נאום גרעין למען שלום

"גרעין למען שלום" היה כותרת הנאום שנשא נשיא ארצות הברית דווייט ד. אייזנהאואר בפני העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק ב-8 בדצמבר 1953.

ארצות הברית השיקה אז את תוכנית "גרעין לשלום" שסיפקה ציוד ומידע לבתי ספר, בתי חולים ומוסדות מחקר בארצות הברית וברחבי העולם. הכורים הגרעיניים הראשונים בישראל ובפקיסטן נבנו במסגרת התוכנית על ידי , חברה הידועה יותר כיצרנית מרכזית של ציוד באולינג.

 רקע ומשמעות הנאום 
הנאום היה חלק מקמפיין תקשורתי מתוכנן בקפידה, שנקרא , ונועד להאיר את עיני הציבור האמריקאי על הסיכונים והתקוות בעתיד גרעיני, ולהסיט את תשומת הלב הציבורית מהצבא, אסטרטגיה שאייזנהאואר כינה "מלחמה פסיכולוגית". גם מבצע כנות וגם גרעין לשלום הושפעו מדו"ח ינואר 1953 של ועדת היועצים של משרד החוץ לפירוק נשק, שקראה לממשלת ארצות הברית לנהוג פחות סודיות ויותר כנות כלפי העם האמריקאי לגבי המציאות של מאזן הגרעין וסכנות המלחמה הגרעינית, מה שעורר באייזנהאואר רצון לחפש גישה חדשה ושונה לאיום המלחמה הגרעינית ביחסים בין-לאומיים.

"גרעין למען שלום" היה מרכיב תעמולה בתורת הבלימה של המלחמה הקרה. נאומו של אייזנהאואר פתח קמפיין תקשורתי שנמשך שנים וכוון ל"ניהול רגשות", תוך איזון בין חששות מהמשך החימוש הגרעיני לבין הבטחות לשימוש למטרות שלום באורניום בכורים גרעיניים עתידיים.

האזכור של אייזנהאואר ל"אותם מושגים גדולים של שלום אוניברסלי וכבוד האדם החקוקים כל כך בבירור" באמנת האו"ם שם דגש מחודש על אחריותה של ארצות הברית לפעולות הגרעין שלה — בעבר, בהווה ובעתיד. הנאום קבע את כללי המעורבות לסוג החדש של מלחמה: המלחמה הקרה.

 השפעות הנאום 
ממוזער|הצגת בולים אמריקאית של 'גרעין לשלום' עם הנשיא אייזנהאואר ב-1955
לפני נאומו של אייזנהאואר, מצב הפיתוח האטומי בעולם היה בסודיות מוחלטת. המידע והמומחיות הנדרשים לפיתוח אטומי היו כפופים להסכם קוויבק מ-1943 ולכן לא הוקדשו לתהליכי שלום, אלא ככלי נשק להגנה מפני מדינות אחרות שפיתחו והשתמשו באותו נשק. נאומו של אייזנהאואר הביא לציבור את סוגיית האטום וביקש מהעולם לתמוך בפתרון שלו. אייזנהאואר היה נחוש לפתור את "הדילמה האטומית המפחידה" על ידי מציאת דרך שבה "ההמצאה הנפלאה של האדם לא תוקדש למותו, אלא לחייו". עם זאת, אייזנהאואר עצמו אישר את מסמך המועצה לביטחון לאומי (NSC) שקבע שרק בסיס נשק אטומי עצום ירתיע אלימות מצד ברית המועצות, ובמהלך כהונתו של אייזנהאואר, מתקני הגרעין של ארצות הברית עלו מ-1,005 ל-20,000.

תוכנית גרעין לשלום פתחה את המחקר הגרעיני לאזרחים ולמדינות שלא החזיקו קודם לכן בטכנולוגיה גרעינית. אייזנהאואר תמך בהסכם אי-הפצה ברחבי העולם ובעצירת התפשטות השימוש הצבאי בנשק גרעיני. אף על פי שהמדינות שכבר החזיקו בנשק אטומי שמרו על נשקן והגדילו אותו, מעט מאוד מדינות אחרות פיתחו נשק דומה. תוכנית גרעין לשלום גם יצרה תקנות לשימוש באנרגיה גרעינית, ובאמצעות תקנות אלו מנעה ממדינות אחרות לפתח נשק תוך מתן אפשרות להשתמש בטכנולוגיה לאמצעים חיוביים.

 מורשת 
גרעין לשלום יצר את הרקע האידאולוגי להקמת הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית והאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, אך גם סיפק כיסוי פוליטי להצטברות הנשק הגרעיני של ארצות הברית, ואת הרקע למרוץ החימוש של המלחמה הקרה. במסגרת תוכניות הקשורות לגרעין לשלום, ארצות הברית ייצאה מעל 25 טון אורניום מועשר מאוד (HEU) ל-30 מדינות, בעיקר עבור דלק לכורי מחקר. במסגרת תוכנית דומה, ברית המועצות ייצאה מעל 11 טון HEU.

 קישורים חיצוניים 

 מסמכים הנוגעים לנאום גרעין למען שלום
 תמלול מלא של הנאום והקלטה מקורית
 הנאום המלא בקובץ
 טיוטת הנאום המקורית עם הערות

 הערות שוליים 

קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה צבאית
קטגוריה:נשיאות דווייט אייזנהאואר
קטגוריה:נאומים בארצות הברית
קטגוריה:המלחמה הקרה: דוקטרינות ואסטרטגיות
קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:1953 בפוליטיקה
קטגוריה:1953 בארצות הברית