סודות האולימפוס

סודות האולימפוס (באנגלית: Lore Olympus) הוא קומיקס רשת מסוגת דרמה רומנטית מאת האמנית הניו זילנדית רייצ'ל סמיית. הקומיקס מהווה עיבוד מודרני למערכת היחסים בין אלת האביב פרספונה לבין אל השאול האדס מהמיתולוגיה היוונית, כשברקע מעובדים שאר מיתוסי המיתולוגיה הנוגעים לדמויות השונות.

סדרת הקומיקס פורסמה לראשונה בשנת 2017 בבלוג הטאמבלר האישי של סמיית, ובהמשך החלה להתפרסם על בסיס שבועי בפלטפורמת "" באפריל 2017. במרץ 2018 הושקה הסדרה מחדש במסגרת "Webtoon Canvas". הקומיקס הסתיים ביוני 2024 לאחר שלוש עונות ו-280 פרקים.

סדרת הקומיקס זכתה להכרה ביקורתית רחבה, ובין היתר זכתה בשני פרסי אייזנר, שני פרסי הארווי ושני פרסי רינגו.

בשנת 2019 הוכרזעל פיתוחו של עיבוד טלוויזיוני מונפש המבוסס על הקומיקס, אשר עתיד לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו".

 סקירה 
 רקע ועלילה 
עלילת הסדרה מתרחשת בעולם דואלי: עולם האלים (האולימפוס והשאול) מוצג כחברה טכנולוגית מודרנית וקפיטליסטית, בעוד שעולם בני התמותה מוצג בסגנון המזכיר את יוון העתיקה. הסיפור עוקב אחר הגעתה של פרספונה, אלת אביב צעירה, לאולימפוס תחת חסותה של אמה, דמטר. מפגש מקרי בין פרספונה לבין האדס, מנכ"ל תאגיד "השאול", מצית מערכת יחסים רומנטית בין השניים המתפתחת על רקע תככים פוליטיים, טראומות עבר ודינמיקות כוח משפחתיות בקרב האלים.
 תמות מרכזיות 
היצירה חורגת מהנרטיב המיתולוגי המסורתי ומשתמשת בו כפלטפורמה לבחינת סוגיות פסיכולוגיות וחברתיות עכשוויות:
 טראומה והחלמה – היצירה מקדישה חלק ניכר מעלילתה להשלכות הפסיכולוגיות של תקיפה והטרדה מינית. בניגוד למיתוס המקורי, הסדרה מפרקת את מושג ה"חטיפה" לגורמים פסיכולוגיים ומתמקדת בתהליך הריפוי ארוך-הטווח, בהתמודדות עם תופעת ה"גזלייטינג" ובמאבקה של הדמות המרכזית להשבת האוטונומיה האישית שלה.
 מערכות יחסים ודינמיקות כוח – הסדרה מציבה ניגוד בין מערכות יחסים הרסניות ופוגעניות (כגון אלו של זאוס והרה או אפולו ופרספונה) לבין בניית קשר המבוסס על תקשורת והסכמה. דמותו של האדס מעוצבת באופן המערער על מיתוס "הגבר הדומיננטי", תוך הצגת דמות הפועלת תחת מגבלות רגשיות ומוסריות.
 האנשה פסיכולוגית של האלוהות – האלים מוצגים כדמויות פגומות הסובלות מבעיות מודרניות כגון בדידות ודיכאון, התקפי חרדה, התמכרויות וחוסר ביטחון תעסוקתי.
 ביקורת חברתית – דרך תיאור האולימפוס כחברה המקדשת תדמית וסטטוס, היצירה מבקרת את תרבות הצהובונים, את כוחם של פערים מעמדיים ואת הקושי בשמירה על פרטיות בתוך חברה היררכית.
 מאפיינים אמנותיים 
סגנונה של סמיית מתאפיין בשימוש בצבעוניות סימבולית (Color Coding): לכל דמות פלטת צבעים ייחודית משלה המשקפת את מצבה הרגשי ומעמדה המיתי. האמנות משלבת קווים מינימליסטיים עם טכניקות של צבעי מים דיגיטליים, המעניקים לסדרה מראה סוריאליסטי המדגיש את הניגוד בין האסתטיקה החזותית לבין הנושאים המורכבים הנידונים בה. כמו כן, הצבעוניות הסימבולית בסדרה משמשת ככלי נרטיבי רב-עוצמה המבוסס על תורת הצבעים:
 הרמוניה וניגודיות – הקשר בין האדס (המאופיין בכחול עמוק) לפרספונה (המאופיינת בוורוד חיוני) מוצג דרך פלטה משלימה המזכירה את צבעי השקיעה, מה שיוצר תחושת איזון והרמוניה ויזואלית. לעומת זאת, השילוב בין הוורוד של פרספונה לצהוב הבוהק של אפולו יוצר "צרימה" ויזואלית מכוונת, המשמשת כמטאפורה חזותית לטבעו הפוגעני של הקשר ביניהם.
 ייצוג דואליות העולמות – הצבעים מפרידים בין המרחבים השונים בסיפור; השאול מאופיין בגוונים קרים ואפורים המסמלים מקצועיות תאגידית ובדידות, בעוד האולימפוס רווי בצבעים חמים ונוצצים המייצגים ראוותנות. בעטיפות הכרכים ניתן לראות כיצד הקומפוזיציה משתמשת בצבע כדי להפוך את היוצרות: פרספונה ממוקמת בתוך טבע ורוד פראי, בעוד האדס מופיע על רקע קו רקיע אורבני כחול ומודרני.
 צבע כמייצג עוצמה – דמויות בעלות כוח עז מאופיינות בצבעים רוויים, כגון האדום האימפולסיבי של הרמס ומינטה. כמו כן, צבעי הדמויות משתנים בהתאם למצבן הרגשי; כאשר פרספונה חווה זעם, הגוון הוורוד שלה עשוי להפוך לכהה או ל"מלוכלך", ועיניה עשויות לזהור באדום – רמז לכוחה המיתי המסתתר תחת חזותה התמימה.
 האנשה של ישויות קדמוניות – אצל אלים קדמוניים וטיטאנים, הצבעוניות רחבה ועמוקה יותר ומייצגת את כוחות הטבע שהם מגלמים, כמו עור הטורקיז של גאיה או העור זרוע-הכוכבים של קרונוס.

