ממלכת טורגו

ממוזער|ממלכת טורגו בטגה-סורבה, דרום-מערב האי סארמה (Saaremaa)
ממוזער|קיריל טייטר, (Kirill Teiter) המלך הראשון של טורגו, קיריל הראשון, בחגיגות 20 שנה להכתרתו בשנת 2012
ממלכת טורגו היא מדינה לכאורה הממוקמת באסטוניה, אי סארמה, בחלק הדרומי של חצי האי סורבה, או טאגה-סורבה, שמרכזה בכפר אידה .

השליט הראשון של הממלכה היה הומוריסט, העיתונאי והפוליטיקאי האסטוני קיריל טייטר (1952–2022), שהיה חבר ברייג'יקוגו (פרלמנט) של הרפובליקה האסטונית בין השנים 1992 ל-1995. קיריל טייטר השתמש בשם קיריל הראשון (Kirill I) כשליט (מלך) ממלכת טורגו.

לאחר מותו של המלך קיריל הראשון מטורגו ב-20 במאי 2022, נערך משאל עם למציאת שליט חדש. בנו של קיריל הראשון, כריסטיאן טייטר, נבחר במשאל העם. המלך החדש של טורגו, כריסטיאן הראשון (Kristian I), הושבע לתפקידו ב-12 באוגוסט 2022.

להקמת הממלכה קדם צו רפורמה מנהלית שאומץ על ידי נשיאות המועצה העליונה של הרפובליקה של אסטוניה ב-30 ביולי 1992, לפיו, על פי פרשנותם של קיריל טייטר וחבריו, קהילת יאמאיה לשעבר ועיריית טורגו עצמה לא הוגדרו בתור חלקים דה יורה משטחה של מדינת אסטוניה הריבונית.

כאשר הוכרזה הממלכה באוגוסט 1992, שטחה היה 139.5 קמ"ר, עם גבול יבשתי עם הרפובליקה של אסטוניה מצפון (אורך 13 ק"מ) וגבול ימי עם לטביה דרך הים הבלטי ומפרץ ריגה. כיום, שטחה של ממלכת טורגו חופף בדיוק לשטח זה (עם שטח של 126.4 ק"מ), אשר היה בשליטה של הרפובליקה של אסטוניה כעיריית טורגו מ-11 במרץ 1993 עד 31 בדצמבר 2017.

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2012, היו 342 תושבים הן בנפה הכפרית טורגו והן בשטח החופף של ממלכת טורגו, מתוכם כ-250 איש התגוררו שם דרך קבע. התושבים המקומיים מכונים בפי העם טאגה-סורולאס .

 סביבה טבעית והיסטוריה עברה 

 מבנה מדיני 
צורת הממשל של ממלכת טורגו היא מונרכיה דמוקרטית.

לממלכת טורגו סמלים משלה (במחזור מקביל בשטחה) ומטבע משלה, ה-Torgu taeler.(טאלר של טורגו) הממלכה אינה גובה מיסים מאזרחיה. הכנסות אוצר המדינה מורכבות מתרומות מבקרים ותשלומי תיירים.

ממלכת טורגו הוקמה על מנת להגן על המשכיותה הממלכתית של רפובליקת אסטוניה ועל עיריית טורגו הכפרית בטגה-סורבה ועל זכויות האזרח של התושבים המקומיים. ממלכת טורגו מכריזה על עצמה כחלק קונפדרלי של רפובליקת אסטוניה בגבולותיה הבינלאומיים המוכרים של רפובליקת אסטוניה. חקיקת רפובליקת אסטוניה חלה במלואה על שטח המדינה וביחסיה עם רפובליקת אסטוניה, ממלכת טורגו רואה את עצמה כיחידה (מיוחדת) של ממשל מקומי של רפובליקת אסטוניה בהתאם לתנאים המפורטים בסעיף 155 לחוקת רפובליקת אסטוניה (כפי שתוקנה בשנת 1992). הממלכה מתערבת ישירות בניהול המנהלי של שטח טאגה-סורבה רק אם הממשלה המקומית הפועלת על פי עקרונות דמוקרטיים (או הרפובליקה של אסטוניה כולה) מסיבה כלשהי אינה מנהלת את שטח טאגה-סורבה ואינה מגנה על האינטרסים של התושבים המקומיים.

