הטבח באל-פאשר

הטבח באל-פאשר (בערבית: مجزرة الفاشر) הוא טבח מתמשך ושיטתי במלחמת האזרחים בסודאן אשר מתבצע על ידי כוחות ה־RSF (כוחות התמיכה המהירה) הנלחמים בצבא סודאן בראשות עבד אל-פתאח אל-בורהאן בעיר אל-פאשר בחבל דארפור שבמערב סודאן, מאז כיבושה ב־26 באוקטובר 2025, הנחשב על ידי רבים לרצח עם וטיהור אתני. על פי ההערכות, מאז נרצחו באכזריות כ-60,000 איש, רובם אזרחים, נשים וילדים, ביניהם כ־460 בבית חולים במימון סעודי על ידי המיליציה. בנוסף, בין 238,000 ל-576,000 אלף בני אדם נמלטו מהעיר מאז כיבושה. קצב הטבח בטווח הזמן המיידי שלאחר כיבוש העיר הושווה ל־24 השעות הראשונות של רצח העם ברואנדה ב־1994. ב-16 בנובמבר 2025 החוקר לענייני סודאן אריק ריבס תיאר את כוחות ה־RSF כ"כוח מיליציה ג'נוסיידי", ואת הטבח כ"רצח עם".

המניעים לטבח הם בעיקר גזעניים מובהקים, על רקע עליונות ערבית וגזענות קשה כלפי השבטים הלא ערבים באזור דארפור. עדות לכך ניתן לראות בסרטונים שפרסמו חברי המיליציה, כאשר הם צועקים קריאות גזעניות לעבר האזרחים הלא-ערבים של העיר. אזור דארפור והעיר אל-פאשר בפרט חוו רצח עם על רקע גזעני בין השנים 2003 ל־2021 (בעיקר בין 2003 ל־2005), כאשר נרצחו בו בין 200 ל־300 אלף איש מבני השבטים הלא ערבים של האזור על ידי כוחות הג'נג'וויד, אשר לפי דעת רבים מגובים על ידי ממשלת סודאן.

למרות הזוועות שנעשו, הטבח מסוקר בחדשות באופן דל יחסית, והדבר עורר ביקורת מצד גורמים פרו ישראליים וגורמים בתקשורת הבין-לאומית, הן בטענה שזו "צביעות" להתמקד במלחמת חרבות ברזל ובטענות לרצח עם ברצועה, ובה בעת להתעלם לחלוטין מהאירועים הקשים בסודאן, והן בטענה שהמלחמה בסודאן "נזנחה" על ידי בעלי אינטרסים, המבקשים למקד את השיח התקשורתי במלחמת אוקראינה-רוסיה ובמלחמת חרבות ברזל מסיבות אינטרסנטיות, גאופוליטיות וכלכליות.

 רקע 
אל-פאשר משמשת כעיר מרכזית וחשובה באזור דארפור, וכבירת מדינת צפון דארפור. עקב מלחמות קודמות שהתרחשו באזור, ובראשן המלחמה בדארפור ורצח העם בה, כחלק ממלחמת האזרחים הסודאנית השנייה (עד 2005), אוכלוסיית העיר השתנתה במהירות, והגיעה עד ל־500,000 איש ב־2009, ביחס ל־178,500 איש ב־2001.

ב-11 באפריל 2019 הופל מהשלטון הרודן עומר אל-בשיר, ששלט בסודאן מ־1989. לאחר הדחתו נעשה ניסיון של מעבר לדמוקרטיה, אך ב־2021 הצבא בראשות ראש מועצת המדינה הזמנית עבד אל-פתאח אל-בורהאן וסגנו דאז מוחמד חמדתי ביצע הפיכה ועצר את תהליכי הדמוקרטיזציה במדינה. חמדתי, שפיקד על כוחות התמיכה המהירה (RSF) כבר אז, היה במתיחות עם אל-בורהאן על רקע רצונו של האחרון להחזיר פקידים איסלאמיסטיים מתקופת ממשלתו של אל-בשיר. חמדתי ראה בכך ניסיון של אל-בורהאן לשמור על הדומיננטיות של האליטה המסורתית, אשר בין השאר היו עוינות לחמדתי בשל מוצאו כערבי מדארפור. לאחר שהתחרט על ההפיכה יחד עם אל-בורהאן, המתחים ביניהם הלכו וגברו.