 דמויות 
 דמויות מרכזיות 
 פרספונה – אלת האביב, מלכת השאול ואשתו הטרייה של האדס. היא מתוארת כאישה צעירה בעלת עור ורוד. פרספונה היא דמות אמביוולנטית: מחד היא מצטיירת כאישה תמימה באולימפוס המחפשת את עצמאותה, ומאידך היא נושאת עמה כוח הרסני – בצעירותה טבחה בטעות בכפר של בני תמותה לאחר שאלו פגעו בנימפות הפרחים שלה. שערה מגיב לרגשותיה ונובט פרחים בעת התרגשות או לחץ.
 האדס – מלך השאול, אל המתים והעושר. הוא מתואר כאיש עסקים גבוה ושרירי בעל חזות כחולה עמוקה, שיער לבן וצלקות רבות על גופו אך גם כדמות רגישה ומבודדת רגשית. האדס הוא מנכ"ל תאגיד "השאול" (Underworld Corp), המנהל את נשמות המתים. בניגוד למיתולוגיה המסורתית, בגרסה זו אין קשר דם בין האדס לפרספונה.
 הרה – אלת הנישואין והמשפחה ומלכת האלים. מתוארת כאישה זהובה בעלת צלקת ארוכה על בטנה כזכר למלחמה בטיטאנים. הרה סובלת בנישואיה לזאוס ומוצגת כמי שמרבה לשתות ולעשן. בעבר ניהלה רומן ממושך עם האדס, אך בהווה הם חברים קרובים בלבד. בגרסה זו הרה מוצגת כדמות פמיניסטית הנלחמת על מעמדן של האלות.
 זאוס – מלך האלים ואחיהם הצעיר של האדס ופוסידון. מתואר כאיש עסקים בעל חזות סגולה. זאוס הוא דמות אגוצנטרית, פרנואידית ובוגדנית, הנוטה לשקרים ומעשי בריונות. למרות תכונותיו השליליות, הוא מפגין דאגה עמוקה לאחיו ולאשתו ברגעים קריטיים. הוא היחיד מבין "שושלת ששת הבוגדים" שגופו נותר ללא צלקות מהמלחמה.
 אפולו – אל השמש, המוזיקה והנבואה. מתואר כפלייבוי בעל חזות צהובה-בוהקת. אפולו הוא האנטגוניסט המרכזי בסיפור; הוא תוקף מינית את פרספונה ומנסה לכפות עליה נישואין במניפולציות. שאיפתו לפרספונה נובעת מרצונו להשתמש בכוחה כ"אלת פריון" כדי להפיל את אביו, זאוס, מהשלטון.

