Palästinalied

Palästinalied (בעברית: שיר פלשתינה או שיר ארץ ישראל; מסומן כ-L. 14,38) הוא שיר בגרמנית עילית תיכונה שנכתב על ידי המשורר הלירי הגרמני (Minnesänger, "אמן השירה") ולטר פון דר פוגלוויידה.Lachmann, Karl (1827). "Die Gedichte Walthers von der Vogelweide". Berlin, p. 14,38. השיר נחשב לאחת היצירות המפורסמות והחשובות ביותר של ולטר, והוא עוסק במסע צלב ובביקור רוחני ופיזי בארץ הקודש.

 רקע היסטורי וכרונולוגיה 
השיר נכתב ככל הנראה סביב השנים 1224–1225, על רקע מסעי הצלב שאירעו אל תוך המאה ה-13. חוקרים רבים משערים כי חיבור השיר אירע על רקע מסע הצלב החמישי בראשות הקיסר פרידריך השני לבית הוהנשטאופן; פרידריך הצהיר על ארגונו ב-1215 אך מסע הצלב יצא לפועל רק מאוחר יותר.Ehrismann, Otfrid (2008). "Einführung in das Werk Walthers von der Vogelweide". Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft, p. 74. השיר משקף את הלך הרוח הדתי והפוליטי של התקופה, המשלב אמונה עמוקה עם תביעה טריטוריאלית ודתית על ארץ ישראל.Bein, Thomas (1997). "Walther von der Vogelweide". Stuttgart: Reclam, p. 152. אף על פי שהדובר בשיר מתאר את הגעתו הפיזית לארץ הקודש, חוקרים מטילים ספק בשאלה האם ולטר עצמו אכן ביקר בה מעולם, ונוטים לראות בשיר "שיר תפקיד" (Rollengedicht) שבו הדובר מאמץ דמות של צליין.

 מבנה ותוכן השיר 
השיר בנוי מבתים בני שבע שורות כל אחד, כאשר המבנה המטרי מבוסס על שורות של ארבעה פעמות. מבנה זה עוקב אחר דגם ה"קאנצונה" (Kanzone) הטיפוסי, הכולל "Aufgesang" (פתיחה המורכבת משני חלקים זהים הנקראים Stollen) ו-"Abgesang" (חלק סוגר בעל מבנה שונה).Sayce, Olive (1982). "The medieval German lyric, 1150-1300". Oxford: Clarendon Press, p. 47.

השיר סוקר את תחנות חייו של ישו ("Mysteria Christi") ותביעות הדתות השונות על הארץ:
 בית ראשון: הדובר מצהיר שרק כעת הוא חי חיים בעלי ערך ("werde"), מאחר שעינו החוטאת זכתה לראות את הארץ הטהורה שבה אלוהים דרך בדמות אנוש.
 חיי ישו: השיר ממשיך בתיאור הנסים שקרו בארץ: הלידה מבתולה, הטבילה בירדן להצלת האנושות, הייסורים על הצלב, הירידה לשאול ("Höllenfahrt") והתחייה.Ehrismann, Otfrid (2008). "Einführung in das Werk Walthers von der Vogelweide". Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft, p. 136-138.
 יום הדין: השיר מתאר את יום הדין הנורא שיתרחש בארץ הזו, שבו ינקמו את נקמת היתום והאלמנה כנגד עוולות הכוח.Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. 32.
 התביעה על הארץ: הבית האחרון עוסק בסכסוך בין הנוצרים, היהודים ו"עובדי האלילים" (die heiden - הכוונה למוסלמים), שכולם טוענים כי הארץ היא נחלתם ("erbe"). הדובר קורא לאלוהים לשפוט בצדק, אך מסיים בטענה כי התביעה הנוצרית היא הצודקת.Ehrismann, Otfrid (2008). "Einführung in das Werk Walthers von der Vogelweide". Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft, p. 140-141.

 הלחן והמוזיקה 
ה-Palästinalied הוא אחד השירים הבודדים של ולטר שהלחן המקורי שלהם שרד בצורה שלמה.Sayce, Olive (1982). "The medieval German lyric, 1150-1300". Oxford: Clarendon Press, p. 74. הלחן השתמר בכתב יד הידוע כ"פרגמנט של מינסטר" (Münstersches Fragment - Z) מהמחצית הראשונה של המאה ה-14, הכתוב בתווים גותיים (Hufnagelnotation).Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. XLVII.