 מֶלֶך 
ממוזער|המלך הנוכחי של טורגו, הוד מלכותו כריסטיאן הראשון, בטקס השבעתו בפסגת סורבה סאארה, 12.08.2022
ממוזער|המטבע הרשמי (טאלר) של ממלכת טורגו
מלך טורגו נבחר על ידי האוכלוסייה המקומית באמצעות משאל עם . ב-5 בספטמבר 1992, קיריל טייטר (25 באוגוסט 1952 - 20 במאי 2022) התבקש להתמודד על תפקיד המלך הראשון של הממלכה החדשה. במשאל העם הכללי שנערך ב-20 בספטמבר 1992, תחת השם הבחירות השביעיות ברייג'יקוגו של רפובליקת אסטוניה, קיריל טייטר קיבל את רוב הקולות במחוז מספר 6 (היו, לאנה וסארמה) (6,314 קולות או 1.5 מנדטים בשיטה האישית, בעוד אשר מפלגתו מגיעה למקום 7 במדינה), בהיותו מועמד לסגן המפלגה המלכותית האסטונית. טקס בחירתו של קיריל (עם התואר הרשמי של הוד מלכותו קיריל הראשון) למלך טורגו התקיים ב-28 בנובמבר 1992 בקורסארה. הדבר בוצע על ידי מחבר הרעיון להקמת ממלכת טורגו, יו"ר אגודת השיקום והפיתוח של סורבה, ליווי האנג, שהטיל על המלך שלוש משימות עיקריות לביצוע מטעם קהילת טאגה-סורבה, כלהלן:

1) להשיב את סמכות השיפוט של הרפובליקה של אסטוניה בטגה-סורבה באמצעות שיקום עיריית טורגו הכפרית;

2) להשיג פיצוי על הנזקים שנגרמו לתושבי סורבה על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה;

3) להשיג לטורגו הכרה בינלאומית רחבה יותר כיעד תיירותי, עם טבעה היפהפה ומולדתה וההיסטוריה הייחודיות של האזור.

בשל הארגון המדיני של ממלכת טורגו, הוד מלכותו קיריל הראשון בילה את רוב זמנו בגלות לאחר שמילא את המשימות העיקריות שהוטלו עליו וסיים את חברותו ברייג'יקוגו בטאלין, בירת אסטוניה. על מנת לטפל בתפקידי הייצוג של ממלכת טורגו ובנושאים אקטואליים מקומיים בטגה-סורבה, הוד מלכותו מינה והסמיך עוזרים בעלי תארים שונים מקהילת טאגה-סורבה.

המלך קיריל נפטר באופן בלתי צפוי בגיל 70, ב-20 במאי 2022. לאחר תקופת אבל, נערך משאל עם בממלכה למינוי מלך חדש. העם הציע 9 מועמדים, אך בנו הבכור של קיריל הראשון, כריסטיאן טייטר, קיבל את רוב הקולות (39%). בהתבסס על תוצאות משאל העם, הוצע לו תפקיד המלך ב-12 באוגוסט 2022, אותו קיבל. באותו יום, כריסטיאן טייטר הושבע למלך טורגו בטקס ציבורי שנערך בראש סורבה סאארה, תחת התואר הוד מלכותו כריסטיאן הראשון. כמו כן, הופקדו עליו שלוש משימות עיקריות:

1) לסייע לתושבי סורבה להכיר בערכם ובערך התרבותי והיסטורי של אזור הולדתם;

2) לעמוד על האינטרסים המשותפים של תושבי טאגה-סורבה במקרים בהם הממשל המקומי או שלטונות המדינה אינם עושה זאת;

3) להמשיך לקדם את ההכרה בסורבה כיעד תיירותי בתמיכת תדמית הממלכה.

