אדגר קוואן

אדגר קוואן (באנגלית: Edgar Cowan; 19 בספטמבר 1815 – 31 באוגוסט 1885) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
קוואן נולד ב-19 בספטמבר 1815 בעיירה סוויקלי שבפנסילבניה. בצעירותו עבד כנגר, שרטט, בונה ומפעיל סירות משא, וכן כמורה. לאחר לימודים באקדמיה בגרינסבורג, נרשם למכללת פרנקלין בניו את'נס, אוהיו, ובשנת 1839 השלים את לימודיו.

לאחר סיום לימודיו למד משפטים אצל , הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצוע בשנת 1842 בגרינסבורג. באותה שנה נישא ללוסיטרה ("לוסי") אוליבר מווסט ניוטון, פנסילבניה, ולזוג נולדו שלושה ילדים.

 ראשית דרכו הפוליטית 
אף שגדל כדמוקרט ג'קסוניאני, הפך קוואן לפעיל במפלגה הוויגית. הוא היה נואם ומארגן במסעות הבחירות לנשיאות החל מוויליאם הנרי הריסון בבחירות 1840. עם קריסת המפלגה הוויגית, הצטרף למפלגה הרפובליקנית עם הקמתה ותמך בג'ון פרימונט בבחירות לנשיאות בשנת 1856.

קוואן היה מתומכיו של סיימון קמרון, ובוועידה הרפובליקנית הלאומית של 1860 תמך בקמרון עד שזה העביר את תמיכתו לאברהם לינקולן. קוואן היה גם אלקטור נשיאותי והצביע עבור לינקולן לנשיאות ועבור האניבל המלין לתפקיד סגן הנשיא.

 כהונה בסנאט של ארצות הברית 
בינואר 1861 בחר בית המחוקקים של פנסילבניה את הסנאטור החדש. לאחר מאבק פנימי במפלגה הרפובליקנית, נבחר קוואן כמועמד ובבחירה הכללית של בית המחוקקים גבר על מורו לשעבר למשפטים, . הוא כיהן קדנציה אחת, בין השנים 1861–1867.

קוואן היה חבר בוועדת המשפטים של הסנאט, וברוב תקופת כהונתו שימש כיו"ר ועדת הפטנטים ולשכת הפטנטים.

קוואן תמך בשינוי חקיקה שאפשרה את בניית גשר רכבת מעל נהר אוהיו, מחשש שהמבנה המקורי יפגע בשיט הנהר. השינויים שהציע הביאו להארכת המפתח ולהגבהת הגשר, כך שספינות קיטור יכלו לעבור תחתיו.

קוואן היה ממנסחי ההצעה שאפשרה למגויסים להשתחרר משירות צבאי בתשלום דמי פדיון בסך 300 דולר. מטרת ההסדר הייתה למנוע עלויות גבוהות לשכירת מחליף ולגייס כספים למאמץ המלחמתי, אך הוא עורר זעם ציבורי רב, בעיקר בקרב שכבות עניות, שראו בו דרך לעשירים להתחמק משירות.

קוואן התנגד לחוק זכויות האזרח של 1866. הוא הביע חשש שהחוק, שהעניק אזרחות מכוח לידה, יעניק אזרחות גם לצוענים ולסינים, וכן יאפשר לנשים נשואות להתקשר בחוזים ללא אישור בעליהן. הוא טען כי דיני חוזים שייכים לסמכות המדינות ולא לממשל הפדרלי, וכי החוק מאיים על סדרי המשפט הקיימים, ובפרט על דיני ה'כיסוי', ששללו מנשים נשואות זכויות קניין וחוזים. טענותיו תרמו לכך שחוק זכויות האזרח נוסח כך שיחול על 'גזע' ו'צבע', אך לא על מגדר.

קוואן התנגד גם לתיקון ה-14 לחוקה, בטענה שהוא יאפשר אזרחות לאוכלוסיות לא-לבנות וימנע מהמדינות להגן על עצמן מפני הגירה המונית, כפי שתיאר זאת בלשון חריפה במיוחד.

 תקופת השיקום 
לאחר מלחמת האזרחים הזדהה קוואן יותר ויותר עם מדיניות הנשיא אנדרו ג'ונסון, דבר שהביא לאובדן תמיכת הרפובליקנים הרדיקלים. הוא הפסיד בבחירות לכהונה נוספת לסנאט לסיימון קמרון. מינויו המוצע לשגריר ארצות הברית באוסטריה נחסם בסנאט ולא אושר.

 בערוב ימיו 
לאחר פרישתו מהסנאט חזר קוואן לעסוק בעריכת דין בגרינסבורג. הוא תמך במועמדים הדמוקרטיים לנשיאות, הוראס גרילי בבחירות 1872, סמואל טילדן בבחירות 1876 ווינפילד סקוט הנקוק בבחירות 1880. בשנת 1871 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת פרנקלין.

 מותו 
בשנת 1884 אובחן כחולה בסרטן הפה והגרון. מצבו הידרדר והוא נפטר בגרינסבורג שבפנסילבניה ב-31 באוגוסט 1885, ונקבר בבית העלמין סנט קלייר בגרינסבורג.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:פוליטיקאים צפוניים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1885