טיהורים פוליטיים בטורקיה לאחר ניסיון ההפיכה בשנת 2016

הטיהורים הפוליטיים בטורקיה לאחר ניסיון ההפיכה הטורקי בשנת 2016, כוללים גל רחב היקף של מעצרים, הדחות, השעיות והחרמות רכוש שביצעה ממשלת טורקיה החל מיולי 2016. צעדים אלה בוצעו מכוח מצב חירום שהוכרז בעקבות ניסיון ההפיכה הכושל ב־15 ביולי 2016, והוסדרו באמצעות צווים נשיאותיים וחקיקת חירום. הטיהורים הפוליטיים החלו במעצרם והדחתם של אנשי הכוחות המזוינים של טורקיה אשר על פי טענת הרשויות, היו מעורבים בניסיון ההפיכה. בתוך זמן קצר הורחבו הצעדים גם לאנשי צבא נוספים, לשוטרים, לשופטים, לעובדי ציבור, לאנשי אקדמיה, לעיתונאים ולחלקים נרחבים מהחברה האזרחית שלא לקחו חלק בניסיון ההפיכה. הממשלה ייחסה את ניסיון ההפיכה ואת ההתנגדות כלפיה לתנועת גולן, בהנהגתו הרוחנית של פטהוללה גולן, והגדירה אותה כארגון טרור. במסגרת זו נעצרו והודחו גם אנשים שלא נטען כי נטלו חלק ישיר בניסיון ההפיכה, אלא שלטענת הרשויות היו קשורים לתנועה. החזקת ספרים שחיבר גולן או שימוש באמצעי תקשורת שיוחסו לתנועה כראיה לקשר כזה וכעילה למעצר.

בשבוע הראשון שלאחר היום בו היה ניסיון ההפיכה, נעשה טיהור פוליטי של עשרות אלפי עובדי ציבור וחיילים. הטיהורים הפוליטיים הלכו והתרחבו בשנים שלאחר מכן, וכללו גם צעדים שנגעו למאבקים פוליטיים פנימיים, לרבות נגד גורמים אופוזיציוניים חילוניים וכורדיים. צעדים אלה עוררו ביקורת נרחבת מצד ארגוני זכויות אדם, מוסדות בין-לאומיים ומדינות מערביות, שטענו לפגיעה חמורה בשלטון החוק, בזכויות האדם ובמרחב הדמוקרטי בטורקיה.
ממוזער|גוחן אצ'יקקולו, מורה מבית ספר המזוהה עם גולן, מת במעצר משטרתי לאחר שנכלא ועונה במשך 13 ימים לאחר ניסיון ההפיכה ב-2016.
הטיהורים הפוליטיים התרחבו גם לתחום התקשורת: ערוצי טלוויזיה, עיתונים ואמצעי תקשורת נוספים שנתפסו כביקורתיים כלפי הממשלה נסגרו, עיתונאים ביקורתיים נעצרו, וויקיפדיה נחסמה, מאפריל 2017 עד ינואר 2020.

באוגוסט 2018, אישר הפרלמנט הטורקי חוק חדש נגד טרור שנועד להחליף את מצב החירום, דבר שיאפשר את המשך הטיהורים הפוליטיים.

 רקע 
בינואר 2014, במהלך חקירת שחיתות רחבת היקף בטורקיה, הועברו 96 שופטים ותובעים, כולל התובע הראשי של איזמיר, חוסיין באס, לתפקידים ולמקומות חדשים, ובכך הופסקו החקירות. בס הועבר לעיר סמסון. בסך הכול הועברו מתפקידם 120 שופטים ותובעים. באותה עת תיאר ה"דיילי טלגרף" את האירועים כ"טיהור הגדול ביותר של מערכת המשפט בהיסטוריה [של טורקיה]". בין 2014 לאמצע 2016, התרחשו בטורקיה צעדי הדחה חוזרים ונשנים של עובדי ציבור אזרחיים, אנשי צבא ואנשי מערכת המשפט, שנועדו בעיקר נגד תומכיו של פטהוללה גולן, בעל ברית לשעבר של נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן.

בליל 15 ביולי 2016 היה ניסיון הפיכה של קבוצה שנקראה "מועצת השלום הטורקית". הסיבות לניסיון ההפיכה היו שחיקת המעמד החילוני, חיסול המשטר הדמוקרטי, זלזול בזכויות האדם ואובדן מהימנותה של טורקיה בזירה הבין־לאומית. ניסיון זה עוד כשל באותו יום וממשלת טורקיה השתמשה בו כהסבר לביצוע גל טיהורים נרחב לשם דיכוי התנגדות לשלטון.

בנאומו הראשון לאחר ניסיון ההפיכה, עם נחיתתו בשדה התעופה אטאטורק, אמר ארדואן: "ההתקוממות הזו היא מתנה מאלוהים עבורנו משום שהיא תהווה סיבה לטהר את צבאנו". גל הדחות נרחב בשירות הציבורי הטורקי, החל כאשר ארדואן הזהיר את מתנגדיו כי "הם ישלמו מחיר כבד על כך". הניו יורק טיימס תיאר את הצעדים כ"הפיכת נגד" והעריך שארדואן "יהפוך לנקמני ואובססיבי לשליטה יותר מאי פעם, וינצל את המשבר לא רק כדי להעניש חיילים מורדים אלא כדי לדכא ביתר שאת כל התנגדות שנותרה בטורקיה".

ב-18 ביולי, קרא מזכיר המדינה האמריקאי ג'ון קרי לרשויות בטורקיה לעצור את הדיכוי הגובר של אזרחיה, וציין כי הצעדים נועדו "לדכא התנגדות". שר החוץ הצרפתי וראש הממשלה לשעבר ז'אן-מארק ארו הביע דאגה, והזהיר מפני "מערכת פוליטית שמתרחקת מדמוקרטיה". דווח כי האומות המאוחדות נמנעו מגינוי ניסיון ההפיכה והאלימות שבאה בעקבותיו, בשל מחלוקות בין מצרים לבין מדינות אחרות החברות במועצת הביטחון בנוגע לנוסח ההחלטה בנושא.

ב-15 בפברואר 2025, הודה ארהאן אפיונקו, בכיר בממשלת ארדואן, כי רבים מהעובדים המפוטרים לא היו קשורים ישירות לניסיון ההפיכה הוא ייחס את הפיטורים לדוחות מודיעיניים ולתוכנה בשם "Fetometre" שנועדה לאתר מתנגדים לכאורה של ארדואן, דבר המרמז על פרופיילינג רחב היקף, ולא על הדחות המבוססות על ראיות קונקרטיות.