מאפיינים מוזיקליים בולטים:
 צורה: השיר מוגדר כ"Rundkanzone" (קאנצונה מעגלית), שבה הלחן של השורה האחרונה ב-Stollen חוזר בסיום ה-Abgesang, מה שיוצר מסגרת מוזיקלית הדוקה.
 מודוס: הלחן כתוב במודוס דורי (D-mode), והוא מאופיין במבנה של שרשראות טרצות (third-chains).
 מקורות השראה: קיימת מחלוקת מחקרית האם הלחן הוא מקורי או שהוא "קונטרפקטום" (Contrafactum) המבוסס על שירו של הטרובדור הפרובנסאלי ז'ופרה רודל (Jaufre Rudel), "Lanquan li jorn". בעוד שרודל שר על "אהבה מרחוק", ולטר משתמש במוטיבים דומים כדי לתאר ארץ רחוקה שזכתה להכרה דתית.

 מסורת כתבי היד והעברתו 
השיר שרד במספר רב של כתבי יד, עובדה המעידה על הפופולריות העצומה שלו בימי הביניים:Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. 30.
 כתב יד A (היידלברג הקטן): מכיל 7 בתים.
 כתב יד B (ויינגרטן): מכיל 6 בתים.Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. 34.
 כתב יד C (קודקס מאנסה): האוסף המקיף ביותר, מכיל 11 בתים.Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. 37.
 כתב יד Z (מינסטר): מכיל 12 בתים והוא המקור העיקרי ללחן.Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". Berlin: De Gruyter, p. 45.
 כתב יד M (Carmina Burana): מכיל גרסה של הבית הראשון בלבד.Sayce, Olive (1982). "The medieval German lyric, 1150-1300". Oxford: Clarendon Press, p. 235.

השונות בין כתבי היד במספר הבתים ובסדרם מעלה שאלות לגבי "הגרסה המקורית" של ולטר. חלק מהבתים עשויים להיות תוספות מאוחרות של זמרים אחרים שהפיצו את השיר.Ehrismann, Otfrid (2008). "Einführung in das Werk Walthers von der Vogelweide". Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft, p. 133.

 היבטים לשוניים וסגנוניים 
ולטר משתמש בטכניקות רטוריות ושפתיות מתקדמות עבור זמנו. בין היתר, השיר כולל שימוש ב"זוגות מילים אליטרטיביים" (stabreimende Wortpaare), כגון "Maget und muoter" (בתולה ואם).Jeep, John M. (2020). "Walther von der Vogelweide: stabreimende Wortpaare im Kontext". NM II CXXI, p. 319. צירוף זה מדגיש את הפרדוקס הנוצרי של מרים, אם ישו, ומהווה מוטיב חוזר בשירה הדתית של התקופה.Jeep, John M. (2020). "Walther von der Vogelweide: stabreimende Wortpaare im Kontext". NM II CXXI, p. 308.

 השפעה וקבלה 
ה-Palästinalied נחשב לאחד השיאים של שירת המינזנג הגרמנית. הוא זכה לעיבודים מודרניים רבים, החל מביצועים של מוזיקה עתיקה וכלה בעיבודי רוק ומטאל (למשל על ידי להקת In Extremo), מה שמדגים את כוחו העל-זמני של השיר בתרבות המערבית.Sayce, Olive (1982). "The medieval German lyric, 1150-1300". Oxford: Clarendon Press, p. 442-445.

 לקריאה נוספת 
 Lachmann, Karl (editor); Bein, Thomas (editor) (2013). "Walther von der Vogelweide: Leich, Lieder, Sangsprüche". 15th Edition. Berlin: De Gruyter.
 Ehrismann, Otfrid (2008). "Einführung in das Werk Walthers von der Vogelweide". Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft.
 Treitler, Leo (2007). "With Voice and Pen: Coming to Know Medieval Song and How It Was Made". Oxford University Press.
 Sayce, Olive (1982). "The medieval German lyric, 1150-1300". Oxford: Clarendon Press.
 Jeep, John M. (2020). "Walther von der Vogelweide: stabreimende Wortpaare im Kontext mittelhochdeutscher rhetorischer praxis". Neuphilologische Mitteilungen II CXXI.
הערות שוליים

קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:שירה