 קהילה 
אנשי סורבה העתיקה חיו בקשר הדוק עם ליבונים, קורונים, שוודים ועמים שכנים אחרים. עקבות לכך ניתן לראות בניב הסורבה הייחודי. בימי הביניים נוספו השפעות דניות וגרמניות, ומאוחר יותר רוסיות.

בתקופת הרפובליקה האסטונית הראשונה, סורבה הייתה האזור המאוכלס והמשגשג ביותר באי בסארמה. כיום, יותר ויותר פינים ורוסים משתלבים בקהילת סורבה. למרות תפקידם ככור היתוך של עמים שונים, אנשי סורבה תמיד בלטו באסטוניותם ותרמו תרומה גדולה באופן לא פרופורציונלי לתרבות האסטונית (למשל, אגדות סורה טורלו, דמויות ספרותיות, מוזיקליות ותרבותיות רבות שמקורן בסורבה, פסטיבל השירים האסטוני הגדול הראשון וכו'). אנשי סורבה שמו דגש רב גם על שימור המסורות המקומיות שלהם לאורך הדורות. הדבר בא לידי ביטוי לא רק בחלקם הגדול של חומרי סורבה במורשת התרבותית האסטונית המשומרת והמאוחסנת, אלא גם ניכר עד היום בארגון המעשי של חיי הקהילה (למשל, בתפקודם המתמשך של מספר אלמנטים של מה שנקרא "כלכלת המתנות", נוהלי רווחה, נורמות תקשורת וכו'). טאגה-סורבה הייתה האזור הכפרי המאוכלס בצפיפות הגבוהה ביותר ברפובליקה של אסטוניה בתקופת העצמאות הראשונה (על פי מפקד האוכלוסין של 1922, מנתה עיריית טורגו 4,028 תושבים).

האוכלוסייה ירדה באופן דרסטי בשנת 1940 כתוצאה מהקמת בסיסים צבאיים סובייטיים, דיכוי סובייטי, ויותר מאוחר קרבות עזים במלחמת העולם השנייה, גירוש תושבי סורבה לגרמניה בשנת 1944 לעבודה בכפייה, גל עצום של פליטי סירות, מעמד אזור הגבול במהלך הכיבוש הסובייטי וקולקטיביזציה סטליניסטית. אזורי עיריית טורגו לשעבר עם אוכלוסייה בירידה מהירה שולבו במועצת הכפר סלמה בשנות ה-70.

 הִיסטוֹרִיָה 
במשאל עם שנערך בשנת 1989, לפני השבת העצמאות האסטונית, טאגה-סורבה, עם כ-470 תושבים, ביקשה להתנתק ממועצת הכפר סלמה ולהקים מחדש את המועצה הכפרית טורגו, שמעמדה בוטל בתקופת הכיבוש הסובייטי, כיחידה בשלטון המקומי מקומי. ביוזמתו של ליווי האנג, הוקמה " חברת השיקום והפיתוח של סורבה " (STAS Sõrve Taastamise ja Arendamise Selts), שהחלה לפעול להקמתה מחדש של המועצה הכפרית טורגו. STAS נענת לחששותיהם של אנשי סורבה בנוגע לרפורמה בקרקעות, נלחמה למען קבלת פיצויים מצד אנשי סורבה מהממשלה הגרמנית על הגירוש ההמוני לגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה, הרס בתים ונזקי מלחמה אחרים, וסייעה למקומיים בעניינים אחרים. ליווי האנג, כיועץ להנהלת מחוז סארה בנושא סורבה, שמר על נושא טורגו תחת פיקוח מתמיד בממשלת מחוז סארה. כתוצאה מכך, באפריל 1991 (על פי החלטת מועצת השלטון המקומי של כפר סלמה), החלה שיקום המועצה הכפרית טורגו, בהתבסס על משאל העם של 1989 וחוק יסודות השלטון המקומי. ולדק קאוס מונה לראש המינהל, שהחל לעבוד כיועץ הפיתוח של סורבה שהוקם במועצת הכפר סלמה ב-1 ביוני 1991.

