חסן פירניא

חסן פִּירניָא (בפרסית: حسن پیرنیا; 1871 – 1935), בעל תואר מושיר-א-דוואלה  (תרגום: יועץ המדינה), היה פוליטיקאי באיראן של תחלת המאה ה-20. במהלך הקריירה הפוליטית שלו, הוא מילא עשרים וארבע תפקידים וכיהן ארבע פעמים כראש ממשלת איראן. הוא היה גם היסטוריון, והיה שותף להקמת החברה למורשת הלאומית של איראן.

 ביוגרפיה 
חסן היה בנו הבכור של מירזה נסראללה חאן , שהיה ראש הממשלה הראשון, בעידן החוקה, תחת השושלת הקאג'ארית. הוא השלים את לימודיו באיראן, והמשיך ללמוד במוסקבה, בבית הספר הצבאי, שם סיים בהצטיינות יתרה והמשיך ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה. כשחזר לאיראן, הצטרף למשרד החוץ כמזכיר בכיר ומתרגם.

 קריירה 
פירניא שימש מתרגם מלכותי במהלך סיורו השני של מוזפר א-דין שאה קאג'אר באירופה ומאוחר יותר מונה לציר איראן בחצר המלוכה הרוסית. לאחר ששב לאיראן ייסד בשנת 1899 את בית הספר למדעי המדינה בטהראן. לאחר מות אביו, ירש את התואר מושיר א-דולה ומילא תפקיד מרכזי בניסוח החוקה הפרסית של שנת 1906 .

בין השנים 1907–1908 כיהן פירניא בתפקיד שר החוץ, ובתקופה זו הכריז על ביטולו האמנה האנגלו-רוסית, שנועדה לחלק את איראן לאזורי השפעה אימפריאליים. בהמשך הוא כיהן עוד שתי קדנציות שר חוץ, שבע קדנציות שר משפטים, שתיים שר החינוך וההקדשים, שלוש שר מלחמה, ותקופה אחת שר המסחר, הדואר והטלגרף. בשנת 1915 מונה לראשונה לתפקיד ראש הממשלה, תפקיד אליו חזר בשנים 1920, 1922 ו-1923. במהלך כהונתו פעל למניעת יישומו של ההסכם האנגלו-פרסי מ-1919. בכהונתו האחרונה מינה את מוחמד מוסאדק לשר החוץ והותיר את רזא שאה פהלווי, בתפקיד שר המלחמה.

כהונותיו בראשות הממשלה היו בעתות משברים, כמו: מלחמת העולם הראשונה, מרד מוחמד ח'יאבאני. בענייני פנים הוא היה רפורמטור ובמדיניות החוץ, הוא תמך בנייטרליות ובעצמאות המדינה.
ממוזער|פסלו של פירניא באוניברסיטת טהראן

 כתבים ותרומה תרבותית 
לאחר פרישתו, פרסם פירניא ספר מחקר היסטורי, בן שלושה כרכים, על תולדות איראן הטרום-אסלאמית, תחת הכותרת "תאריך-י איראן-י באסטן" (היסטוריה של איראן העתיקה). גרסה מקוצרת של מחקר זה, שפורסמה בשנת 1928, הפכה לספר לימוד סטנדרטי לסטודנטים באיראן. בשנת 1922 הקים פירניא, יחד עם עבד אל-חוסיין תימורטש  ומוחמד עלי פורוע'י, את החברה למורשת הלאומית של איראן.

 חיים אישיים 
אחיו הצעיר של חסן, חוסיין פירניא , היה יושב ראש המג'לס של איראן. הוא כיהן בתפקיד שר החינוך בשנת 1918 וכשר ללא תיק בשנת 1920. הוא נבחר לכל מושבי המג'לס, משנת 1906 וכיהן כיושב ראש הפרלמנט במשך שנים רבות. בשנת 1943 הוא נבחר מטעם טהראן למושב ה-14 של המג'לס, אך סירב לכהן.

פירניא שלט בצרפתית, אנגלית, ערבית, רוסית ויוונית קלאסית. בגיל 58 לימד את עצמו גרמנית, כדי ללמוד טקסטים, ממקור ראשון.

 הוקרה 
בשנת 1907 הוענק לפירניא תואר אבירות מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, מטעם הכתר הבריטי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ראשי ממשלת איראן
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1935