ז'אן-ויקטור פונסלה

זַ'אן וִיקְטוֹר פּוֹנְסְלֶה (בצרפתית: Jean-Victor Poncelet; ) היה מהנדס ומתמטיקאי צרפתי שכיהן בעיקר כמפקד של האקול פוליטכניק. הוא נחשב למחיה הגאומטריה הפרויקטיבית, ויצירתו "Traité des propriétés projectives des figures" (מאמר על התכונות הפרויקטיביות של הצורות) נחשבת לטקסט המוסמך הראשון בנושא מאז עבודתו של  במאה ה-17. מאוחר יותר כתב הקדמה ליצירה זו: "Applications d'analyse et de géométrie" (יישומים של אנליזה וגאומטריה).

כמתמטיקאי, עבודתו הבולטת ביותר הייתה בגאומטריה פרויקטיבית, אם כי שיתוף פעולה מוקדם עם  סיפק תרומה משמעותית ל. הוא גילה גם תגליות לגבי ; כשהוא מקשר אותם לקטבים ולקווים הקוטביים הקשורים לחתכי חרוט. הוא פיתח את המושג של ישרים מקבילים הנפגשים ב והגדיר את ה שנמצאות על כל מעגל במישור. תגליות אלו הובילו ל, ול וכן סייעו בפיתוח מספרים מרוכבים.

כמהנדס צבאי, הוא שירת בצבא נפוליאון במלחמת רוסיה–צרפת בשנת 1812, שבה נפל בשבי והוחזק כאסיר עד 1814. מאוחר יותר, הוא כיהן כפרופסור למכניקה ב-École d'application בעיר הולדתו מץ, שבמהלכה פרסם את "Introduction à la mécanique industrielle" (מבוא למכניקה תעשייתית), יצירה שהוא מפורסם בזכותה, ושיפר את התכנון של טורבינות וגלגלי מים. בהיותו פרופסור למכניקה שימושית, הוא גם, באופן בלתי תלוי בקוריוליס, היה חלוץ השימוש בעבודה במכניקה ובמשפט עבודה-אנרגיה, כולל טביעת המונח "עבודה מכנית". בשנת 1837, נוצרה עבורו במיוחד 'קתדרה למכניקה פיזיקלית וניסויית' עם קביעות בסורבון (באוניברסיטת פריז). בשנת 1848, הוא הפך למפקד האלמה מאטר שלו, האקול פוליטכניק. הוא זכה לכבוד בכך ששמו מופיע ברשימת המהנדסים והמדענים הצרפתים הבולטים המוצגת מתחת למרפסת הראשונה של מגדל אייפל.

קורות חיים
ימין|ממוזער|250px|תיכון פאבר במץ, שבו למד פונסלה
לידה, השכלה ושבי (1788–1814)
פונסלה נולד במץ, צרפת, ב-1 ביולי 1788, בנו הלא-חוקי (שלאחר מכן הוכר כחוקי) של קלוד פונסלה, עורך דין של הפרלמנט של מץ ובעל קרקעות עשיר. לאימו, אן-מארי פרין, היה רקע צנוע יותר. בגיל צעיר הוא נשלח לגור עם משפחת אולייה ב. הוא חזר למץ ללימודיו התיכוניים, ב. לאחר מכן, הוא למד באקול פוליטכניק, בית ספר יוקרתי בפריז, בין השנים 1808 ל-1810, אם כי הוא פיגר בלימודיו בשנה השלישית עקב בריאות לקויה. לאחר סיום הלימודים הצטרף לחיל ההנדסה הצבאי. הוא למד ב-École d'application (בית ספר ליישום) בעיר הולדתו בתקופה זו, והגיע לדרגת לוטננט בצבא צרפת באותה שנה בה סיים את לימודיו.

פונסלה לקח חלק בפלישת נפוליאון לרוסיה ב-1812. הביוגרף שלו דידיון כותב שהוא היה חלק מהקבוצה שנותקה מהצבא של המרשל מישל נה ב ונאלצה להיכנע לרוסים, אם כי מקורות אחרים אומרים שהוא הושאר למות. עם לכידתו, הוא נחקר על ידי הגנרל , אך לא מסר מידע כלשהו. הרוסים החזיקו בו כשבוי מלחמה וכלאו אותו בסראטוב. במהלך מאסרו, בשנים 1812–1814, כתב את יצירתו הבולטת ביותר, "Traité des propriétés projectives des figures", (מסה על התכונות הפרויקטיביות של הצורות) שהתוותה את היסודות של הגאומטריה הפרויקטיבית, וכן כמה תוצאות חדשות. פונסלה, עם זאת, לא יכול היה לפרסם אותה אלא לאחר שחרורו ב-1814.