בצו מיום 30 ביולי 1992, המועצה העליונה של הרפובליקה של אסטוניה קבעה חלוקה מנהלית חדשה בשטחה של אסטוניה. היא תיארה את כל שטחה של הרפובליקה של אסטוניה דרך הרשויות הכפריות הנמצאות שם, אך טורגו הוזכרה רק פעם אחת, בעת הענקת מעמד של שלטון מקומי לעירייה הכפרית סלמה:

/.../ "לאשר, כחריג, את מעמדה של הרשות המקומית של מועצת סלמה (Salme) בשטחה המנהלי הנוכחי, למעט שטחה של מועצת טורגו לשעבר..." /.../.

טאגה-סורבה, האזורים ששויכו בעבר לרשות הכפרית טורגו, לא הוגדרו כחלק משטחה של הרפובליקה של אסטוניה לאחר הרפורמה המנהלית. באופן זה, הרפובליקה של אסטוניה הכריזה על טאגה-סורבה כאזור אקס-טריטוריאלי, שבו דה יורה סמכות השיפוט של הרפובליקה של אסטוניה לא חלה עוד. תושבי המקום איבדו את הזכות החוקתית לארגן את חייהם באמצעות השלטון המקומי, להשתתף בבחירות וכו'.

עד 3 באוגוסט 1992, כתוצאה מהכנותיו המוקדמות, הגיע ולדק קאוס למקום הנקרא "בית בולה" היו זמינים לעבודת בניין צוות מטעם עיריית טורגו הכפרית בכפר איידה, שתוכנן כמרכז העירייה הכפרית. אך העירייה הכפרית עצמה לא הייתה קיימת.

ב-18 באוגוסט 1992, יו"ר STAS, הארגון הרשמי היחיד המייצג את אנשי טאגה-סורבה, ליווי האנג, החל לדבר על הכרזת ממלכת אסטוניה בטורגו במחאה על הנטישה חסרת התקדים של אנשי טאגה-סורבה. מאוחר יותר, עם זאת, הוחלט להישאר עם השם "טורגו קונינגריק" מכיוון שהשם "קונינגריק אסטוני" איים להסלים את המתיחות הפוליטית בטומפיאה יתר על המידה.
ממוזער|תגובת קיריל טייטר למכתבו הפתוח של לוי הנגי
ב-4 בספטמבר 1992, תוך כדי פיתוח שיתוף פעולה עם המפלגה המלכותית האסטונית, ששאפה לקבל רוב בראיגוגו, פרסם ליווי האנג מכתב פתוח בעיתון "Maaleht" לאחד מחברי המפלגה, קיריל טייטר, שצבר פופולריות בתקשורת, וקרא לו לקבל את כתר המלוכה החדשה. זה היה גם האזכור הכתוב הראשון לממלכה.

ב-8 בספטמבר 1992, הודיע קיריל, המלך המיועד, בתגובה פומבית שפורסמה בעיתון Esmaspaev כי הוא מסכים עם ההצעה והודה על האמון.

כתוצאה מבחירות הרייג'יקוגו (פרלמנט האסטוני) שנערכו ב-20 בספטמבר 1992, קיבל קיריל טייטר, יחד עם 7 תומכי המלוכות נוספים, מושבים ברייג'יקוגו השביעי של הרפובליקה של אסטוניה . 8 המושבים של תומכי המלוכות מתוך 101 היו הפתעה גדולה לכולם, כולל להם עצמם.
ממוזער|קיריל הראשון, לאה קולדספ ומייסדת הממלכה, ליווי האנג. 28 בנובמבר 1992
ב-28 בנובמבר 1992, בנשף בקורסארה, הוכתר ליווי האנג למלך טורגו בחרב האבירית של קיריל טייטר, עם התואר הרשמי קיריל הראשון. יועץ המלך לענייני מלוכה היה ליובוב הרמן, שהיה מלכת היופי הראשונה שנבחרה מסארמה בשנת 1931. ולדק קאוס, יועץ הפיתוח של סורבה, אושר כמושל הכללי של ממלכת טורגו. בוואקום השלטוני הרשמי באדמות טאגה-סורבה, היו אז נציגים רשמיים של שלושה גופי ממשל בו זמנית (צבא ברית המועצות, עיריית סלמה וממלכת טורגו). תיירים יכלו להחתים את דרכוניהם בוויזה של הממלכה, בהליך המוכר לכל המבקרים בסארמה, הנמצאת באזור הגבול של ברית המועצות, במשך 50 שנה. עם זאת, עסקים ומסמכים חיוניים עבור העם היו צריכים להיות מוגשים בממשל המקומי של מחוז סארה.

