דיוקן בנסטר טרלטון

דיוקן קולונל טרלטון הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הבריטי סר ג'ושוע ריינולדס, שנוצר בשנת 1782. היצירה מתארת את הקצין הבריטי בנסטר טרלטון (1754–1833) בגיל 27, בעת שירותו כמפקד פרשי הלגיון הבריטי במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הציור מצוי באוסף הגלריה הלאומית בלונדון ואינו מוצג כיום.

 תיאור היצירה 
ביצירה נראה בנסטר טרלטון כשהוא מוצג לרגע מחוץ לאוכף על שדה קרב. הוא לבוש במדי הלגיון הבריטי ומעמיד רגל על קנה תותח כדי לחבר מחדש את חרבו לחגורתו לפני החלפת סוס. מאחוריו נראים שני סוסים, שרסניהם מוחזקים בידי חייל, ולצדם עגלת תותח. עשן ירי מתאבך סביב הדמויות ומצמצם את עומק המרחב, כך שהסצנה כולה מתרחשת בקדמת הציור. האור ממקד את תשומת הלב בדמותו של טרלטון ובפניו, בעוד שיתר חלקי הסצנה נותרים באפלולית יחסית.

 הדמות המתוארת וההקשר ההיסטורי 
בנסטר טרלטון שירת כמפקד פרשי הלגיון הבריטי, יחידה שפעלה ללא הרף במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, בעיקר בקרוליינה הדרומית, והייתה מעורבת בהתכתשויות ופשיטות רבות. הוא נודע באומץ לבו, אך גם באכזריותו, וזכה לכינוי "טרלטון המדמם" בקרב האמריקאים. במהלך המלחמה איבד שתי אצבעות בידו הימנית מפגיעת ירי מוסקט. המלחמה באמריקה הסתיימה למעשה ב־19 באוקטובר 1781, כאשר לורד קורנווליס נאלץ להיכנע לג'ורג' וושינגטון ביורקטאון. לאחר המלחמה היה טרלטון לחבר פרלמנט מטעם ליברפול, הגן על סחר העבדים שממנו צברה משפחתו את הונה, ובהמשך קיבל דרגת גנרל בשנת 1812 ותואר ברונט בשנת 1816.

 תהליך היצירה 
ריינולדס רשם כי טרלטון ישב לציורו תשע פעמים, כאשר הישיבה הראשונה התקיימה עשרה ימים בלבד לאחר שובו של טרלטון לאנגליה בתום המלחמה. לאחר שהושלמו הראש והכתפיים, הופק תחריט של הדיוקן לצורכי פרסום, בצירוף תיאור מפורט של מעלליו הצבאיים של טרלטון. באותה תקופה ניהל טרלטון קשר רומנטי מתוקשר עם מרי רובינסון, שהייתה בעבר פילגשו של נסיך ויילס. ריינולדס צייר גם את דיוקנה של רובינסון, ורישומיו מראים כי שניהם הגיעו לישיבות ציור באותם ימים.

 הקשר אמנותי והשראות 
ריינולדס הרבה לשאוב רעיונות מציורי מאסטרים קדומים, מרישומים ומפסלים עתיקים. תנוחתו של טרלטון בציור מבוססת על שילוב של מקורות שונים: רישום של רמברנדט המתאר את טוביאס והמלאך, פרט מתוך ציורו של טינטורטו "רחיצת רגלי השליחים", ופסל עתיק של הרמס. העתק יצוק של פסל הרמס הוצב באקדמיה המלכותית, שבה כיהן ריינולדס כנשיא, ושימש לו מקור השראה ישיר.

 פרשנות 
הציור מציג את טרלטון ברגע של הפוגה בתוך פעולה צבאית מתמשכת. הדמות אינה מתוארת בעת הסתערות, אלא בשעה שהיא מתקנת את חרבה ומתכוננת להמשך הלחימה. הבחירה ברגע זה, יחד עם עשן הירי והקומפוזיציה הדחוסה, יוצרת תחושת מתח מתמשך ומדגישה את נוכחות המלחמה כסביבה כוללת. הצגת הדמות מחוץ לאוכף מדגישה הן את פעילותו כלוחם והן את מצבו האנושי בשדה הקרב.

 טכניקה ומצב השתמרות 
מצבו של הציור נפגע בשל ליקויים בטכניקת הציור של ריינולדס, תופעה הניכרת גם ביצירות אחרות שלו. בתקופה זו צבעי שמן לא נמכרו מוכנים, והאמן ואנשיו ערבבו פיגמנטים עם שמנים שונים, בהם שמן פשתן, פרג ואגוז, וכן שרף מחטני. ריינולדס השתמש בשכבות צבע ובזיגוגים שאינם מתייבשים היטב, לעיתים בין שכבות מחומרים שונים, דבר שגרם לחוסר יציבות במבנה הציור לאורך הזמן.

 היסטוריית הבעלות 
הציור הוזמן בידי אחד מאחיו של בנסטר טרלטון עבור אמם. הוא הוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1782 וזכה ברובו לשבחי המבקרים, אך ריינולדס קיבל את התשלום עבורו רק כעבור תשע שנים. בשנת 1951 נתרם הציור לגלריה הלאומית בלונדון בידי הנרייטה שארלוט טרלטון.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ג'ושוע ריינולדס: ציורים
קטגוריה:סוסים באמנות