 צבא 
ממוזער|הגנרל בקיר ארקאן ואן (משמאל), מפקד בסיס חיל האוויר אינג'ירליק, הואשם במעורבות בניסיון ההפיכה.
ב-16 ביולי 2016 ראש הממשלה בינאלי יילדירים הודיע כי 2,839 חיילים בדרגות שונות נעצרו. עד 18 ביולי 2016, נעצרו על ידי הרשויות הטורקיות 103 אנשי צבא בדרגות הגבוהות ביותר, בקשר לניסיון ההפיכה וביניהם תא"ל קאהיט בקיר, שפיקד על כוחות טורקיים מטעם נאט"ו באפגניסטן, תא"ל סנאר טופוצ', שהיה אחראי על תחום ההכשרה והסיוע באפגניסטן, ותא"ל בקיר ארקאן ואן, מפקד בסיס חיל האוויר אינג'ירליק, בו השתמשה ארצות הברית לביצוע תקיפות אוויריות נגד דאעש. ארקאן ואן ביקש מקלט מדיני מארצות הברית, אך בקשתו נדחתה.

יסמין אוזאטה צ'טינקאיה, מושלת מחוז סינופ, הודחה מתפקידה, ובעלה, אלוף-משנה בצבא הטורקי, נעצר. הצבא הטורקי ערך פשיטה גם על האקדמיה של חיל האוויר הטורקי באיסטנבול.

 מערכת שומרי הלילה 
כוח העזר המשטרתי של השומרים הליליים, בקצ’י, שימש בשנות ה־90 לפיקוח על אזורי דרום־מזרח טורקיה נגד פעילות ה-PKK. כוחות בקצ'י שימשו באופן מסורתי כשומרי שכונות בטורקיה. שומרי הלילה מתוארים כצעירים מקומיים, בעלי הכשרה בסיסית לשומרים. בשנת 2008, 8,000 הבקצ'ים הפעילים שולבו בכוחות המשטרה הסדירים והמערכת בוטלה.

בעקבות ההפיכה של 2016 ומבצע רחב היקף באזורים הדרום-מזרחיים, החזירה ממשלת טורקיה את כוח הבקצ'י, וגייסה 2,400 קצינים לסיורים בערים בעלות רוב כורדי: סירנק, חקארי, אורפה, מרדין ודיארבקיר. מאז הורחבו בהדרגה משמרות הבקצ'י לכל המדינה.

נכון לינואר 2020 הם רשאים לשאת משרוקיות, אלות ונשק חם. נתונה בידיהם הסמכות לבדוק את זהות האזרחים, לערוך עליהם חיפוש גופני והשימוש בכוח קטלני נמצא בהליכי חקיקה

 משטרה ומערכת המשפט 
ממוזער|240x240 פיקסלים|בניין בית המשפט לערעורים הטורקי באנקרה.
ב-16 ביולי 2016, הדיחה המועצה העליונה של השופטים והתובעים של טורקיה (HSYK) 2,745 שופטים טורקים מתפקידם והורתה על מעצרם. מתוכם, 541 היו במערכת המשפט המנהלית ו-2,204 היו במערכת המשפט הפלילית. הם היוו כ-36% מכלל השופטים בטורקיה באותה עת. שני שופטים מבית המשפט לחוקה, הערכאה הגבוהה ביותר, נעצרו על ידי הרשויות הטורקיות בגין טענות קשר עם תנועת גולן. כמו כן חברותם של חמישה מחברי ה-HSYK נשללה ועשרה חברים במועצת המדינה הטורקית נעצרו באשמת השתייכות ל"מדינה מקבילה". בנוסף, הוצאו צווי מעצר נגד 48 חברים במועצת המדינה ונגד 140 חברים בבית המשפט העליון לערעורים.

עד 18 ביולי 2016, השהתה ממשלת טורקיה 8,777 עובדי מדינה ברחבי המדינה בגין טענה לקשרים למבצעי ניסיון ההפיכה. בין המושעים היו 7,899 שוטרים, 614 קציני ז'נדרמריה, 47 מושלי מחוזות ו-30 מושלי נפות. נכון ל-19 ביולי 2016, 755 שופטים ותובעים נעצרו בקשר לניסיון ההפיכה.

בינואר 2019, נידון מוראט ארסלן, לשעבר יו"ר איגוד השופטים והתובעים של טורקיה וזוכה פרסי זכויות אדם, ל-10 שנות מאסר בגין "השתייכות לארגון טרור". לא דווח על כל פעולה אלימה או קריאה לאלימות מצידו. פסק הדין התבסס על הלשנה אנונימית ועל קיומה של אפליקציית ByLock בטלפון החכם שלו, אפליקציה שהכחיש שהתקין.

 העמדה לדין של עורכי דין 
בין יולי 2016 ליוני 2019, מתוך יותר מ-1,500 עורכי דין שהועמדו לדין, 599 נעצרו ו-311 נידונו לעונש מאסר ממוצע של כ־שש שנים. 34 לשכות עורכי דין בטורקיה נסגרו, ועורכי דין אולצו להעיד נגד לקוחותיהם. נחקק חוק שאסר על עורכי דין שהואשמו בעבירות הקשורות לטרור, לייצג לקוחות שהואשמו בעבירות אלו. התאפשרה הקלטה של תקשורת בין עורכי דין ללקוחותיהם הנתונים במעצר טרם משפט.

 תקשורת 
ממוזער|עיתונאים טורקים מוחים על כליאת עמיתיהם ביום זכויות האדם, 10 בדצמבר 2016
הרישיונות של 24 ערוצי רדיו וטלוויזיה וכרטיסי העיתונות של 34 עיתונאים שדווחו כקשורים לגולן נשללו.

ב-27 ביולי 2016, ארדואן סגר 16 ערוצי טלוויזיה, 23 תחנות רדיו, 45 עיתונים יומיים, 15 מגזינים ו-29 הוצאות לאור בצו חירום נוסף במסגרת חקיקת החירום החדשה. בין העיתונים שנסגרו נמנים סוכנות הידיעות ג'יהאן, המזוהה עם תנועת גולן, ערוץ הטלוויזיה סמאניולו, העיתון זמאן, שהיה בעבר מהמובילים בטורקיה וכן מהדורתו באנגלית, והעיתון היומי האופוזיציוני טארף, שהיה ידוע בקשריו לתנועת גולן.