ב-7 בדצמבר 1992, תוך ציטוט הפרת זכויותיהם החוקתיות של תושבי טאגה-סורבה, הגיש המלך קיריל הראשון, חבר הרייג'יקוגו, הצעת חוק לרייג'יקוגו - להקמת ממלכת טורגו כיחידת ממשל מקומית של הרפובליקה של אסטוניה, על סמך סעיף 155 בחוקת הרפובליקה של אסטוניה. הצעת החוק לא מצאה סתירה כלשהי לחוקת הרפובליקה של אסטוניה, אך כאשר נדחתה, היא התייחסה להיעדר חוק להקמת ממלכה. עם זאת, הושגה המשימה של מועצת הרייג'יקוגו לטפל בשיקום זכויותיה של עיריית טורגו. העניין התמשך, משום שהרייג'יקוגו ניסה להעביר את סוגיית טורגו לכתפי פקידי המשרד ולהפך.

ב-18 בדצמבר 1992, קיריל הראשון הוכתר כמלך בטקס במהלך הנשף שאורגן על ידי אגודת הסארלנד בבית המורים בכיכר העירייה בטאלין. הכתר (שעוצב על ידי ולדימיר קוריסטין), שהיה חלק ממלכתו הרשמית, עלה למלך 500 קרונות אסטוניים .

ב-11 במרץ 1993, אימץ המושב השביעי של הפרלמנט של הרפובליקה של אסטוניה את החלטה מס' 96, אשר החזירה סופית את מועצת טורגו לגבולותיה הקודמים. ולדק קאוס, המושל הכללי לשעבר של ממלכת טורגו, הפך לראש העיר בפועל של מועצת טורגו ששוחזרה לאחרונה, וראש המועצה עד לבחירות המקומיות הסדירות הבאות. כסימן לשלב המלכותי הזמני של מועצת טורגו, תמונת הכתר המלכותי הופיעה גם על סמל מועצת טורגו ועל הדגל עם תמונת סמל המועצה .
ימין|ממוזער|הטלר הראשון של טורגו, מטבע משנת 1993
ב-24 ביוני 1993, ממלכת טורגו הנפיקה לראשונה מטבע משלה. טאלר טורגו הראשון נקרא "קיריל" (ולפעמים כונה "פוליק"), מכיוון שבמטבעות הראשונים הוטבע את פרופילו של קיריל הראשון ואת סמל ממלכת טורגו בצדו האחורי. ערך המטבעות נקבע על חצי ליטר וודקה לבנה וירו, מה שהפך את שער החליפין לרגע ההנפקה לכ-25 קרונות (kr) / טאלר אחד (trt). שער החליפין של טאלר טורגו נמצא בעלייה מתמדת. מטבעות שהונפקו בזמנים שונים עם עיצובים שונים לא רק מוערכים מאוד בקרב נומיסמטים ברחבי העולם, אלא גם משמשים אמצעי תשלום ממשיים (מטבע מקביל) בתוך שטח הממלכה.
ממוזער|תחילתו של שירות הדואר של הממלכה, הראשון שנקרא השלם
הטבעת המטבעות והמדליות של ממלכת טורגו אורגנה על ידי מארט פוספ, ראש בית המטבעה של ממלכת טורגו. ערכו של הטאלר מאושש עוד יותר על ידי העובדה שזיופים של הטאלר של טורגו נצפו במחזור מאז 2012. עם זאת, חלקם קלים מאוד לזיהוי, מכיוון שהם נושאים את הערך הלא נכון ("ליטר אחד").