 דמויות משנה בולטות 
 ארוס – אל האהבה, בנם של אפרודיטה וארס. דמות שרירית בעלת חזות בצבע מג'נטה. חבר קרוב של פרספונה ואחד היחידים המודעים לטראומה שחוותה.
 הקטה – אלת הכישוף ויד ימינו של האדס בניהול "תאגיד השאול". ניכרת בעורה הכחול ובעיניה הצהובות; דמות חכמה, חדת-לשון ורציונלית.
 דמטר – אלת הקציר ואמה של פרספונה. מאופיינת בגווני ירוק-טבע ובעלת גישה הורית שתלטנית וחונקת, המובילה לחיכוכים עזים עם בתה על רקע רצונה של פרספונה לעצמאות.
 ארטמיס – אלת הציד, המאופיינת בגווני סגול כהה. אחותו התאומה של אפולו ושותפתה לדירה של פרספונה, המגוננת על חברתה, אך בתחילה אינה מודעת לטבעו האמיתי והפוגעני של אחיה.
 ארס – אל המלחמה, בנם של זאוס והרה. דמות שרירית בעלת חזות כתומה ועיניים אדומות. בעבר נפגש עם פרספונה בעולם בני התמותה בעת שהיה פצוע והיא ריפאה אותו – אירוע שעורר את חשדו כי היא אלת פריון.
 פוסידון – מלך הים ואחיהם של האדס וזאוס. דמות בעלת חזות ירוקת-ים ואופי חופשי ואימפולסיבי. הוא נושא צלקת על עינו השמאלית כזכר לתקופה שבה נבלע על ידי אביו, קרונוס, ונמצא במערכת יחסית פוליאמורית עם אשתו, אמפיטריטה.
 הרמס – אל המהירות והמסחר. ספורטאי בעל חזות אדומה, חבר קרוב של פרספונה העובד כאוסף נשמות עבור תאגיד "השאול".
 אפרודיטה – אלת האהבה והיופי, המאופיינת בגווני לבנדר וסגול בהיר. דמות מורכבת המגוננת על ילדיה; בעבר נאלצה להקריב את עצמה מול זאוס כדי להגן על בנה ארוס.
 פסיכה – בת תמותה שהייתה נסיכה בממלכה פוגענית. לאחר שנחטפה על ידי ארוס, החלה להתגורר באולימפוס תוך שהיא מתחזה לנימפה סגולה המשרתת את אפרודיטה.
 הסטיה – אלת הבית והמשפחה, בעלת חזות כתומה. ממייסדות ארגון TGOEM ("האלות של הבתולין הנצחי") ובת זוגה של אתנה.
 אתנה – אלת החוכמה והלוחמה. מאופיינת בגווני כסף ובשיער קצר.
 מינטה – נימפת נהר בצבע אדום שני ובת זוגו לשעבר של האדס. דמות הרסנית הסובלת מביטחון עצמי נמוך, הנוהגת באלימות רגשית כלפי הסובבים אותה.
 תנטוס – אל המוות, מאופיין בגווני אפור. חווה חוסר ביטחון במעמדו המקצועי כאוסף נשמות בשל הישגיו הנמוכים ביחס להרמס.
 אריס – אלת המדון המנודה, בתם של זאוס והרה. בעלת עור צהוב וכנפיים שחורות. היא זו שהעניקה לפרספונה את מתנת ה"זעם" בילדותה.