בפברואר 2023 המתחים הסלימו משמעותית, וכוחות התמיכה המהירה החלו לגייס חברים ברחבי סודאן. במרץ הכוחות החלו להתחזק בבירה ח'רטום, אך ב־11 במרץ הושגה עסקה עם אל-בורהאן והצבא, והכוחות נסוגו. ביניהם נרשמו מחלוקות חריפות על השילוב המיליציה בצבא הסדיר, מעמד קציני המיליציה בהיררכיה העתידית, ושאלת הפיקוד: ראש הצבא, או המפקד העליון של סודאן, אל-בורהאן.

ב-15 באפריל 2023 החלה מלחמת האזרחים, כאשר כוחות התמיכה המהירה תקפו בסיסים של צבא סודאן, כולל בבירה ח'רטום, ואת נמל התעופה בה. המיליציה השתלטה על דארפור ומדינת קורדופאן, וביצעה מעשי טבח רבים בשבטים לא ערביים, ביניהם הטבח במחנה הפליטים זמזם, הטבח בבני המסאלית ועוד.

המערכה על אל-פאשר החלה עוד ב־13 באפריל 2023, אך המערכה המשמעותית והעיקרית החלה ב־13 באפריל 2024 ונמשכה עד ל־26 באוקטובר 2025, אז כבשה המיליציה את העיר, והחלה בטבח המוני. המערכה גרמה למשבר הומניטרי קיצוני, כאשר העיר כולה נמצאת תחת רעב המוני.

 הטבח 
מאז כיבושה של העיר על ידי כוחות התמיכה המהירה ב־26 באוקטובר, מקורות רבים, ביניהם האו"ם וארגונים לא ממשלתיים, החלו לדווח על מעשי טבח המוניים נגד אזרחים לא חמושים, כאשר לפי הדיווחים כ-60,000 אזרחים נרצחו, רבים מהם נשים, ילדים ומבוגרים, 150,000 עדיין נעדרים וכ-238,00 עד 576,000 נעקרו מהעיר. מעשי הטבח כללו פשיטות על בתים אשר במהלכם אזרחים נרצחו, באמצעות כלי רכב, גמלים או רגלית. בנוסף, אזרחים נרצחו גם סביב מקלטים למשפחות עקורות, בתי חולים ובתים, ועל פי עדי ראייה ושורדי הטבח, החמושים ביצעו אלימות מינית קשה נגד נשים ונערות, ופיצוץ גולגולות של נרצחים. בנוסף דווח על שימוש בארטילריה ורחפנים במהלך הטבח. דיווחים נוספים העידו על אנשים שנשרפו בעודם בחיים, הוצאות להורג ללא משפט והתקפות מכוונות נגד קבוצות אתניות לא ערביות, כאשר דיווח אחד העיד כי 60 איש, ביניהם 22 נשים ו־17 ילדים נרצחו במהלך הוצאה אחת להורג. עובדי סיוע העידו לרויטרס כי גברים הופרדו בכוח מנשותיהן, עונו והוצאו להורג לאחר ש"סירבו לגיוס בכפייה לכוחות התמיכה המהירה". תמונות רבות מהשטח הראו חמושים של המיליציה מסמנים תנועת ניצחון (תנועת V) מעל גופות או מוצאים להורג. ב־31 באוקטובר, אחד מארבעת שורדי הטבח העיד על הבאת מאות בני ערובה למאגר מים סמוך לעיר, ושם רצחו אותם באכזריות. לפי ההערכות, רוב מתוך 260,000 תושבי העיר נותרו נצורים, ורבים נתפסו והוחזקו כבני ערובה בידי המיליציה, ומשפחותיהם נדרשו לשלם כופר של אלפי דולרים בתמורה לשחרורם.

 הטבח בבית היולדות הסעודי 
בין 460 ל־500 רופאים ואזרחים (על פי הערכות) נרצחו במהלך טבח שביצעו כוחות התמיכה המהירה בעת כיבוש העיר, כאשר בית היולדות היה המוסד הרפואי האחרון שתפקד בעיר. ארגון הבריאות העולמי האשים את המיליציה בחטיפת שישה אנשי רפואה כבני ערובה, בתמורה לכופר של 150,000$ דולרים. סרטונים מהזירה תיעדו רצח המוני של המוני אזרחים, ואיחוד הרופאים הסודאני מעריך כי סביב 1,200 אזרחים נרצחו במתקנים רפואיים אחרים.

תמונות לוויין ועדויות הראו על קברי אחים, הרס נרחב, ושלוליות דם שנראו מהלוויין, בנוסף לשקיות של גופות. חוקר מאוניברסיטת ייל אף טען כי ייתכן שנהרגו במהלך 10 הימים הראשונים של הטבח יותר אנשים מאשר ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, וכי הערכה זו "אינה בגדר הגזמה".

