי טופלה גם בכיבים ברגליים בבית החולים. בנה אילן הרטוב, ששוחרר במסגרת מבצע יונתן לשחרור בני ערובה, הצליח לדבר עם רופא אוגנדי על מצבה של אמו. הנרי קיימבה, שר הבריאות של אוגנדה, אמר כי אישר לבלוך להישאר בבית החולים לילה נוסף לפני שתוחזר לבני הערובה האחרים, לכן בלוך לא הייתה עם שאר בני הערובה ולא שוחררה במבצע החילוץ.

במהלך מבצע אנטבה הובאו בני משפחתה של בלוך בישראל למתחם הקריה בתל אביב, ומשם לשדה התעופה. בשדה התעופה נאמר להם כי בלוך עדיין באוגנדה. הם ישבו שבעה במשך שעה, אך לא מעבר לכך שכן לא אושר מותה.

ב-4 ביולי הודיעה ממשלת בריטניה כי בלוך אינה בין בני הערובה ששוחררו במבצע אנטבה. ג'יימס הנסי, הנציב העליון הבריטי באוגנדה, ופיטר צ'נדלי, מזכיר שני בנציבות העליונה הבריטית בקמפלה ביקרו את בלוך בבית החולים. בלוך סיפרה לצ'נדלי כי טופלה היטב בבית החולים, אך שלא אהבה את האוכל. נאמר להם גם כי בלוך עומדת לעבור למלון גרנד אימפריאל בקמפלה. צ'נדלי ואשתו הלכו להביא אוכל לבלוך, אך כשחזרו נמנעה מהם הכניסה לבית החולים. קודם לכן ארבעה גברים, וביניהם פרוק מינאווה, ראש לשכת המחקר המדינתי (משטרה חשאית אוגנדית) ונסור אונדוגה ראש הפרוטוקול של אידי אמין, לקחו את בלוך ממיטתה בבית החולים ורצחו אותה. גם השוטר ששמר על בלוך נרצח.

לאחר מבצע יונתן
לאחר חילוץ כל שאר בני הערובה במבצע יונתן ניסה הנציב העליון הבריטי באוגנדה לחפש את בלוך. ממשלת אוגנדה הודיעה לבריטניה כי "אין לה אחריות" כלפי בלוך לאחר מבצע אנטבה. מספר ימים לאחר הרצח דיווח נוסע אוגנדי שראה גופה, שהוא סבר כי שייכת לבלוך, ליד קבוצת חיילים אוגנדים, כ־18 קילומטר מקמפלה. ב-9 ביולי נערך דיון במועצת הביטחון של האו"ם באירוע חטיפת המטוס. בריטניה הציעה החלטה שגינתה הן את החטיפה והן את אובדן החיים כתוצאה מהחילוץ, כדי לא לסכן חיי בריטים באוגנדה, כולל בלוך. במהלך הדיון חזרה ממשלת אוגנדה על טענתה כי בלוך הוחזרה לשדה התעופה אנטבה. חיים הרצוג, שגריר ישראל באו"ם באותה עת, נשא נאום בו ביקר את חוסר היכולת של האו"ם לגנות חד משמעית את חטיפתה ורציחתה של אישה בת 74.

ב-13 ביולי אמר שר המדינה לענייני משרד החוץ הבריטי טד רולנדס כי יש להניח שבלוך איננה בין החיים. ב-15 ביולי דרשה ממשלת בריטניה חיפוש מלא אחר "בלוך או גופתה", דרישה שלא מומשה מעולם. המניע לרצח היה נקמה על מותם של 50 חיילים אוגנדים במבצע אנטבה. אמין גירש מאוחר יותר את צ'נדלי מהנציבות העליונה, וטען כי הוא פרו-ישראלי ותמך במות חיילי אוגנדה.

בעקבות היעלמותה של בלוך החזירה בריטניה את הנציב העליון באוגנדה, וב-28 ביולי ניתקה בריטניה את כל קשריה הדיפלומטיים עם אוגנדה. זו הייתה הפעם הראשונה זה 30 שנה שבריטניה ניתקה קשרים עם מדינה מחבר העמים הבריטי. ממשלת בריטניה אמרה כי הסיבה העיקרית לניתוק הקשרים הייתה היעלמותה של בלוך, אם כי אירועים נוספים בתקופת שלטונו של אמין תרמו לכך. בתגובה הכריז אמין על עצמו כ"כובש האימפריה הבריטית (CBE)", וכמלך הלא-רשמי של סקוטלנד. הוא הוסיף "כובש האימפריה הבריטית" לרשימת התארים הרשמיים שלו. לאחר נפילת אמין ב-1979 חידשה בריטניה את קשריה הדיפלומטיים עם אוגנדה.ממוזער|200px|לווית דורה בלוך, ירושלים, 1979|alt=ארון מת של בלוך עם אבלים

ב-1987 אמר קיימבה (שר הבריאות האוגנדי בעת החטיפה) כי בלוך נגררה ממיטתה בבית החולים ונרצחה על ידי אנשי צבא אוגנדה נאמנים לאמין. מסמכים בריטיים ששוחררו בפברואר 2007 אישרו כי בלוך נהרגה בהוראת אמין. על פי המסמכים, אזרח אוגנדי סיפר לנציג הבריטי בקמפלה כי בלוך נורתה והגופה הושלכה לתא המטען של מכונית עם לוחיות רישוי של שירותי המודיעין האוגנדי. המסמכים הראו גם כי בריטניה המשיכה ללחוץ על אמין לקבלת מידע על מקומה של בלוך, וכי אמין הכחיש שוב ושוב כי יש לו מידע על גורלה.

הבאה לקבר ישראל
לאחר מלחמת אוגנדה-טנזניה, חיילים טנזנים גילו את גופתה של בלוך ב-1979 במטע סוכר כ-20 קילומטר מקמפלה, ליד כביש קמפלה-ג'ינג'ה. היא הייתה קבורה בקבר ששמרו הכפריים המקומיים בחשאי. זיהוי חזותי לא היה אפשרי משום שפני הגופה נשרפו קשות, אך סימני כיב על הרגליים איששו את הזיהוי. בהמשך, פתולוג שעבד עם צה"ל זיהה באופן רשמי את שרידיה של בלוך. שרידיה הוחזרו לבנה שבישראל, שם נערכה לה הלוויה ממלכתית ישראלית. היא נקברה בבית הקברות הר המנוחות בירושלים.

 ראו גם 
 מבצע יונתן

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

2026 02
בלוך דורה