 הפייסטוס – אל האש והנפחות, בעל חזות כתומה כהה. הוא נעזר בפרוטזות ברגליו וביד רובוטית, ופועל כהאקר מיומן המסייע לאלים אחרים במישור הדיגיטלי.
 דפנה – נימפת פרחים בגווני ורוד וכחול וחברתה של פרספונה. לאחר שנמלטה ממערכת יחסים מטרידה עם אפולו, הפכה לבת זוגו של תנטוס.
 קרונוס – טיטאן הזמן והנבל המרכזי בעברם של האלים. דמות ענקית שעורה נראה כמרקם של לילה זרוע כוכבים.
 ניקס – אלת הלילה הקדמונית. דמות מונומנטלית בצבע כחול כהה עם עיניים רבות בגוון ורוד עז.
 כיירון – קנטאורית המשמשת כפסיכולוגית עבור פרספונה, בניגוד למיתולוגיה המקורית בה כיירון הוא קנטאור זכר.
 מורפיאוס – אלת החלומות, בעלת חזות כחולה וכנפיים לראשה. מוצגת כאישה טרנסג'נדרית בניגוד למיתולוגיה המקורית, בה דמותה מוצגת בעיקר כגבר.
 היפנוס – אל השינה, אחיו התאום של תנטוס, בנה של ניקס ואביה של מורפיאוס. הוא מאופיין בחזות של גבר עירום בעל עור אפור, עיניים כחולות וכנפיים, מראה הדומה לזה של אחיו.
 קרברוס – אחד מכלביו של האדס. קרברוס הוא כלב ציד שחור ועצום, בעל היכולת לשנות את גודלו מכלב רגיל לענק בעל שלושה ראשים. הוא קרוב מאוד לפרספונה ומסוגל לתקשר מילולית עם האדס.
 הבה – אלת הנעורים ובתם הצעירה של זאוס והרה. היא ניחנה ביכולת לרקוח סוגים רבים של משקאות אלכוהוליים. חזותה החיצונית מתוארת כהעתק כמעט מושלם של אמה, הרה.
 הליוס – טיטאן השמש. הוא מוצג כדמות מונומנטלית של גבר זהוב ועצום. הליוס הוא זה שחשף בפני תנטוס את האירוע האלים שחוללה פרספונה בעולם בני התמותה.
 אסקלפיוס – אל הרפואה, חצי-אל ובנו של אפולו, המשמש כרופא. הוא מאופיין בחזות של גבר קירח בעל עור סגול בהיר. אסקלפיוס נוטה לחשוף סודות רפואיים של מטופליו בפני אביו, ככל הנראה כתוצאה מכפייה ואיומים מצד אפולו; כך למשל חשף את עקרותו של האדס. ניכר כי הוא חש מאויים מאוד מאביו.
 גאיה – אלת האדמה הקדמונית. היא מוצגת כאישה עצומה בעלת עור בגוון טורקיז ושיער הנראה כעלי שלכת. גאיה הייתה אלת הפריון הראשונה.
 אורנוס – אל השמיים הקדמוני. דמותו היא של גבר שרירי ועצום בצבע תכלת בעל שש עיניים. במהלך העלילה נחשף כי אפולו קושר עמו קשר במטרה להפיל את שלטונו של זאוס.