בסוף אוקטובר 2015, סגרו הרשויות הטורקיות 15 כלי תקשורת, ובהם אחת מסוכנויות החדשות היחידות בעולם המתמקדות בנשים. כן עצרו את העורכת הראשית של העיתון החילוני הבולט ג'ומהורייט, "בחשד כי ביצעה פשעים בשם חמושים כורדים, וברשת המקושרת לאיש הדת פטהוללה גולן". הרשויות הטורקיות עצרו גם את עורך האינטרנט של עיתון האופוזיציה "ביר גן" ואת העורך הראשי של פורטל החדשות המקוון "דיקן".

טורקיה כלאה יותר מ-160 עיתונאים, מה שהפך אותה למדינה שכלאה הכי הרבה עיתונאים. במאי 2018, במסיבת עיתונאים עם ראש ממשלת בריטניה תרזה מיי, כינה נשיא טורקיה ארדואן את העיתונאים הכלואים בטורקיה "טרוריסטים".

 חינוך 
 פיטורין המוניים וסגירת מוסדות 
הטיהור הפוליטי המשמעותי ביותר התרחש במשרד החינוך הלאומי, שבו הושעו 15,200 עובדים. רישיונותיהם של 21,000 מורים במגזר הפרטי בוטלו. המועצה להשכלה גבוהה דרשה מכלל 1,577 הדיקנים של אוניברסיטאות ציבוריות ופרטיות להתפטר. 626 מוסדות חינוך, רובם פרטיים, נסגרו. לדוגמה, במחוז בורדור, נסגרו ב־20 ביולי בית ספר אחד, מכינה אחת וארבעה מעונות סטודנטים. בנוסף, הוטל על אנשי סגל אקדמי איסור יציאה מהמדינה. כמו כן נעצרו תלמידים מבית הספר התיכון הצבאי קוללי, בכמות שמילאה חמישה אוטובוסים.

ב-23 ביולי 2016, סגרו הרשויות בטורקיה, בצו החירום הראשון מכוח החקיקה החדשה, 1,043 בתי ספר פרטיים, 1,229 ארגוני צדקה וקרנות, 19 איגודי עובדים, 15 אוניברסיטאות ו-35 מוסדות רפואיים.

 כפיית שינויים תרבותיים 
אקדמאים דיווחו על שינויים בהנהגה האקדמית עוד לפני 2016, ועל החרפה משמעותית של הלחץ מאז גל המחאות ב־2013 ולאחר ניסיון ההפיכה ב-2016. הנהלות ודקנים הפעילו לחץ על מרצים וסטודנטים להתיישר עם ערכים ותכנים שמרניים. פעילויות, עמותות ומועדוני סטודנטים נסגרו תחת לחץ דומה. סטודנטים שמרנים קיבלו סמכות להלשין על פעילויות שאינן שמרניות. דווח כי מענקים אקדמיים וקביעות מסוננים לפי השתייכות וקשרים פוליטיים. מורים ואקדמאים דיווחו על שינוי כפוי בתרבות הפוליטית, האקדמית והביקורתית, לרבות פיטורין והדרה של דמויות אקדמיות מסורתיות והביעו חשש מהשפעות ארוכות הטווח של צעדים אלה על איכות המחקר, התרבות והמִנהל הציבורי בטורקיה. אף שאוניברסיטאות פרטיות הורשו רשמית להעסיק אקדמאים שהודחו, דיווחים רבים הצביעו על חשש מהעסקתם, דבר שהעמיק את ההדרה הכלכלית. אקדמאים רבים היו נתונים גם לאיסורי יציאה מהארץ.

 תגובה לעצומות 
כאלף חוקרים ומומחי זכויות אדם שחתמו בעבר על עצומות שקראו להפסקת הפעולות הצבאיות בדרום מזרח טורקיה, בעפרין ובסוריה, נתקלו בצעדי ענישה שיטתיים מצד רשויות המדינה. צעדים אלה כללו חקירות, הליכים משפטיים, פיטורין, מעצרים, משפטים והרשעות בגין "תעמולת טרור". החותמים על העצומות עברו כ־2,000 דיונים משפטיים שבמרביתם נגזרו עונשי מאסר על תנאי של 15 חודשים. לא דווח על זיכויים, וכ־30 מהם נכלאו בפועל.

 השתלטות על רשויות מקומיות 
ממוזער|פוליטיקאים מהאופוזיציה, סלהאטין דמירטאש ופיגן יוקסקדאג, נעצרו באשמת טרור.
לאחר ניסיון ההפיכה הצבאית ביולי 2016 והגל הראשון של הדחות בצבא, ניצלה ממשלת טורקיה את מצב החירום כדי להכניס תיקונים לחוק הראשויות המקומיות של טורקיה. נוספו סעיפים 45 ו-57, המאפשרים להדיח ראש עיר נבחר מתפקידו. לפני כן, רק הרשעה סופית הייתה סיבה מספקת להדיח ראש עיר. חוסיין אבני מוטלו, מושל איסטנבול לשעבר, הודח מתפקידו ב-19 ביולי 2016. סגן ראש עיריית מחוז שישלי באיסטנבול, ג'מיל קנדש, נורה בראשו במשרדו על ידי תוקף לא מזוהה ב-18 ביולי 2016. באותו זמן פונה הפרלמנט הטורקי עקב חששות ביטחוניים שלא פורטו.

בבחירות המקומיות בטורקיה בשנת 2014, ניצחה מפלגת האחות של ה-HDP, מפלגת השלום והדמוקרטיה (BDP), ב-97 מחוזות מתוך 1,351 ובשני מחוזות מטרופוליניים מתוך 30. החל מספטמבר 2016, כוונו צעדי ההדחה נגד המסגרות הפוליטיות הכורדיות ובראשן HDP ו-BDP. כשליש מחברי ה-HDP, יותר מ-11,000 איש, נעצרו, מתוכם יותר מ-3,000 נעצרו במעצר רשמי. בנוסף, 94 ראשי ערים נבחרים הודחו מתפקידם. ראשי הערים שנבחרו בשנת 2014 הודחו, נעצרו והועמדו לדין על רקע פוליטי. הם הוחלפו על ידי ראשי ערים שמונו על ידי הממשלה. מועצות עירוניות לא פורקו פורמלית, אך חדלו להתכנס ולמלא את תפקידיהן הדמוקרטיים והניהוליים.