ב-25 באוגוסט 1993, ביום הולדתו ה-41 של קיריל הראשון, החל שירות הדואר של הממלכה לפעול, והנפיק את מעטפת הדואר הראשונה של הממלכה. על המעטפה הודפס סמל ממלכת טורגו ובול דואר עם פרופיל המלך קיריל הראשון, ועליה נעשה שימוש בבולים מיוחדים. בזכותו של מנהל הדואר הכללי של הממלכה , אן אלמט מורומץ, המשיכו להנפיק אספקת דואר. קיריל הראשון הציע שבעתיד הממלכה תוכל להנפיק סדרה של בולי דואר, חסרי תקדים בעולם, שתכלול בולי דואר עם פרופילים של כל נתיני טורגו.

בשנים 1993–1995 זכתה הממלכה להכרה עולמית. צוותי צילום ממספר מדינות זרות ביקרו בטורגו. הייתה התעניינות רחבה יותר בטגה-סורבה כאטרקציה תיירותית. כמו כן, נבדקו הזדמנויות השקעה. עיריית טורגו קיבלה כמה מבני צריפים במצב טוב יחסית ואת נמל מונטו מכוחות הכיבוש הסובייטיים היוצאים. הממלכה והמלך הצליחו למשוך את תשומת הלב הציבורית לטאגה-סורבה שסבלה קשות והצליחו לקבל פיצוי על נזקי המלחמה מגרמניה. לרוע המזל, רק חלק קטן מהסכומים ששולמו הגיעו לתושבי סורבה, שכן ממשלת אסטוניה השתמשה ברובם כדי לכסות את ההוצאות החברתיות של המדינה. ההישג החשוב ביותר היה, כמובן, שיקום עיריית טורגו כיחידת ממשל מקומית של הרפובליקה האסטונית.

ב-5 במרץ 1995, הכריז קיריל הראשון על עצמו כמלך בגלות עקב מילוי כל המשימות העיקריות שהוטלו עליו ופקיעת סמכויותיו ברייג'יקוגו. השימוש בסמלים המלכותיים, הנפקת והפצת מטבע של טורגו ועניינים מלכותיים אחרים נותרו בטגה-סורבה.
ממוזער|טאלר טורגו החמישי, מטבע משנת 2008, שהונפק לרגל 15 שנה לשער החליפין המקורי של המטבע
בין ה-30 בנובמבר ל-2 בדצמבר 2012, חגגו 20 שנה לממלכת טורגו והכתרתו של קיריל הראשון בסדרת אירועים בקורסארה, סלמה, אנסקולה וטורגו. בהזדמנות זו, קיריל הראשון חזר מגלותו לשלושה ימים, נפגש עם תושבי טורגו, עם פקידי הרשות הכפרית והמחוז, ועם חברים מתקופת ייסוד הממלכה. כל מי שהתעניין בנושא נשאל מה יקרה אם הרשות הכפרית טורגו תבוטל שוב (כמתוכנן ברפורמה המנהלית), והאם הממלכה תוכל להועיל שוב לתושבי טאגה-סורבה?

