זר פרחים עם שפירית

זר פרחים עם שפירית (בהולנדית: Festoen van bloemen opgehanden tussen twee dierenschedels - קישוט פרחים תלוי בין שתי גולגולות בעלי חיים) הוא ציור שמן על לוח אלון משנת 1652 מאת הציירת הפלמית מיכאלינה ואוטייה. היצירה היא אחד משני ציורי טבע דומם בלבד הידועים כיום כעבודותיה המיוחסות לה בוודאות, והיא נחשבת נדירה במיוחד במסגרת יצירתה. הציור מדגים את שליטתה יוצאת הדופן של ואוטייה בז'אנר טבע הדומם, לצד מומחיותה המוכרת בדיוקנאות, ומציג קומפוזיציה מורכבת של זר פרחים עשיר התלוי בין שתי גולגולות של בעלי חיים כשמעליו שפירית מרחפת. היצירה תופסת מקום חשוב בתולדות האמנות של המאה השבע-עשרה כעדות מרכזית למגוון סגנונותיה של האמנית.

 תיאור היצירה 
הציור מבוצע בשמן על לוח אלון במידות 41.1 על 57.4 סנטימטר. בחלק השמאלי העליון מופיעה חתימה מלאה ותאריך: Michaelina Wautier fecit 1652. במרכז היצירה תלוי זר פרחים עשיר ומגוון, מתוח בין שתי גולגולות של בעלי חיים, ועל כן נוצר דימוי דרמטי המשלב יופי טבעי עם אלמנט אקזיסטנציאלי. מעל הזר מרחפת שפירית, ואילו חרקים נוספים נראים בין העלים והפרחים. זר הפרחים כולל ציפורני חתול, מדרגלת, עולש, חיננית, דיגיטליס, אפונה ריחנית, היביסקוס ומינים נוספים. רמת הדיוק של העלים, הגבעולים והעלי כותרת יוצרת תחושת תיעוד נאמן לטבע, אף שהשילוב בין פרחים הפורחים בעונות שונות מעיד כי מדובר בהרכב שאינו יכול להתקיים במציאות. ההצבה בין גולגולות בעלי חיים מדגישה את המתח בין התחדשות לבין כליון.

 פרשנות והשוואות 
ואוטייה שאבה השראה מציירי טבע הדומם הפלמיים בני זמנה, ובמיוחד מדניאל סחרס שהתמחה בזרים דקורטיביים המאוגפים סביב דמויות או פסלים בטכניקת טרומפלויי. ואוטייה הרחיבה את המערך הצורני המקובל והוסיפה מספר גדול יותר של מינים, באופן המזכיר את עבודתו של יאן ברויכל האב שהרבה לשלב פרחים אקזוטיים ונדירים.

הגולגולות שעליהן תלוי הזר מרמזות לנושא הממנטו מורי, שבו יופי ופריחה מתקיימים לצד סמל מובהק של מוות. שפירית מעל הזר, לצד פרפרים וחרקים אחרים, מעצימה את סמליות מחזור החיים והמוות. דימוי הגולגולות מזכיר גם את מוטיב הבוקרניום מן האמנות הרומית העתיקה, שבו גולגולות בקר מקשטות פריזים של מקדשים ומזכירות את פעולת הקורבן. שילוב הפריחה עם הגולגולות עשוי לרמוז על מסר של הקרבה וגאולה. בממד נוסף מציגה ואוטייה את האמן כמי שמסוגל להשתית סדר חדש שבו הפרחים, שאמורים לקמול, זוכים לחיי נצח באמצעות המלאכה האמנותית.

 תולדות היצירה 
היצירה צוירה בשנת 1652 וייתכן שנוצרה לפי הזמנה ייעודית של פטרון מסוים. הייתה יצירה מקבילה שאינה מצויה עוד, שחלקה מידות כמעט זהות וקומפוזיציה דומה מאוד, וגם היא נחתמה ותוארכה לאותה שנה. זיקה זו בין השתיים, כמו גם אופיין הדקורטיבי, מציעה כי נועדו לתליה משותפת באולם או חדר מסוים. במהלך המאות שלאחר יצירתן אין מידע מלא על מסלול הבעלות, אך היצירה מופיעה החל מן המאה העשרים ברשימות תערוכות וקטלוגים חשובים.

 תולדות הבעלות 
הציור נמכר במכירה אנונימית בלונדון בסותבי'ס ב-8 ביולי 1964, לוט 63, ונמכר תמורת 120 לירות לחברת האמנות דובס. לאחר מכן הוצג בשנת 1964 בגלריית האחים דובס באמסטרדם. הציור נמצא באוסף פ. סי. בוטו בזנקט גילגן שבאוסטריה בשנת 1972. לאחר פטירתו נמכר שוב באמסטרדם בסותבי'ס ב־16 בנובמבר 1993, לוט 38, אז נרכש לאוסף שבו הוא נמצא כיום.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:פרחים בתרבות
קטגוריה:ציורי פרחים