ג'ייקוב דייוויס

ג'ייקוב ויליאם דייוויס (באנגלית: Jacob W. Davis; 14 במאי 1831 – 20 בינואר 1908) היה חייט רוסי-אמריקאי יהודי אשר אליו מיוחסת המצאת הג'ינס. הוא גדל באימפריה הרוסית, היגר לארצות הברית כבחור צעיר ובילה זמן מה גם בקנדה. הוא המציא את מכנסי הג'ינס באמצעות שימוש בבד חזק ומסמרות לחיזוק נקודות תורפה בתפרים, וחבר ללוי שטראוס לייצור והפצה המוניים שלהם.

 קורות חייו 
יעקב יוסף נולד למשפחה יהודית בעיר ריגה, בשנת 1831. כנער ובחור צעיר למד את מקצוע החייטות והחל לעבוד בו בריגה בה התגורר. בשנת 1854, בגיל 23, הוא היגר לארצות הברית, והגיע לניו יורק, שם שינה את שמו לג'ייקוב דייוויס. בניו יורק פתח וניהל חנות חייטים. מניו יורק עבר למיין ולאחר מכן, בשנת 1856, לסן פרנסיסקו ולבסוף לוויברוויל. לאחר שנדד ברחבי ארצות הברית ועבד כחייט שכיר, בשנת 1858 עזב דייוויס את קליפורניה ועבר למערב קנדה בחיפוש אחר הזדמנויות טובות יותר. בקנדה פגש במהגרת גרמנייה, אנני פארקשר. השניים נישאו ונולדו להם שישה ילדים. במהלך שהותו בקנדה, דייוויס עבד בין היתר בחיפוש אחר זהב בנהר פרייזר.Jacob Davis and the Copper-riveted Jeans 

בינואר 1867 חזר דייוויס לסן פרנסיסקו ביחד עם רעייתו אנני וילדיהם. בהמשך אותה השנה עברה המשפחה לוירג'יניה סיטי בנבדה שם עבד דייוויס כסיטונאי במכירת טבק וחזיר, ולאחר זמן מה שב לעסוק במקצועו כחייט. ב-1868 המשפחה עברה לעיר רינו בנבדה, שבאותו הזמן הייתה עיירה קטנה שהוקמה בסמיכות למסילת הרכבת שם סייע לפרדריק הרטליין להקים מבשלה. ב-1869 שב דייוויס לעסוק בחייטות ופתח חנות חייטות ברחוב הראשי של העיירה. בחנות שלו תפר דייוויס פריטי בד שימושיים כדוגמת אוהלים, שמיכות לסוסים וכיסויי כרכרות לטובת עובדי מסילת הברזל, תושבי העיירה. הבד בו השתמש דייוויס היה בד כותנה כבד (בד קנבס) וכותנת דנים שהוא רכש מהחברה של לוי שטראוס. כדי לחזק את נקודות הלחץ של פריטי הלבוש שתפר השתמש דייוויס במסמרות נחושת לחזק את התפרים של הבגד.
טקסט=Copy of a Figure from US Patent No. 139,121|ממוזער|איור מהפטנט על מכנסי הג'ינס שרשמו דייוויס ושטראוס
ממוזער|עיצוב התפרים הייחודי של דייוויס. עיצוב זה מופיע על כל הג'ינסים של ליוויס כיום.
בדצמבר 1870, דייוויס התבקש על ידי לקוחה להכין זוג מכנסי עבודה עמידים לבעלה, שהיה חוטב עצים. כדי לייצר מכנסיים עמידים מספיק לעבודה, הוא השתמש בבד כותנה כבד וחיזק את נקודות התורפה בתפרים ובכיסים בעזרת מסמרות נחושת. הצלחתם של מכנסיים אלה הייתה כה גדולה עד שהשמועה התפשטה בקרב הפועלים לאורך תוואי מסילת הרכבת הפסיפית המרכזית שעברה מקליפורניה במערב ועד יוטה במרכז. דייוויס ייצר את מכנסי העבודה הללו מבד כותנה כבד, וכבר בשנת 1871, מבד דנים. עד מהרה הוא גילה שאינו יכול לעמוד בקצב הביקוש.

דייוויס הגיש בקשה בעבר לפטנטים על המצאות אחרות. לאחר שהבין את הערך הפוטנציאלי בקונספט הג'ינס המחוזק שלו, בשנת 1872, הוא פנה ללוי שטראוס, שעדיין היה ספק הבד שלו, וביקש את תמיכתו הכספית בהגשת בקשת לפטנט. שטראוס הסכים, וב-20 במאי 1873, הונפק פטנט אמריקאי מס' 139,121 עבור "שיפורים בהידוק פתחי כיסים" על שם ג'ייקוב וו. דייוויס ולוי שטראוס. באותה השנה החל לתפור טלאי מרובע בצבע כתום לכיס האחורי של מכנסי הג'ינס שייצר כדי להבדילם מאלו שייצרו מתחריו. מאפיין מסחרי זה הפך לסימן מסחרי רשום של ליוויס המשתמשת בו עד היום. בשלב זה, שטראוס הקים חנות חייטים גדולה בסן פרנסיסקו לייצור מכנסי העבודה של דייוויס, וג'ייקוב ומשפחתו חזרו לסן פרנסיסקו כדי שדייוויס ינהל את החנות הזו. ככל שהביקוש המשיך לגדול, החנות הוחלפה בבית חרושת שדייוויס ניהל עבור שטראוס. דייוויס המשיך לעבוד שם עד סוף חייו, ופיקח על ייצור מכנסי העבודה וכן על פסי ייצור אחרים, כולל חולצות עבודה וסרבלים.

דייוויס נפטר בסן פרנסיסקו בשנת 1908. הוא קבור בקולמה, קליפורניה. בשנת 2006 הוקמה לוחית זיכרון ברינו, נבאדה, מחוץ למקום בו שכנה חנות החייטות של דייוויס, לציון העובדה שהג'ינס הומצאו שם.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:ממציאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1908
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1908