 כתיבה ופיתוח 
הקומיקס נכתב ומאויר בידי היוצרת הניו־זילנדית רייצ'ל סמיית. סמיית היא בוגרת לימודי עיצוב גרפי, ולאחר שניסיונותיה להשתלב בתעשייה היצירתית לא צלחו, פנתה לעבודה בתחום השיווק. בשנת 2016 נחשפה לאפליקציית "", ובעקבות זאת החלה לפרסם את "The Doctor Foxglove Show" – סדרת המשך לניסיון מוקדם יותר שלה ליצירת קומיקס ארוך-טווח בשם "The Doctor Pepper Show". הסדרה הופסקה לאחר שני פרקים בלבד, כאשר האחרון פורסם ב-12 ביוני 2016 במדור "Webtoon Discovery" (כיום "Webtoon Canvas").

כעבור כשנה, באפריל 2017, החלה סמיית ליצור את הקומיקס. הקומיקס פורסם תחילה בטאמבלר וב-Webtoon Discover, ובהמשך הושק מחדש ב-Webtoon Canvas במרץ 2018.

באתר הרשמי ציינה סמיית מספר מקורות ספרותיים ומחקריים ששימשו לה השראה ולבסיס מיתולוגי:
 "Heroes, Gods and Monsters of the Greek Myths" מאת ברנרד אֶבְסלין.
 "Classical Mythology: The Greeks: The Modern Scholar" מאת פרופ' פיטר מיינק.
 "Classical Mythology" מאת פרופ' אליזבת ונדיוור.
 "מטמורפוזות" מאת אובידיוס.
 "המיתוסים היווניים" מאת רוברט גרייבס.
 "מעשים וימים" מאת הסיודוס.
 "האיליאדה" מאת הומרוס.
 "האודיסיאה" מאת הומרוס.
 "המנונים הומריים", ובייחוד ההמנון מתוכו שמוקדש לדמטר.

 הפצה 
הקומיקס פורסם לראשונה בשנת 2017 בטאמבלר וב-Webtoon Discover. עם השקתו הרשמית ב-Webtoon Canvas ב-4 במרץ 2018, עודכן הקומיקס בקצב שבועי. קוראים בעלי מנוי "Webtoon Fast Pass, יכלו לגשת לפרקים חדשים טרם פרסומם הרשמי.

ביולי 2023 אישרה סמיית כי לסדרה קיים סיום מתוכנן. סדרת הקומיקס הסתיימה רשמית ב-2 ביוני 2024, לאחר שלוש עונות ובהיקף כולל של 280 פרקים.

סמיית יצרה את הקומיקס באמצעות תוכנת "אדובי פוטושופ" ובשימוש בלוח הציור הדיגיטלי "Wacom Cintiq Pro".
 אוגדנים פיזיים 
 אוגדן פרקים תאריך הפצה הערה 1  1–25  2 בנובמבר 2021  יצא לאור בעברית בהפצת "כתר הוצאה לאור" בשני כרכים: "יפה מדי" ו"צל השמש". 2  26–49  5 ביולי 2022   3  50–75  11 באוקטובר 2022 4  76–102  6 ביוני 2023  5  103–126  3 באוקטובר 2023  6  127–152  7 במאי 2024  7  153–179  1 באוקטובר 2024  8  180–206  6 במאי 2025  9  207–233  7 באוקטובר 2025 

 ביקורת 
בשנת 2019 הודיעה פלטפורמת "Webtoon" כי הקומיקס נצפה למעלה מ-299 מיליון פעמים, ובכך הפך לקומיקס הרשת הנצפה ביותר בפלטפורמה.

במאמר שפורסם באתר "The Daily Dot", המליצה הכותבת נהליה בונפיגליו על הקומיקס, וכתבה כי קיימות סיבות רבות לקרוא אותו, אך הפשוטה שבהן היא "העיבוד המבריק של סמיית למיתוס". לדבריה, העלילה "מרתקת ללא דופי, מחממת לב וכואבת כאחד", והדמויות מתמודדות עם סוגיות על-זמניות מבעד לעדשה מודרנית, תוך פירוק הרומנטיזציה של אונס וחטיפה "בחן ובתחכום". בונפיגליו ציינה עוד כי הקומיקס מתעדכן מדי יום ראשון, וקוראים חדשים ימצאו עצמם ממתינים לפרק הבא "בנשימה עצורה". היא שיבחה גם את האיור, וציינה כי אופן הסיפור של סמיית עושה שימוש מחושב בצבעים, בפאנלים נטולי טקסט ולעיתים אף במוזיקה.

אתר "The Beat" כלל את הקומיקס ברשימת, מאה הקומיקסים הטובים של העשור השני של המאה ה-21", ותיאר את האיור של סמיית כ"עוצר נשימה". עוד נכתב כי הסדרה עושה שימוש מוצלח בפורמט ה-Webtoon, וכי העיבוד המודרני של המיתוס גורם לעלילה "להרגיש רעננה ודחופה, כמו האזנה לשיחה של שכניך – עשירים מאוד ומבולגנים מאוד".