קיריל הראשון אישר שהוא מוכן לפעול למען האינטרסים של המקומיים, והמלך מינה את קאופו ויפ לתפקיד שומר הממלכה לניהול ענייני המקומיים. הוד מלכותו הודה לאותם מקומיים שעבדו באופן בולט למען קהילת טאגה-סורבה בשנים שחלפו בנאומי כבוד. קיריל הראשון העניק מדליות זיכרון לאנשים שתרמו תרומה מיוחדת לממלכה. לציון יום השנה, הנפיקה המטבעה את גיליון טורגו טאאל הקירילית השישי (עם סימונים מיוחדים 2012 ו-XX). אף על פי שכוח הקנייה של המטבעות כבר גדל בכ-7 יורו / קיר אחד עקב שער החליפין הקירילי, המלך הורה למטבעה של טורגו למכור אותם לאנשי טגאסורו במחיר של 3 יורו כל אחד, בתור מתנת יום נישואין אישית לעמו. באופן מדהים, מעט מאוד מהמטבעות הללו הגיעו לחנויות לקניית וודקה, לחם או נקניקיות בשווי 7 יורו. הוד מלכותו, נרגש מכך, הגיע למסקנה שעבור אנשי טגאסורו, לממלכה שלהם עדיין יש (לפחות פי שניים) משמעות גדולה יותר מדאגותיהם היומיומיות.

בשנת 2014 חגגה סורוומה את יום השנה ה-780 לאזכור הכתוב הראשון של שלטון עצמי מקומי (סוורבה, 1234).

בשנת 2017, כל רשויות מקומיות סארמה אוחדו לרשות מקומית אחת גדולה, אך ממלכת טורגו לא יזמה את ההכרזה על איחודם של השטחים תחת ניהולה של עיריית טורגו כאזורים בממלכה.

בנובמבר 2019, ממלכת טורגו קיבלה את הסמל הלאומי האחרון שלה - ההמנון הלאומי שלה. שיר העם "Oo, Sörvemaa" שנוצר על ידי המוזיקאית המקומית אִיה-מריה טהו (1942–2019) היה ההמנון הלא רשמי של תושבי סורבה במשך שנים. המלחין פיטר ואחי, שהיה מבקר קיצי מזדמן בסורבה, הלחין עיבוד תזמורתי מזמורי לשיר, ובזכות התמיכה הכספית של 79 אנשים הקשורים לסורבה, ניתן היה לארגן את הקלטת "Oo, Sörvemaa" בצורת המנון לאומי טיפוסי, בתחילה כיצירה אינסטרומנטלית. ההמנון הרשמי של ממלכת טורגו "Oo, Sörvemaa", הוקלט על ידי התזמורת Klaaspärlimäng Sinfonietta .

ב-20 במאי 2022, נפטר במפתיע המלך הראשון של טורגו, קיריל הראשון. בעזרת גיוס כספים המוני בקרב תושבי ממלכת טורגו, הוקמה מצבה בבית הקברות ג'מאג'ה לזכרו של המלך המנוח, וניטע עץ אלון ואפרו נטמן באותו אזור.

משאל עם נערך בממלכה למציאת מלך חדש בין ה-30 ביוני ל-19 ביולי 2022. העם הציע בסך הכל 9 מועמדים, כאשר בנו הבכור של קיריל הראשון, קריסטיאן טייטר, קיבל את רוב הקולות (39%).

ב-12 באוגוסט 2022, הוצע לכריסטיאן טייטר תפקיד המלך על סמך תוצאות משאל העם, אותו קיבל. באותו יום, הושבע כריסטיאן טייטר למלך טורגו, בתואר הרשמי כריסטיאן הראשון, בטקס חגיגי שנערך בראש סורבה סאארה. לאחר מכן נערכו חגיגות השבעת המלך החדש ו-30 שנה להקמת ממלכת טורגו.

