ריצ'רד פארקר

ריצ'רד אליוט פארקר (באנגלית: Richard Elliott Parker; 27 בדצמבר 1783 – 10 בספטמבר 1840) היה עורך דין, חייל, שופט ופוליטיקאי בווירג'יניה. פארקר כיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה ובסנאט של ארצות הברית, ובהמשך כיהן כשופט בבית המשפט העליון לערעורים של וירג'יניה.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו ומשפחתו 
פארקר נולד ב-27 בדצמבר 1783 בחוות "Rock Spring" שבמחוז וסטמורלנד, וירג'יניה, והיה בנם של הקפטן ויליאם הרוור פארקר ומרי (סטורמן) פארקר, ונכדם של השופט ריצ'רד פארקר ואליזבת (ביל) פארקר. הוא למד משפטים אצל סבו בביתו "Lawfield" שבמחוז וסטמורלנד.

 קריירה 
לאחר שהוסמך לעריכת דין, עסק פארקר במקצועו במחוז וסטמורלנד, שבו ייצג את המחוז פעמיים בבית הנבחרים של וירג'יניה. בבחירתו השנייה הוגש ערעור על התוצאה, והמועמד שהפסיד בהפרש קטן ירש את מושבו של פארקר בבחירות שלאחר מכן.

במלחמת 1812 שירת פארקר בדרגת לוטננט קולונל ברגימנט המיליציה ה־35 של וירג'יניה. במסגרת זו היה אחראי על הגנת אזור Northern Neck מפני חדירות של הצבא הבריטי. ב־16 בספטמבר 1814 נפצע בעת ההתקפה הבריטית שבמהלכה נשרפה וושינגטון.

לאחר המלחמה חזר פארקר לעיסוק פרטי במשפטים. ב־26 ביולי 1817 בחרה בו האספה הכללית של וירג'יניה לכהונת שופט בית המשפט הכללי. ב־12 בדצמבר 1836 בחרו בו שוב המחוקקים, הפעם לכהונה בסנאט של ארצות הברית כנציג וירג'יניה. כג'קסוניאני, מילא את מקומו של בנג'מין ווטקינס לי שהתפטר. פארקר התפטר מן הסנאט ב־13 במרץ 1837 כדי לקבל מינוי לבית המשפט העליון לערעורים של וירג'יניה, גם הוא באמצעות בחירת המחוקקים. הוא סירב להתמנות לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית שהוצע לו בידי הנשיא מרטין ואן ביורן.

 מותו 
פארקר נפטר באחוזתו "Soldier’s Retreat", סמוך לסניקרסוויל (כיום בלומונט, מחוז קלארק), וירג'יניה, ב־10 בספטמבר 1840. הוא נטמן לצד אשתו, אליזבת פושי פארקר, בכנסיית גרייס האפיסקופלית שבברייוויל, מחוז קלארק.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1783
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1840