ריחאנה ג'בארי

ריחאנה ג'בארי (באנגלית: Reyhaneh Jabbari, בפרסית: ریحانه جباری, 5 בנובמבר 1987-25 באוקטובר 2014) הייתה אישה איראנית שהפכה לסמל בינלאומי למאבק נגד עוולות מערכת המשפט באיראן, לאחר שהוצאה להורג כשהייתה בת 26, בשנת 2014 באשמת רצח של אדם שלטענתה ניסה לאנוס אותה.

ג'בארי הורשעה ברצח מורטזה עבדולאלי סרבאנדי, שהיה סוכן לשעבר של משרד המודיעין האיראני. היא הייתה בכלא משנת 2007 ועד להוצאתה להורג בתלייה באוקטובר 2014 בגין הריגת האנס לכאורה שלה. היא פרסמה את זיכרונותיה מהאירועים בזמן שהייתה בכלא. עורך הדין הראשון שייצג אותה היה מוחמד מוסטפאי, שפרסם את סיפורה בבלוג שלו. על פי החוק האיראני, לאחר שאשמתה הוכחה והוחלט שהטענה שלה להגנה עצמית אינה נכונה, רק למשפחת הקורבן הייתה הזכות לעצור את ההוצאה להורג; למרות מאמצי הפרקליטות, משפחת הקורבן התעקשה להמשיך בהוצאה להורג.

 רקע 
בשנת 2007 כשהייתה בת 19 ועבדה כמעצבת פנים, היא פגשה בבית קפה את סרבאנדי, והוא שכנע אותה לבקר במשרדו כדי לדון כביכול בהזדמנות עסקית. בעת ששהתה במשרדו הוא ניסה לאנוס אותה. ג'בארי דקרה אותו בסכין, ואז נמלטה מהמקום והוא נפטר.

 מעצר ומשפט 
לאחר מעצרה, הוחזקה ג'בארי בבידוד במשך חודשיים ללא גישה למשפחתה או לייעוץ משפטי. במהלך תקופה זו, היא הוכרחה למסור הודאה כוזבת תחת עינויים ואיומים מצד החוקרים לפגוע באחותה. בשנת 2009 נידונה למוות על ידי בית משפט בטהרן.

התביעה טענה שג'בארי שלחה הודעה לחברתה על תוכניתה להרוג את סרבאנדי וכי היא רכשה את הסכין יומיים לפני שהרגה את סרבאנדי.ההגנה טענה שג'בארי עשתה זאת כתוצאה מתחושת חוסר ביטחון כללית ולא כהכנה לרצח מתוכנן של סרבנדי. היא העידה כי חשה מאוימת וכי הסכין נועדה להגנה עצמית בלבד במקרה של תקיפה.

על פי דיווחו של אחמד שאהיד, הכתב המיוחד של האו"ם לזכויות אדם באיראן, ג'בארי נשכרה על ידי סרבאנדי לעיצוב מחדש של משרדו, אך הוא לקח אותה לדירה שבה ניסה לתקוף אותה מינית. לטענת ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, ג'בארי הודתה כי דקרה את סרבאנדי בגבו כדי להתגונן, אך טענה כי הוא נהרג בידי אדם שלישי שהיה נוכח בדירה, בשם "שיחי". היא העידה כי הסכין שבה השתמשה לא הייתה הנשק הקטלני היחיד באירוע, אך מערכת המשפט האיראנית סירבה לחקור את מעורבותו של אותו אדם.

 המאבק לשינוי גזר הדין 
ארגוני זכויות אדם בינלאומיים רבים ביקשו שוב ושוב משפט חוזר עקב חששות עזים לשחיתות וטיפול כושל חוזר ונשנה בתיק מצד הרשויות האיראניות.

מספר ארגונים, אמנסטי אינטרנשיונל, האומות המאוחדות והאיחוד האירופי פעלו למען הצלת חייה.

ב-29 בספטמבר 2014 הוכרז כי הוצאתה להורג קרובה. ב-1 באוקטובר 2014 דווח כי התוכנית להוציאה להורג נעצרה. ברשתות החברתיות הושקו קמפיינים לעצירת הוצאתה להורג אך במקביל עלו דיווחים שקרובי משפחתו של ג'בארי לא הצליחו לקבל את הסכמת משפחת הקורבן להקלה בעונש.

 מוות ומורשת 
ג'בארי הוצאה להורג בתלייה ב-25 באוקטובר 2014 עם שחר בכלא גוהרדשט, מצפון לעיר כרג'. היא השאירה לאמה הודעה אחרונה מוקלטת בה התחננה בפניה להבטיח את תרומת איבריה באופן אנונימי. ההודעה הופצה באופן נרחב ברשתות החברתיות ותרם רבות להפיכתה לסמל.

 תגובות בינלאומיות 
ארגון אמנסטי אינטרנשיונל ציין כי ג'בארי הורשעה בעקבות חקירה שעלו בה פגמים רבים, וכן שטענותיה שמי שהרג את סרבאנדי היה אדם אחר שנכח בבית באותה עת ולא היא, לא נחקרו כראוי.

דאריו פו האיטלקי, חתן פרס נובל לספרות האיטלקי הקדיש לג'בארי ציור בשם דיוקן של ריהאנה ג'בארי.

 בתרבות הפופולרית 
בשנת 2023 יצא לאקרנים הסרט הדוקומנטרי של הבמאית הגרמנייה סטפי נידרזול: "שבעה חורפים בטהרן" שעקב אחרי הפרשה. באותה שנה, אמה של ג'בארי, שולה פקראבן, פרסמה את הספר "איך הופכים לפרפר: חייה הקצרים והאמיצים של בתי ריחאנה ג'בארי", המציע פרספקטיבה אישית על סיפורה של בתה.

 קישורים חיצוניים 
 הקלטה אמנותית מחודשת של הודעת הקולית האחרונה של ריהאנה, שנעשתה על ידי לולו ר.ד. (למה)
 הטקסט הקולי האחרון של ריחאנה ג'בארי, המועצה הלאומית להתנגדות של איראן, באנגלית
 הערות שוליים 

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיראן
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:איראניות שנולדו ב-1987
קטגוריה:נפטרים ב-2014
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2014