קייטלין קונֶקֶה, מבקרת באתר "Critical Darlings", ציינה כי האיורים מאפשרים לקורא "לראות כיצד פרספונה מרגישה", ותיארה זאת כדרך סיפור חווייתית במיוחד. לדבריה, הוויזואליות מאפשרת הצצה אל עולמה הפנימי של פרספונה ומעבירה את המורכבות הרגשית הנלווית לטראומה נפשית, כגון תקיפה מינית ואונס. קונקה שיבחה גם את הצגת הנושא מנקודת מבט של יוצרת אישה, וציינה כי סמיית ויוצרות נוספות "אינן רק מספרות – אלא מראות", ובכך גורמות לנשים ולנפגעות תקיפה מינית "להרגיש נראות".

ביקורת שפורסמה באתר "" שיבחה את הבחירה להעניק לפרספונה סוכנות ועצמאות רבות יותר מאשר במיתוס המקורי, וציינה כי "דווקא הסוכנות הזו – התביעה על גופה ומיניותה – היא שמשכה אותי לסיפורים הללו ככוח מגנטי". ניקול מחיאס מאתר "קראנצ'ירול" כתבה כי אף שהעלילה "בוגרת ודרמטית למדי", המתח והרומנטיקה בין האדס לפרספונה סוחפים, והאיור "צבעוני ומרהיב".
 פרסים ומועמדויות 
 שנה פרס קטגוריה תוצאה הערה 2019  פרס אייזנר  קומיקס הרשת הטוב ביותר    2020  פרס רינגו   2021  פרס גודרידס  רומנים גרפיים וקומיקס    פרס הארווי  ספר השנה הדיגיטלי   2022  פרס אייזנר  קומיקס הרשת הטוב ביותר    פרס הוגו  הסיפור הגרפי או הקומיקס הטוב ביותר    2023  פרס אייזנר  קומיקס הרשת הטוב ביותר   

 עיבוד טלוויזיוני 
באוקטובר 2019 דווח באתר "Deadline Hollywood" כי "חברת ג'ים הנסון" נכנסה לשותפות עם "Webtoon" לצורך פיתוח סדרת הנפשה המבוססת על הקומיקס. נמסר כי על הפרויקט מפקחת אשלי גריפיס, מנהלת חטיבת הטלוויזיה בחברה, אך באותה עת לא הוחלט על סגנון האנימציה, ולא פורסמה הפלטפורמה שבה תשודר הסדרה. בדיווחים נוספים צוין כי הסדרה מיועדת לקהל צעיר-בוגר, וכי מטרתה להרחיב את נקודת המבט הייחודית של רייצ'ל סמיית על המיתולוגיה היוונית כפי שהיא מוצגת בקומיקס. בשלב זה לא היה ברור אם סמיית עצמה תהיה מעורבת באופן פעיל בעיבוד.

במרץ 2021 נטען בדיווח תקשורתי אודות העיבוד הטלוויזיוני כי מדובר ב"סדרת ההנפשה המערבית הראשונה המבוססת על קומיקס Webtoon", וזאת לאחר שעיבודים קודמים של יצירות "Webtoon" הופקו כאנימה יפנית. בדצמבר 2021 פרסמה "Webtoon" הודעה רשמית שלפיה סדרת ההנפשה מצויה "בשלבי פיתוח". הצהרה דומה חזרה גם בהודעות לעיתונות שפורסמו ביולי 2022 ובאוקטובר 2022.

בריאיון שפורסם ב-29 בנובמבר 2024 באתר "Anime News Network", ציין ארון לויטס, נשיא "Wattpad WEBTOON Studios", כי "Webtoon" "עובדת בשיתוף פעולה עם חברת ג'ים הנסון" על העיבוד המונפש. לדבריו, מאחר שלצבע יש תפקיד מרכזי באופן הסיפור של הקומיקס, ההנפשה היא "נקודת פתיחה מצוינת" עבור העיבוד.

בינואר 2026 הוכרז כי העיבוד הטלוויזיוני קיבלה הזמנת סדרה מלאה עבור שירות הזרמת המדיה "פריים וידאו", וכי ג’וליה קופרמן תשמש כשואוראנרית, תסריטאית ומפיקה בפועל של הסדרה.

 קישורים חיצוניים 


 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ובקומיקס
קטגוריה:ספרי 2017
קטגוריה:סדרות רומנים גרפיים
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית בתרבות
קטגוריה:סיפורת פמיניסטית