באוקטובר 2018, נשבע ארדואן להשתלט על כל הרשויות המקומיות של-HDP יש סיכוי לנצח בהן בבחירות המקומיות של שנת 2019. עד מרץ 2020, מתוך 65 הרשויות המקומיות בהן זכתה HDP הסוציאל-דמוקרטית בבחירות 2019, 46 רשויות מקומיות (69%) הועברו לשליטת הממשלה. הדחות אלה והשתלטות הממשלה על רשויות מקומיות היו בעלות מניע פוליטי מובהק, ונעשה בהן שימוש בהאשמות מעורפלות בטרור. וכי הדחות, מעצרים, העמדות לדין והרשעות מבוססים על "האשמות טרור מפוברקות". מאז 2014, השתלטה הממשלה על למעלה מ-90 רשויות מקומיות.

 פגיעה באוכלוסייה הכורדית 
מאז ספטמבר 2016, הורחבו צעדי החירום שלאחר ההפיכה התרחב לפיטוריהם של קבוצות כורדיות, כולל פיטוריהם של למעלה מ-11,000 מורים כורדים הדחתם של עשרות ראשי ערים נבחרים ומעצרם של יושבי הראש המשותפים של מפלגת העמים הדמוקרטית (HDP) בטענה לקשרים עם מפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK). ראשי ערים מודחים שהיו חלק מתנועת HDP, שהצהירו שוב ושוב על התנגדותם לאלימות מצד מפלגת הפועלים של כורדיסטן (ה-PKK), נעצרו בהמשך באשמת "חברות בארגון טרור". צעדים אלו תוארו כפגיעה בזכות ההצבעה הדמוקרטית של הציבור. טורקיה עצרה למעלה מ־800 משתמשי רשתות חברתיות וכמעט 100 פוליטיקאים ועיתונאים שהתנגדו לפלישת טורקיה למובלעת עפרין, שהייתה נתונה לשליטה כורדית.

 השירות הציבורי 
בעקבות סדרת מעצרים והדחות ברחבי מנגנוני השלטון, הודיע ראש הממשלה יילדים ב-18 ביולי 2016 על השעיית חופשות שנתיות לכלל עובדי הציבור, ועל החזרת כל העובדים ששהו בחופשה לעבודתם. למעלה משלושה מיליון עובדי ציבור נפגעו מצעד זה. בנוסף נאסר על עובדי המגזר הציבורי לצאת מגבולות המדינה.

עד ערב 19 ביולי 2016, הגיע מספר עובדי המגזר הציבורי שהושעו ל-49,321. במשרד האוצר הושעו יותר מ-1,500 עובדים. בלשכת ראש הממשלה הושעו 257 עובדים, בהם שישה יועצים. המינהל לענייני דת השעה 492 עובדים, ובהם שלושה מופתים מחוזיים. כן הושהו מאה עובדים בארגון הביון הלאומי ו-393 עובדים במשרד המשפחה והרווחה. ב-20 ביולי 2016, הודיע שר הנוער והספורט אקיף צ'אגאטאי קיליץ' כי 245 עובדים במשרדו פוטרו. משרד האנרגיה דיווח על פיטוריהם של 300 עובדים ומשרד המכס הודיע על פיטוריהם של 184 עובדים.

נכון לשנת 2020 כ-10% משני מיליון עובדי הציבור בטורקיה הודחו מתפקידם. אזרחים שהודחו מנועים מלעבוד שוב בשירות הציבורי, דבר שהוביל במקרים רבים לעוני

 זכויות האדם 
זכויות האדם בטורקיה מוסדרות על ידי אמנות משפטיות בין-לאומיות, כולל האמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות עליה חתמה טורקיה בשנת 2000, ואשר לפי סעיף 90 לחוקה משנת 1982 גוברות על החקיקה הטורקית. לאחר שמפגינים קראו להשבת עונש המוות, שבוטל בטורקיה בשנת 2004, הצהיר ארדואן כי זוהי אפשרות שתידון בפרלמנט, וכי בדמוקרטיה יש לכבד את רצון העם. ב-21 ביולי הודיעה ממשלת טורקיה כי תשהה זמנית את האמנה האירופית לזכויות אדם במהלך מצב חירום זמני.

ב-24 ביולי 2016, אמנסטי אינטרנשיונל קראה לוועדה האירופית למניעת עינויים לערוך ביקור חירום בטורקיה כדי לבחון את התנאים בהם הוחזקו העצורים.

במרץ 2018 פרסם משרד הנציב העליון לזכויות אדם של האו"ם דו"ח על השפעת מצב החירום על זכויות האדם בטורקיה. הדו"ח מצביע על התערבות הרשות המבצעת בעבודת הרשות השופטת וצמצום הפיקוח הפרלמנטרי על הרשות המבצעת, פיטורים שרירותיים המוניים של עובדי ציבור ועובדי המגזר הפרטי, סגירה שרירותית של ארגוני חברה אזרחית, כולל ארגוני זכויות אדם וכלי תקשורת בולטים, מעצרים שרירותיים מכוח צעדי החירום, שימוש בעינויים והתעללות במהלך המעצר טרם משפט, הגבלות על חופש הביטוי והתנועה, הפקעה שרירותית של רכוש פרטי ושיטות ענישה קולקטיבית המכוונות לבני משפחותיהם של אנשים החשודים בעבירות במסגרת מצב החירום. משרד הנציבות האו"ם לזכויות אדם אמר כי הארכות שגרתיות של מצב החירום עלולות להוביל למערכת ממשל מתמשכת המאופיינת במספר רב של החלטות שרירותיות המשפיעות עמוקות על חייהם של אנשים ומשפחות רבות.

 שיטות זיהוי 
יוהנס האן, הנציב האירופי האחראי על מועמדותה של טורקיה לחברות באיחוד האירופי, אמר כי נראה שממשלת טורקיה הכינה רשימות מעצר של יריבים פוליטיים עוד לפני ניסיון ההפיכה והמתינה לעיתוי המתאים לפעול. עלה חשד לשימוש במעקב אחר מדיה חברתית.

הלשנות אנונימיות בתשלום, של עדים סודיים הוכרזו רשמית כמקור המרכזי לזיהוי חשודים. יותר מ־140 אלף האנשים נפגעו בעקבות הלשנות של עמיתים לעבודה ואזרחים אחרים. המערכת הוסדרה בחוק באמצעות צו של משרד הפנים מ־31 באוגוסט 2015. מנגנון ההלשנות האנונימיות המתוגמלות הוא פומבי וזמין ברשת. הוא מחולק לחמש קטגוריות לפי רמת האיום, ומכוון לחשודים מרכזיים, בעיקר כורדים, לאחר מכן אנשי תנועת גולן, ואז לאסלאמיסטים (דאעש).

