פנינה נוה לוינסון

פנינה נוה לוינסון (כ"ד באדר ב׳ תרפ"א, 3 באפריל 1921 – י"א באב תשנ"ח, 3 באוגוסט 1998) ידועה גם בשם העט "פנינה בת-שלה". הייתה משוררת, סופרת, מתרגמת וחוקרת ישראלית ילידת גרמניה, לספרות מודרנית, ספרות של ימי הביניים ושל מדעי היהדות. הייתה מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים ומרצה אורחת שנים רבות באוניברסיטת היידלברג שם קיבלה תואר פרופסור לשם כבוד ב-1986.

 ביוגרפיה 
פנינה נוה לוינסון נולדה כפאולה פס בברלין, גרמניה. היא הייתה בתם של מרדכי-אברהם פס ושפרה (סבינה) פפלנצגרבן, שניהם ממוצא פולני. בילדותה למדה בימי ראשון השכלה דתית מרגינה יונאס, שהייתה האישה הראשונה בגרמניה ובעולם שהוסמכה לרבנות.

משפחת פס, שהיית ציוני, החליטה לעזוב את גרמניה בשנת 1935, בעקבות עליית הנאצים לשלטון ולהגר לארץ ישראל. בארץ התיישבה המשפחה בתל אביב, שם למדה נוה בבית הספר התיכון גאולה. לאביה הייתה חנות טבק פס ברמת גן. ב-1939 עברה להתגורר וללמוד לירושלים.

נוה למדה לימודי יהדות וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים והייתה האישה הראשונה שקיבלה באוניברסיטה תואר דוקטור (1952) מהפקולטה ללימודי יהדות. בשנים שלאחר מכן, שיתפה פעולה עם מרטין בובר והפילוסוף ישעיהו ליבוביץ, ערכה ותרגמה את כתבי היד שלהם. בין 1961–1962 הייתה חוקרת באוניברסיטה העברית, עסקה בהוראה והרצאות על ספרות בקורסים שונים. חקרה בעיקר ספרות ימי הביניים וספרות מודרנית אך גם נשים ביהדות.

נוה הייתה פעילה בחוג הירושלמי ליהדות מתקדמת, ושימשה כ"דרשנית". בשנת 1958, היא ושלום בן-חורין ייסדו את בית הכנסת הר-אל, בית הכנסת הליברלי הראשון בישראל, בירושלים.

הייתה חברת מערכת של האנציקלופדיה העברית בין השנים 1950 ל-1960.

בשנת 1967 רולף רנדטורף, פרופסור לתנ"ך בפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת היידלברג, הזמין אותה להיות פרופסור אורחת באוניברסיטה. שם פגשה את הרב נתן פיטר לוינסון , שכבר היה אז הרב הראשי של באדן. השניים נישאו ולאחר מכן הקימו מרכז משלהם למחקר יהודי ליברלי והיו מעורבים באופן פעיל גם בדיאלוג נוצרי-יהודי. תאולוגים פרוטסטנטים מתחילים למדו אצלה על הזרמים הדתיים השונים ביהדות כמו גם פרשנות רבנית, היסטוריה אינטלקטואלית, פילוסופיה יהודית ועוד, ובכך קיבלו פרספקטיבה חדשה על המימד היהודי של הברית החדשה.

היא שימשה מרצה אורחת באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטה לחינוך של היידלברג, כ-20 שנה.

ב-1986 הפכה לפרופסורית לשם כבוד.

 חיים אישיים 
נוה נישאה לגרהרד וולפגנג בהם, ממנו התאלמנה ב-1951. לאחר מכן נישאה לזאב נוה, ממנו התגרשה. ב-1970 נישאה בגרמניה לרב נתן פיטר לוינסון שהיה רב (רפורמי) של קהילות דרום גרמניה ומרצה ליהדות בהיידלברג לו הייתה נשואה עד יום מותה. נולדו לה שני ילדים: מרים (מירי) גלוזמן-בהם (נולדה: 1946) ועודד נוה (נולד: 1953).

נפטרה בירושלים בי"א באב תשנ"ח, 3 באוגוסט 1998 ונטמנה בקיבוץ חולתה.

 יצירתה 
נוה לוינסון כתבה בתחילה בגרמנית. בסוף שנות ה-40 תחילת שנות ה-50 פרסמה שירים וסיפורים בעברית{{||חדשות ספרותיות|19470110|16}} בעידודם של מוריה אשר ברש, יצחק למדן ושמואל הלקין. היא פרסמה מאמרים בכתבי-עת רבים: "הדים", "גליונות", "התקופה", "יד לקורא", "קשת", "פרוזדור", "תרביץ", "מאזנים" ובמוספים הספרותיים של "הארץ", "על המשמר", ו"למרחב".

בשנת 1962 פורסם ספרה "על הספרות העברית החדשה" בהוצאת פרנק ורלג.

 תרגומיה 
נוה תרגמה מאיטלקית, צרפתית וספרדית לעברית. תרגומיה זכו לתשבחות רבות. המתרגם גאיו שילוני ציין כי "הברדלס" הוא אחד הספרים הקשים לתרגום מאיטלקית, וכן שיבח את הדיוק בתרגום הסונטות של מיכאלאנג'לו "תוך שמירה קפדנית על רוח השיר ועל צלילו". יעקב אבן חן שיבח אף הוא את תרגומיה מספרדית לעברית של שיריו של שגריר ונצואלה בישראל ויסנטה חרואסי. היא תרגמה שירים עבור כתבי עת, כגון שיריה של גבריאלה מיסטרל, שיריהם של סלווטורה קווזימודו. דינו קמפאנה , ג'וזפה אונגארטי  ועוד.
 לזכר לודביג יונס, מאת היינץ פוליצר, פ. פרוינד, 1943
 ג׳יג׳י, קולט, מסדה, 1951
 תרומת היהודים לתרבות העולם, מאת בצלאל (ססיל) רות, ניומן, תשכ"א
 הברדלס, ג׳וזפה תומאזי די למפדוזה, עם עובד, תשכ"א 1961
 שירים, ויסנטה חרואסי, המכון המרכזי ליחסי תרבות ישראל-אמריקה האיברית, ספרד ופורטוגל, תשכ"ג 1963
 אנציקלופדיה לספרות כללית, ערוכה בידי יוסף ת. שיפלי, מסדה, 1963
 שירים ורישומים, מיכאל-אנג׳לו בואונרוטי, עקד, תשכ"ד
 היהדות והמדע זאב משה פלאוט, פרוזדור, תשכ"ה 1964
 שירה גיילית חדשה: ארבעה משוררים, מבחר ומבוא: דאהי או הוויינה , עם הספר, 1966
 מבחר יצירות, חואנה דה איברבורו, עם הספר, 1966
 לקט כתבים, יהודה אריה ממודינא, מוסד ביאליק, ספרית דורות, תשכ"ח 1968
 אלגיות דואינו, ר.מ. רילקה, עקד, תשכ"ח 1968
 כל שירי יעקב פראנסיש, מוסד ביאליק, תשכ"ט 1969

 פרסים 
 1961 – פרס ורבורג של האוניברסיטה העברית בירושלים
 1964 – פרס ליאו בק עבור מחקר על הספרות העברית החדשה מתקופת ימי הביניים ועד ימינו.

 קישורים חיצוניים 

 פנינה בת שלה: מיכאלאנג'לו המשורר, קשת, שנה שנייה, חוב' ג' (אביב 1960)


 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:אישים הקבורים בחולתה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1998