שחרור ותעסוקה מאוחרת יותר (1822–1848)
ב-1815, שנה לאחר שחרורו, פונסלה הועסק כמהנדס צבאי בעיר הולדתו מץ. ב-1822, בעודו בתפקיד זה, פרסם את "Traité des propriétés projectives des figures". זו הייתה היצירה הגדולה הראשונה שדנה בגאומטריה פרויקטיבית מאז דזרג, אם כי גספאר מונז' כתב כמה חיבורים מינוריים על כך קודם לכן. היא נחשבת ליצירה המכוננת של הגאומטריה הפרויקטיבית המודרנית.  כתב גם הוא על ענף זה של גאומטריה בערך באותו זמן, החל מ-1810. פונסלה פרסם מספר מאמרים בנושא ב-"Annales de Gergonne" (הידועים רשמית בשם "Annales de mathématiques pures et appliquées"). עם זאת, פונסלה וז'רגון נכנסו בסופו של דבר למחלוקת מרה על זכות הראשונים לגבי עקרון הדואליות.

ב-1825 הוא מונה לפרופסור למכניקה ב-École d'Application במץ, תפקיד בו החזיק עד 1835. במהלך כהונתו בבית ספר זה, הוא שיפר את התכנון של טורבינות וגלגלי מים, כשהוא גוזר את עבודתו מהמכניקה של הטחנה הפרובאנסית מדרום צרפת. אף על פי שהטורבינה בעיצובו לא נבנתה עד 1838, הוא חזה עיצוב כזה שתים עשרה שנים קודם לכן. ב-1835 הוא עזב את École d'Application, ובדצמבר 1837 מונה לפרופסור בעל קביעות בסורבון (אוניברסיטת פריז), שם נוצרה עבורו במיוחד 'קתדרה למכניקה פיזיקלית וניסויית' בתמיכתו של .

מפקד האקול פוליטכניק (1848–1867)
ב-1848 הפך פונסלה למפקד האלמה מאטר שלו, האקול פוליטכניק. הוא החזיק בתפקיד עד 1850, אז פרש. במהלך תקופה זו, הוא כתב את "Applications d'analyse et de géométrie" (יישומים של אנליזה וגאומטריה), ששימש כמבוא ליצירתו המוקדמת "Traité des propriétés projectives des figures". הוא פורסם בשני כרכים ב-1862 וב-1864. הוא נבחר לחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1865.

תרומות
שמאל|ממוזער|200px|הבנייה של שטיינר למשולש שווה-צלעות
משפט פונסלה-שטיינר

פונסלה גילה את המשפט הבא ב-1822: בניות בסרגל ומחוגה אוקלידיות יכולות להתבצע באמצעות סרגל בלבד אם נתון מעגל יחיד ומרכזו על מישור השרטוט. המתמטיקאי השווייצרי יאקוב שטיינר הוכיח את המשפט הזה ב-1833, מה שהוביל לשם המשפט. הבניות שמשפט זה קובע כי הן אפשריות ידועות כבניות שטיינר.

משפט פונסלה

בגאומטריה,  (המכונה לפעמים משפט הסגירה של פונסלה) קובע כי בכל פעם שמצולע חסום בחתך חרוט אחד וחוסם אחד אחר, המצולע חייב להיות חלק ממשפחה אינסופית של מצולעים שכולם חסומים באותם שני חתכי חרוט וחוסמים אותם.

מכתביו

ימין|ממוזער|250px|'Mémoire sur les roues hydrauliques a aubes courbes, mues par-dessous'', 1827
 (1822) Traité des propriétés projectives des figures
 (1826) Cours de mécanique appliqué aux machines

 (1829) Introduction à la mécanique industrielle



 (1862/64) Applications d'analyse et de géométrie



לקריאה נוספת
 in Mémoires de l'Académie nationale de Metz 1870 (50e année / 1868–1869; 2e série) pp. 101–159.

קישורים חיצוניים




 O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. "Jean-Victor Poncelet". MacTutor History of Mathematics Archive. University of St Andrews.

הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1788
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1867