 המשבר ההומניטרי 
בעקבות הטבח, העיר כולה נצורה, ו-260,000 התושבים בה מצויים ברעב המוני אשר שרר עוד לפני הטבח בעקבות הקרבות בעיר. על פי ארגון רופאים ללא גבולות, ילדים רבים אשר הגיעו למחנה הפליטים טווילה סבלו מתת תזונה חמורה, כאשר רבים מהילדים הופרדו מהוריהם או שהגיעו ללא ליווי. רבים לא יכלו לברוח מהעיר בשל הסגר הנרחב שהטילו כוחות התמיכה המהירה על העיר, ודווח כי לא היו נתיבים בטוחים לפליטים, ועל פי דיווחים אזרחים שניסו להימלט נחטפו ונדרש כופר לשחרורם. סוכנות האו"ם לפליטים העריכה ב-4 בנובמבר כי רבים מאוד נותרו נצורים ללא אוכל, מים ושירותים רפואיים.

 תגובות וחקירות 
כוחות התמיכה המהירה הכחישו את קיום הטבח, וטענו כי הסרטונים "מזויפים" ומפיצים תעמולה. מפקד המיליציה מוחמד חמדתי הודה כי נעשו "הפרות" על ידי המיליציה, וכי החקירות בעניין "נמשכות". הוא התנצל על מותם של אזרחים פוטנציאליים וטען כי הכוחות "יגנו על האזרחים", וכי סודאן תהיה מאוחדת "בשלום או במלחמה". הנהגת המיליציה טענה כי עצרה מספר לוחמים, וכי הלוחמים עזרו לאזרחים לצאת מן העיר, עם "הוכחות" של סרטוני וידאו שבהן נראים לוחמי המיליציה מעניקים סיוע לאזרחים, וקוראים לארגוני סיוע לעזור למי שנותר. מפקד המיליציה חמדתי קרא ללוחמיו לעשות כן, ולשחרר את כל החטופים והעצורים. מפקד בכיר במיליציה טען כי כוחות הצבא בראשות אל-בורהאן הפיצו "היסטריה תקשורתית" בכדי לכסות על הפסדם בקרב על אל-פאשר, וכי "לא נרשמו הרוגים כפי שתואר". עם זאת, רויטרס תיעדה שלושה סרטונים של לוחמי המיליציה מוציאים להורג, וסרטון של המפקד הבכיר אבו לולו מתגאה בכך שרצח 2,000 אזרחים. תקשורת המזוהה עם המיליציה פרסמה תמונה שלו כשהוא עצור, אך פעילים סודאנים תיארו את המעצר כ"תעלול יחסי ציבור".

מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש כינה את כיבוש אל-פאשר "הסלמה מדאיגה באלימות" ודחק במדינות זרות שלא להעביר סיוע לצדדים הלוחמים,וביקש כי ייפתחו נתיבים פתוחים לאזרחים. הנציבות העליונה של האו"ם לזכויות אדם אמרה כי דווחו מקרים של הוצאות להורג ללא משפט ורציחות על רקע אתני.

נציבות האו"ם לפליטים הזהירה כי "האלימות המתגברת באל-פאשר כפה על אלפים לעזוב את בתיהם, בזמן שאחרים נקלעו ללחימה עצימה ותת מזכ"ל האו"ם לעניינים הומניטריים תומאס פלטצ'ר השווה בין הטבח באל-פאשר לרצח העם בדארפור בין 2003–2005.

שליח נשיא ארצות הברית לעניינים ערביים ואפריקאיים מסעד בולוס הביע דאגה עמוקה מהטבח, וכינה אותו "מתועב ובלתי מקובל". הוא הפציר בכוחות התמיכה המהירה "להגן על אזרחים, לעצור את ההתקפות, ולאפשר מעבר בטוח לאזרחים נמלטים". מחוקקים אמריקאיים הביעו תמיכה בהגדרת המיליציה כארגון טרור, והסנאטורית הדמוקרטית ג'ין שאהין אמרה כי היא תתמוך בצעד שכזה.

 קישורים חיצוניים 
 Fear of mass killings as thousands trapped in besieged Sudan city taken by militia group




 הערות שוליים 

קטגוריה:מעשי טבח
קטגוריה:מלחמות סודאן
קטגוריה:דרום סודאן: היסטוריה
קטגוריה:רעב המוני
קטגוריה:דארפור
קטגוריה:סודאן
קטגוריה:מלחמות אזרחים
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:2025 באפריקה