כ-11 מיליון אזרחים, או אחד מכל 6 מבוגרים, נמצאים תחת חקירה מקוונת.

נעשה שימוש במערכת דיווחים בה ניתן ניקוד לאזרחים טורקיים ולזרים, שמטרתה להעריך את קשריהם לקבוצות גולן ולפעול נגדם. המערכת, שנמצאת בשימוש בקרב עובדי ציבור טורקיים ובחלק מזרועות הצבא, מאפשרת לממשלת טורקיה להעריך את מידת הקשר של אזרחים לקבוצות גולן ואת הסבירות להשתייכות אליהן.

בתחום החינוך השתמש משרד החינוך הלאומי בתוכנת פטומטר כדי לבחון את הקשר של 993 ספרי לימוד לביטויים ולמושגים המזוהים עם תנועת גולן. מאה ספרים הוגדרו כ"לא נוחים", 12 הוגדרו "גולניסטיים בוודאות" ונאסרו על ידי המשרד. בין הביטויים והמושגים שנבדקו: דיאלוג, כבוד לבני אדם, "דור הזהב", "אדם האופק", תקווה ומסירות.

 החרמת נכסים 
במגזר העסקי, הממשלה החרימה בכפייה נכסים של למעלה מאלף חברות, בשווי שבין 11 מיליארד דולר ל-50–60 מיליארד דולר, באשמת קשר לגולן ולהפיכה. מוצרים ושירותים של חברות אלו היו נתונים לחרם ציבורי.

 תנאי העצורים 
ממוזער|קמפיין הנשיאות של סלחטין דמירטש מושק מחוץ לכלא אדירנה בו הוא כלוא, 25 במאי 2018
על פי אמנסטי אינטרנשיונל, במהלך הטיהורים הפוליטיים ביולי 2016, נמנעו מהעצורים מזון למשך של עד שלושה ימים ומים למשך של עד יומיים, נמנע מהם טיפול רפואי, דווח כי נאנסו ועברו צורות אחרות של עינויים. אמנסטי מסרה כי שלוש מאות חיילים שהוחזקו במטה משטרת אנקרה הוכו במהלך מעצרם וכי פציעותיהם כללו חבורות, חתכים ושברים. ארבעים חיילים לא יכלו ללכת בגלל פציעותיהם, ושניים לא יכלו לעמוד. עוד נמסר כי במהלך חקירותיהם חולצות העצורים היו מגואלות בדם וכי נמנעה ברוב המקרים מעצורים האפשרות ליצור קשר עם בני משפחותיהם ועם עורכי דינם.

נוכח תנאי הצפיפות, ב־16 באוגוסט פרסמה ממשלת טורקיה צו לפיו 38,000 אסירים שעבירתם בוצעה לפני 1 ביולי זכאים להקלה בעונשם. אסירים שנותרו להם שנתיים או פחות לריצוי עונשם זכאים לכך, ואסירים שריצו מחצית מעונשם יכולים לבקש שחרור על תנאי. הצו חל על עבירות שבוצעו לפני 1 ביולי 2016, ואינו כולל הרשעות ברצח, אלימות במשפחה, פגיעה מינית, טרור או עבירות נגד המדינה. כלומר שוחררו רק אסירים שלא קשורים להתנגדות לשלטון.

 מעצר של פעילי זכויות אדם 
עורך הדין הטורקי לזכויות אדם, אורהאן כמאל צ'נגיז, נעצר במשך שלושה ימים ביולי 2016. הוא "שוחרר זמנית" ונשאר כפוף לאיסור יציאה מהמדינה. סרדר קוני, רופא מג'יזרה, שסייע לקרן הטורקית לזכויות אדם בתיעוד הפרות זכויות בעיירה, נעצר באשמות מעורפלות של "חברות בארגון טרור" בשל טיפולו בפצועים מקומיים.

ב-6 ביוני 2017, טאנר קיליץ', יו"ר אמנסטי אינטרנשיונל טורקיה, ועוד 22 עורכי דין נעצרו באיזמיר על ידי המשטרה הטורקית בחשד לקשר עם תנועת פטהוללה גולן, והואשמו מאוחר יותר ב"חברות בארגון טרור. המעצר וההעמדה לדין גונו על ידי אמנסטי אינטרנשיונל וארגון Human Rights Watch, שדרשו את שחרורו המיידי. יו ויליאמסון, מנהל ארגון אירופה ומרכז אסיה בארגון Human Rights Watch, הצהיר כי "מעצרו של קיליץ' בחשד לעבירות טרור נראה כמהלך שמטרתו לפגוע באמינות פעילותו הלגיטימית בתחום זכויות האדם".

 פעולות במישור הבין-לאומי 
באוגוסט 2016, הציב נשיא טורקיה ארדואן אולטימטום לארצות הברית, בדרישה להסגרתו של פטהוללה גולן, איש הדת שלכאורה עומד מאחורי ניסיון ההפיכה. טורקיה דרשה מיוון להסגיר שמונה חיילים טורקים שנמלטו לשם לאחר ניסיון ההפיכה.

עד 22 ביולי ביטלו הרשויות הממשלתיות כמעט 11,000 דרכונים, ועד 30 ביולי בוטלו יותר מ-50,000 דרכונים.

ממשלת טורקיה פועלת גם לאיתור מתנגדים גם מחוץ לגבולותיה. מטוסים פרטיים משמשים לחטיפה בלתי חוקית של אנשי תנועת גולן משטחים זרים, ללא הסכמים עם הרשויות המקומיות.

ברחבי העולם פועלים כ־1,000 בתי ספר של תנועת גולן, מהם כ־300 בטורקיה. טורקיה ביקשה לסגור מוסדות המזוהים עם התנועה ב־50 מדינות. סומליה, אזרבייג'ן, פקיסטן וסודאן נענו לבקשתה.

 היקף התופעה על פי ציר זמן 
טקסט=Mr Hagel, in a civilian suit, shakes hands with General Öztürk, in uniform.|ממוזער|מזכיר ההגנה האמריקאי צ'אק הייגל לוחץ את ידו בשנת 2014 עם הגנרל ארדל אוזטורק, שנעצר מאוחר יותר בקשר להפיכה הכושלת.

ב-16 ביולי 2016, יום לאחר סיכול ההפיכה, 2,745 שופטים פוטרו ונעצרו. לאחר מכן פוטרו, נעצרו או הושעו למעלה מ-100,000 עובדי ציבור, מספר שעלה ליותר מ-110,000 עד תחילת נובמבר ליותר מ-125,000 לאחר צו מ-22 בנובמבר, ול-135,000 בינואר 2017. המספר הגיע לכ-160,000 לאחר צו ההשעיה והמעצרים מ-29 באפריל ולכ-300,000 עד פברואר 2025.

