ג'יימס וילינג

ג'יימס וילינג (באנגלית: James Willing; 1750–1801) היה מדינאי, סוחר ואיש צבא אמריקאי, אשר שימש נציג הקונגרס הקונטיננטלי ועמד בראש משלחת צבאית בשנת 1778 במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. המבצע, שנודע בשם "משלחת וילינג", כלל פשיטות על מבצרים, אחוזות ונכסים בבעלות נאמני הכתר הבריטי באזור נתצ'ז שבמערב פלורידה הבריטית. לימים נאלץ וילינג לחפש מקלט בניו אורלינס, שם נתפס על ידי הבריטים בדרכו חזרה לפילדלפיה.

 שנותיו הראשונות 
וילינג נולד למשפחה רמת מעלה בפילדלפיה, אחת המשפחות המשפיעות בחברה הקולוניאלית של פנסילבניה. אביו, צ'ארלס וילינג, כיהן פעמיים כראש עיריית פילדלפיה, ואמו, אן לבית שיפן, הייתה נכדתו של אדוארד שיפן, ראש העירייה השני של העיר ואחד מבכירי אנשי הציבור של ראשית המושבה. אחיו הבכור, תומאס וילינג, היה מבכירי הסוחרים בפילדלפיה, נציג מטעם פנסילבניה בקונגרס הקונטיננטלי ונשיאו הראשון של הבנק הראשון של ארצות הברית.

בצעירותו עסק וילינג במסחר חוץ וייסד חנות כללית ביישוב נתצ'ז שבמערב פלורידה הבריטית, מרכז כלכלי חשוב בדרום המושבות. עסקיו לא עלו יפה, והוא שב לפילדלפיה, שם קיבל מינוי כקפטן בצי הקונטיננטלי, בעיצומה של מלחמת העצמאות.

 משלחת וילינג 
בשנת 1777 נשלח וילינג לנתצ'ז מטעם הקונגרס הקונטיננטלי, מתוך תקווה לגייס את תושבי האזור לתמיכה במאבק לעצמאות. אף כי התקבל בכבוד ובנימוס, הצעתו נדחתה: בעלי האדמות המקומיים ראו עצמם מחויבים לכתר הבריטי, אשר העניק להם אדמות וזכויות מינהל עצמי. בדו"ח ששלח לקונגרס תיאר וילינג את מערב פלורידה כ"איום מהותי על עתיד העצמאות האמריקאית".

באותה שנה החלו אוליבר פולוק וברנרדו דה גאלבז, מושל לואיזיאנה הספרדית ומפקד כוחותיו של המלך קרלוס השלישי, לארגן פשיטות על טריטוריות בריטיות במערב פלורידה. השניים העבירו סיוע צבאי ניכר לצבא המהפכה, ובהם תחמושת בשווי של כ-70,000 דולר למבצר פיט. פולוק, בהסתמך על מכתבים מרוברט מוריס וויליאם סמית, קיבל הוראה לסייע לווילינג במימון מבצע צבאי נגד יישובי נאמני הכתר לאורך נהר המיסיסיפי. ג'ורג' רוג'רס קלארק הצטרף אף הוא למאמץ המימון. ב-11 בינואר 1778 יצא וילינג ממבצר פיט בראש כוח של 29 חיילים מרגימנט וירג'יניה ה-13, כשהם שטים במורד נהר אוהיו על ספינת התותחים "ראטלטרפ".

ב-19 בפברואר 1778 הגיע הכוח לנתצ'ז והחל במבצעי פשיטה על מבצרים, אחוזות ונכסים של נאמני הכתר. יומיים לאחר מכן, ב-21 בפברואר, אילץ וילינג את תושבי נתצ'ז להישבע אמונים לארצות הברית. בין החותמים על שבועת הנאמנות נמנו ויליאם הירן, צ'ארלס פרסי ובעל האחוזה סמואל וולס. הם התחייבו שלא להילחם נגד ארצות הברית בתמורה להבטחה כי עבדיהם לא יוחרמו או ישוחררו, וכי וילינג יפעל למניעת התקפות שבטי הצ'וקטו באזור. המבצע, שנמשך מספר חודשים, התפתח למערכה רחבת היקף, במהלכה נבזזו ונשדדו נכסים בשווי כולל מוערך של למעלה ממיליון וחצי דולר.

עד 24 במאי 1778 תש כוחו של וילינג, והוא נסוג לניו אורלינס, שם ביקש הגנה מפני הבריטים. מספר חודשים לאחר מכן מימן פולוק את שובו לפילדלפיה, אך הספינה שעליה הפליג יורטה מול חופי דלאוור והוא נשבה בידי הבריטים. וילינג הוחזק בשבי בניו יורק במשך תקופה ממושכת. יש הסבורים כי שוחרר לאחר כשנה, ואחרים טוענים כי שוחרר במסגרת חילופי שבויים ב-3 בספטמבר 1781. עם זאת, רישום של יחידתו משנת 1782 מציין את העדרו, דבר המלמד כי עוד היה שבוי באותה עת.

 בערוב ימיו ופטירתו 
לאחר שחרורו חזר וילינג לפנסילבניה, שם התגורר בעיירת האוורפורד בשנותיו האחרונות. הוא חי בצניעות יחסית, הרחק מהמרכזים הפוליטיים והצבאיים, ונפטר בשנת 1801. בצוואתו הוזכרה בת מחוץ לנישואין בשם אליזבת, שנולדה לו מאישה בשם מרי רות מנתצ'ז.

 לקריאה נוספת 


 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1750
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1801