 סִמלִי המדינה 
 דֶגֶל 
דגל הצלב הנושא את צבעי המדינה האסטונית נבחר כדגל מפלגת העם האסטונית בסוף שנת 1992. צורת הדגל מדגישה גם את האסטוניות של אנשי טורגו ואת הקשר שלהם לשכנתם הקרובה ביותר מעבר לים, שוודיה ויתר מדינות סקנדינביות. לרבים מאנשי טורגו קשרי דם עתיקים עם אומה זו, ורבים מאנשי טורגו הגיעו לשם במהלך מלחמת העולם האחרונה כפליטי סירות שנמלטו מהכיבוש הסובייטי. יחס אורך-רוחב של הדגל הוא 25:16, ויחס הרוחב של אלמנטי הצבע (כחול:שחור:לבן:שחור:כחול) הוא 6:1:2:1:15 אופקית ו-6:1:2:1:6 אנכית. קודי צבעים: כחול (RGB: 25,146,255; HEX: #1992FF), שחור (RGB: 0,0,0; HEX: #000000), לבן (RGB: 255,255,255; HEX: #FFFFFF). הגודל הרגיל של דגל הבית הוא 164 על 105 ס"מ. הדגל משמש באותו אופן כמו דגל אסטוניה. ההבדל הוא שניתן להניף את הדגל 24/7, ובנוסף לימי הדגל האסטוניים, ישנם חמישה ימי דגל נוספים:
 יום השנה להשבעתו של המלך טורגו המוכתר – 12 באוגוסט (כריסטיאן הראשון ; 2022);
 יום הולדתו של המלך הראשון של טורגו - 25 באוגוסט (קיריל הראשון ; 1952).
 יום השנה לאזכור פומבי בכתב הראשון של ממלכת טורגו – 4 בספטמבר (ליווי האנג ; 1992);
 יום הולדתו של מייסד ממלכת טורגו – 2 בנובמבר (ליווי האנג ; 1932);
 יום הולדתו של מלך טורגו המכהן - 21 בדצמבר (כריסטיאן הראשון ; 1972).

 סמל 
ממוזער|סמל ממלכת טורגו
סמל ממלכת טורגו, החילזון נושף האש (Helix Draconis Torguensis), הוא הכלאה בין חילזון ענבים ל"דרקון" מקומי שנוצר ברצון תושבי טגאסורו.

דרקון העירייה מגיע מגמלון של בית בולה, ששימש כאולם העירייה של טורגו עד 2017. בניין זה, עם דרקון הברזל המחושל שלו (דרקון, ליתר דיוק בסיליסק), הושלם בשנת 1905 כבית קיץ עבור קרל אוסוולד בולה, צייר דיוקנאות משפחתיים מפורסם של הצאר ניקולאי השני, ואשתו השנייה, כריסטין ג'וליאן קסלברג.

חילזון הכרם הובא לסורבה מדרום אירופה כמין זר על ידי בעלי הקרקעות לשעבר של מונטו, שהתעניינו בזואולוגיה ובוטניקה. בינתיים, בעל החיים, שהיה גם הוא תחת הגנת טבע, הפך, בהיותו מין פולשני, כה רב עד שלפעמים קשה לנוע בטגה-סורבה בקיץ מבלי לדרוך עליו. מכת הכרוב בסורבה קשורה להייקו המפורסם של המשורר היפני וכומר הזן הבודהיסטי קוביאשי איסה :

"הו חילזון,

הר פוג'י לרומא,

אבל ברוגע, ברוגע!"

בין היתר, מוטיב הייקו זה שימש ביצירתם של הסופרי מדע בדיוני הסובייטיים ארקדי ובוריס סטרוגצקי, בדיסטופיה "החילזון במדרון". המדרון שלאורכו זוחל החילזון המוכתר על סמל ממלכת טורגו דומה מאוד למעקה הברזל היצוק של מדרגות בניין העירייה של טורגו. סמל הממלכה מסמל את התנועה האיטית, הקשה והזהירה, אך המלכותית, של אנשי טאגה-סורבה לקראת שיקום שלטונם העצמי. כמו טיפוס לפסגת הר הגעש פוג'י המתפרץ.

 קישורים חיצוניים 

 "ממלכת טורגו חוגגת 20" Saarte Hääl, 25 באוקטובר 2012
 "גלריה: המלך קיריל הראשון מממלכת טורגו מבקר בסערמה" אשתולה, 30 בנובמבר 2012
 התוכנית לאיחוד רשויות מקומיות עשויה להחיות את ממלכת טורגו, סארלן, 2 בדצמבר 2012
 אתר האינטרנט של ממלכת טורגו
 ממלכת טורגו בפייסבוק
קטגוריה:מדינות לכאורה