 2016 
עיקר הטיהורים הפוליטיים התרחשו בעשרת הימים שלאחר ניסיון ההפיכה. הממשלה פרסמה נתונים על פיהם בין 27 ביולי ל-17 באוגוסט 2016 מעל 81 אלף הודחו ומעל 20 אלף נעצרו.

ב-26 ביולי 2016, הודיע נשיא הנציבות האירופית, ז'אן-קלוד יונקר, כי תהליך הצטרפותה של טורקיה לאיחוד האירופי ייפסק אם עונש המוות יוחזר במדינה.

ב־4 וב־5 באוגוסט 2016 הוציאו בתי המשפט הפליליים לשלום באיסטנבול ובאיזמיר צווי מעצר נגד איש הדת פתחוללה גולן, היושב בארצות הברית. ב-17 באוגוסט 2016, פיטרה הממשלה 2,300 שוטרים נוספים, 136 קציני צבא ו-196 עובדים מרשות טכנולוגיית המידע. ב-18 באוגוסט 2016 הוצאו צווי מעצר נגד 187 חשודים, ביניהם מנכ"לים של חברות מובילות בטורקיה. התובעים הורו גם על תפיסת נכסיהם.

ב-2 בספטמבר 2016, הכריזה טורקיה על פיטורין של כ-11,500 מורים שלטענתה היו מקושרים ל-PKK. המהלך גונה על ידי מפלגות האופוזיציה הכורדיות והטורקיות בשל היעדר הליך הוגן וראיות. דיפלומט טורקי לשעבר בעילום שם, אמר כי המהלך החליש באופן חד את הזרם הפציפיסטי של הקולות הכורדיים, ודחף את התנועה הכורדית לדרכים רדיקליות יותר. ב-11 בספטמבר 2016, טורקיה הדיחה 24 ראשי ערים נבחרים, חברי מפלגת האופוזיציה הדמוקרטית העממית (HDP), בשל קשרים מוצהרים למיליטנטים כורדים.
ממוזער|העיתונאים הטורקים קאן דונדר וארדם גול נעצרו ועומדים בפני עונשים של עד מאסר עולם.
ב-4 באוקטובר 2016, השעו הרשויות הטורקיות כמעט 12,800 שוטרים נוספים מתפקידם עקב חשד לקשריהם עם פטהוללה גולן. ב-29 באוקטובר 2016, פיטרו בצו 10,131 עובדי ציבור נוספים, וכ-15 כלי תקשורת נוספים נסגרו עקב טענות על קשרים לארגוני טרור ולפטהוללה גולן.

בתחילת נובמבר 2016, כוחות הביטחון החלו במעצרים המוניים של חברי פרלמנט מהאופוזיציה ממפלגת העמים הדמוקרטית (HDP), כולל יושבי הראש המשותפים סלהאטין דמירטאש ופיגן יוקסקדאג. מתוך 59 חברי פרלמנט ממפלגת העמים הדמוקרטית, 15 נחקרו, 12 נעצרו, 2 עברו אל מחוץ לטורקיה, ואחד לא אותר. שירותי אינטרנט ורשתות חברתיות נחסמו ברחבי דרום מזרח טורקיה. ב-22 בנובמבר 2016, פוטרו על פי צו 15,726 עובדים – 7,600 מכוחות הביטחון, 2,700 ממשרד הפנים ו-1,200 מתחום החינוך. הם הואשמו בכך שהיו "קשורים, שייכים או בקשר עם ארגוני טרור ומבנים הנחשבים על ידי המועצה לביטחון לאומי כפועלים נגד הביטחון הלאומי" ודרכוניהם בוטלו.בצו זה נסגרו 550 עמותות, 9 כלי תקשורת ו-19 מוסדות רפואיים פרטיים. הנכסים והרכוש הפיננסי של ארגונים אלה נועדו להיות מוחרמים על ידי משרד האוצר הטורקי. ב-24 בנובמבר 2016, הפרלמנט האירופי קיבל פה אחד החלטה להקפאה זמנית של המשא ומתן על חברות טורקיה באיחוד האירופי.

ב-12 בדצמבר 2016, בתגובה לפיגועים כפולים קודמים באיסטנבול ולהודעות ארגון "נצי החירות של כורדיסטן" (TAK), נעצרו 118 פעילים ותומכים של מפלגת HDP. ב-21 בדצמבר 2016, השעתה טורקיה עוד 1,980 מורים ועובדי הוראה בגין טענה לקשר לניסיון ההפיכה. ב-25 בדצמבר 2016, חקרה טורקיה כ-10,000 משתמשי מדיה חברתית בגין העלבת גורמי ממשל או תמיכה ב"פעילות הקשורה לטרור".

 2017 
ב-7 בינואר 2017, פוטרו באמצעות שלושה צווים, 8,390 עובדי ציבור נוספים (2,687 שוטרים, 1,699 עובדי ציבור ממשרד המשפטים, 838 עובדים ממערכת הבריאות, ומאות נוספים ממשרדים אחרים, 631 אנשי אקדמיה, ו-8 חברי מועצת המדינה).

בתחילת פברואר 2017, פיטרה ממשלת טורקיה יותר מ-4,400 עובדי ציבור ובהם למעלה מ-300 מרצים באוניברסיטה. ב-14 בפברואר 2017, עצרה ממשלת טורקיה 834 בני אדם שלטענתה היו קשורים ל־PKK. המעצרים ההמוניים נקשרו למשאל העם החוקתי, שרוב הפלגים הכורדיים התנגדו לו.

לאחר משאל העם ב-16 באפריל, נעצרו 38 פעילים שגינו אי סדרים. ב-26 באפריל 2017, דווח כי 1009 שוטרים היו חלק מ"רשת גולניסטית סודית" בתוך כוחות המשטרה הטורקיים, והם נעצרו. 9,100 שוטרים הושעו מתפקידם. ב-29 באפריל 2017, חסמה טורקיה את ויקיפדיה ופיטרה 3,974 עובדי ציבור נוספים. הניו יורק טיימס הגדיר את המהלך כ"הרחבת הדיכוי נגד מחאה וחופש הביטוי".

ב-5 ביוני, הודיע משרד הפנים הטורקי כי 130 בני אדם החיים מחוץ למדינה וחשודים בקשרים עם מיליטנטים, יאבדו את אזרחותם אלא אם כן יחזרו לטורקיה תוך שלושה חודשים ויעמדו בתנאי הממשלה. בין החשודים שצוינו בשמם היו פטהוללה גולן, ומנהיגי המפלגה הדמוקרטית העממית פייסל סאריילדיז, טוגבה חזר אוזטורק. ב-15 ביוני 2017, נידון שופט מנגנון האו"ם לבתי הדין הפליליים הבין-לאומיים, איידין סדף אקאי, ל-7 וחצי שנים באשמת "חברות [בתנועת גולן, שהיא עצמה] ארגון טרור", וזאת חרף חסינותו הדיפלומטית מכוח תפקידו במנגנון האו״ם.

ב-6 ביולי 2017, הפרלמנט האירופי קיבל פה אחד את הקריאה להשעות את המשא ומתן על חברות מלאה באיחוד האירופי. ב-15 ביולי, 7,400 שוטרים נוספים פוטרו.

ב-24 בדצמבר 2017, פורסם צו שהכריז על פיטורי 2,700 עובדי ציבור נוספים.

 2018 
שמאל|ממוזער|הטיהורים זכו לתשומת לב בארצות הברית עקב ניסיונות ממשלת טורקיה לעצור ולהסגיר את שחקן ה-NBA אנס קאנטר, שהוא גם גולניסט וגם מבקר גלוי של ארדואן. קאנטר לא השתתף באירועי קבוצה וליגה שנערכו מחוץ לטורקיה מחשש לביטחונו אם אי פעם יעזוב את ארצות הברית.
ב־8 ביולי 2018, זמן קצר לפני כניסתו של ארדואן לנשיאות חדשה עם סמכויות ביצועיות מורחבות ולפני הסיום המובטח של מצב החירום, פוטרו בצו 18,632 עובדי ציבור. מבין המפוטרים, יותר מ־9,000 היו שוטרים, יותר מ־6,000 היו אנשי צבא טורקיים, למעלה מ־1,000 היו עובדי מערכת המשפט, כ־650 היו מורים וכ־200 אנשי סגל אקדמי. בנוסף, נסגרו שלושה עיתונים, ערוץ טלוויזיה אחד ו־12 עמותות. ב־25 ביולי 2018 אישרה טורקיה חוק חדש למאבק בטרור שנועד להחליף את שלטון החירום. על פי ארגון Human Rights Watch, החוק החדש "יאפשר לרשויות, תחת הנשיאות, במשך שלוש השנים הבאות, לפטר שופטים וכלל עובדי ציבור באופן שרירותי. הוא גם יאפשר לרשויות להגביל תנועה בתוך טורקיה, לאסור התכנסויות ציבוריות. הוא יאפשר למשטרה להחזיק חלק מהחשודים במעצר עד 12 ימים ללא כתב אישום, ואף לעצור אותם שוב ושוב באותה חקירה". יו"ר סיעת CHP בפרלמנט, אוזגור אוזל, אמר כי "עם החוק הזה, עם האמצעים שבטקסט הזה, מצב החירום לא מוארך בשלושה חודשים אלא בשלוש שנים. עושים כאילו מבטלים את מצב החירום, אך למעשה ממשיכים בו".

 2019 
ב-12 בפברואר, טורקיה הוציאה 1,112 צווי מעצר נוספים בנוגע לאשמה בארגון ההפיכה בטורקיה בשנת 2016. ב-13 במרץ 2019, הפרלמנט האירופי קיבל פה אחד את הקריאה להפסקת המשא ומתן על חברות מלאה בין האיחוד האירופי לטורקיה. על פי נתוני ממשלת טורקיה ממרץ 2019, כ-500,000 איש נעצרו מאז ניסיון ההפיכה, מתוכם כ-30,000 שהו במעצר בעת פרסום הנתונים.

באפריל 2019 דיווח ארדואן על 31,000 עובדי משטרה ו-15,000 אנשי צבא, שהודחו מתפקידם מאז ההפיכה. לפי סוכנות הידיעות אנאדולו בסוף יוני, בוצעו 200 מעצרים.

בשבוע הראשון של יולי 2019 נעצרו 282 בני אדם ברחבי טורקיה.

ב-19 באוגוסט 2019, מינה משרד הפנים הטורקי נאמנים לעיריות המטרופוליניות דיארבקיר, מרדין וואן.

באוקטובר 2019, עצרה משטרת טורקיה יותר מ-120 אנשים שביקרו ברשתות החברתיות את הפלישה הטורקית לאזורים הכורדיים בסוריה. התובע הטורקי פתח בחקירה בגין "תעמולה טרור" נגד חברי הפרלמנט סזאי טמלי ופרווין בולדאן, יושבי הראש המשותפים של מפלגת HDP הפרו-כורדית, סלהאטין דמירטאש ופיגן יוקסקדאג. הם נכלאו והתביעה ביקשה עד 142 שנות מאסר לדמירטאש ו-83 שנות מאסר ליוקסקדאג. האישום העיקרי היה "ניהול ארגון טרור [(HDP)]". נכון למאי 2020, שני הפוליטיקאים עדיין עצורים. טורקיה עצרה לפחות 151 חברים ב-HDP.

 2020 
עקב מגפת הקורונה בטורקיה, הפרלמנט הטורקי אישר הצעת חוק שעשויה לאפשר את שחרורם של עד 100,000 אסירים, כולל אנשים האחראים לגרימת מוות. אסירים פוליטיים, ועיתונאים הוחרגו מהחנינה, אף שצפיפות ותנאי מחיה לא סניטריים הציבו איום בריאותי חמור.

משרד הפנים הטורקי עצר משתמשי מדיה חברתית שפוסטים שלהם "כיוונו כלפי עובדי ציבור והפיצו פאניקה ופחד" בכך שטענו כי נגיף הקורונה "התפשט באופן נרחב בטורקיה וכי הרשויות נקטו צעדים לא מספקים". מספר עיתונאים, שדיווחו עבור כלי תקשורת מקומיים, נעצרו בשל אופן סיקור המגפה.

ב-15 במאי 2020, מינה משרד הפנים הטורקי נאמנים לעיריות איגדיר וסיירט, מחוזות בייקאן וקורטלאן בסירט, ולעיריות אלטינובה במחוז קורקוט במוש. הרשויות עצרו או כלאו למעלה מ-90,000 אזרחים טורקים עד שנת 2020.

 2021 
בפברואר, לאחר מבצע כושל בו נהרגו 13 חיילים טורקים, עצרה טורקיה 700 חברי אופוזיציה, תוך ניסיון להסיט את האחריות לכישלון אל האופוזיציה ואל האמריקאים.

 2022 
בשנת 2022, דרשה טורקיה את הסגרתם של חברים רבים בתנועת גולן וב-PKK מפינלנד ומשוודיה והן דחו את בקשות ההסגרה. ב-18 במאי 2022, חסמה טורקיה את בקשותיהן של פינלנד ושוודיה לחברות מואצת בנאט"ו. ביוני 2022, הגישה של דויטשה ולה וקול אמריקה נחסמה לחלוטין בטורקיה. ב-30 ביוני 2022, טורקיה הודיעה כי לא תאשר חברות בנאט"ו אם חברי תנועת גולן וה-PKK לא יוסגרו מפינלנד ומשוודיה.

 2023 
ב-29 בינואר 2023, הודיעה טורקיה כי ביקשה את הסגרתם של 130 החשודים כחברים בתנועת גולן וב-PKK כתנאי לאישור חברותן של פינלנד ושוודיה בנאט"ו. ב-13 בספטמבר 2023, קיבל הפרלמנט האירופי פה אחד את הקריאה לא לחדש את המשא ומתן על חברות טורקיה באיחוד האירופי.

 2024 
ב-2 באוגוסט 2024, נחסמה לחלוטין הגישה לאינסטגרם בטורקיה. ב-9 באוקטובר 2024, נחסמה לחלוטין הגישה לפלטפורמת המדיה החברתית דיסקורד. ב-4 בנובמבר 2024, מינה משרד הפנים הטורקי נאמנים לעיריות המטרופולין מרדין, בטמן וחלפטי בשאנליורפה.

 2025 
בינואר 2025 נעצרו והודחו מתפקידם ראשי עירייה ממפלגת השוויון והדמוקרטיה הפרו-כורדית (DEM) בגין אישומים הקשורים לטרור, ולאחר מכן מונו במקומם נאמנים מטעם הממשלה. חבר הנהלה בלשכת עורכי הדין פיראט אפוזדמיר נעצר ב-23 בינואר 2025.

בית משפט באיסטנבול הדיח את ההנהגה הנבחרת של לשכת עורכי הדין באיסטנבול ב-21 במרץ 2025.

על פי דוח Bianet, בין ינואר למרץ 2025, לפחות 25 עיתונאים נכלאו ו-157 עמדו למשפט. בתקופה זו נידונו 28 עיתונאים ליותר מ-41 שנות מאסר במצטבר.

ב-19 במרץ 2025 ראש עיריית איסטנבול אקרם אימאמוגלו, שנחשב ליריב הפוליטי החזק ביותר של ארדואן, נעצר יחד עם למעלה מ-100 אנשים נוספים, זמן קצר לאחר שהכריז על מועמדותו לנשיאות, והועמד בפני שורה של אישומים. בעקבות מעצרו פרצו הפגנות המוניות בגל מחאה שהיה הגדול ביותר מאז 2013. נעצרו בהן 1,879 אנשים, כולל עיתונאים ועורכי דין. בין 19 ל-21 במרץ הוטלו הגבלות נרחבות על פלטפורמות מדיה חברתית. ב-28 במרץ נעצר עורך דינו של אימאמוגלו, מהמט פהליבן. ב-1 במאי המשטרה עצרה לפחות 384 אנשים שניסו להפגין בכיכר טקסים.

ביולי 2025 הממשלה החלה בסבב מעצרים של עובדי ציבור ממפלגת העם הרפובליקנית (CHP) באישומים מעורפלים של שחיתות וטרור, מה שסלל את הדרך להדחתם והחלפתם בנאמנים מטעם הממשלה. בין הנעצרים טונץ' סוייר, לשעבר ראש עיריית איזמיר, העיר השלישית בגודלה במדינה, שנעצר יחד עם 137 בכירים נוספים, ראש עיריית מנאבט, וראשי הערים של שלוש ערים מרכזיות בדרום טורקיה: אדנה, אדיאמן ואנטליה.

ב-31 ביולי 2025, הברית הגלובלית של ארגוני החברה האזרחית, CIVICUS, הוסיפה את טורקיה לרשימת המעקב שלה,, והכניסה אותה לקטגוריה ה"מדכאים".

על פי נתוני משרד המשפטים הטורקי, מיולי 2016 עד נובמבר 2025 נחקרו מעל 3 מיליון בני אדם, ומעל חצי מיליון הורשעו בטרור.

 ניתוח 
קאן דונדר, העורך הראשי של היומון הטורקי Cumhuriyet, תיאר את הטיהורים כחלק מדפוס היסטורי שבו הכוח הפוליטי בטורקיה נע הלוך ושוב בין הצבא החילוני לבין מוסדות דתיים, בעוד שהדמוקרטים במרכז חסרי כוח למנוע את התנודות החוזרות, אך לדבריו, גל 2016 היה חמור מקודמיו. הוא תיאר את הטיהורים של 2016 כ"ציד המכשפות הגדול ביותר בהיסטוריה של טורקיה". היסטוריונים ואנליסטים, ובהם אנרי ג'יי ברקי, מנהל תוכנית המזרח התיכון של המרכז הבין-לאומי וודרו וילסון לחוקרים, השוו את הטיהורים הטורקיים של 2016 למהפכת התרבות של מאו דזה-דונג שהחלה בשנת 1966 ולמהפכת התרבות האיראנית שבמהלכה טוהרה האקדמיה האיראנית בשנים 1980–1987. ממשלת טורקיה נותחה כמי שמטילה את האחריות על כוחות מערביים ומעודדת אנטי־אמריקאיות כדי להסיט את דעת הקהל ממתחים פנימיים אמיתיים, וכן כדי לשפר את עמדתה במשא ומתן. על פי "הניו יורק טיימס", "בחיפוש אחר מקבילות היסטוריות, השוו זאת אנליסטים למסע הציד האנטי-קומוניסטי של ג'וזף מקארתי באמריקה של שנות ה-50, לטיהורים הסטליניסטיים של שנות ה-30 ולמהפכה התרבות בסין בשנות ה-60 וה-70." השוואות נוספות נעשו עם השימוש של אטאטורק בעלילת ההתנקשות בחייו בשנת 1926 כדי לטהר את טורקיה מיריביו ומתחריו הפוליטיים.

חוקרים דנים ב"קריסת הדמוקרטיה של טורקיה" וב"פנייתה למשטר אוטוריטרי". נטען כי כאשר הנהגה מצויה בעמדה פוליטית יציבה, היא נוטה יותר לנקוט צעדי דיכוי כלפי מפלגות אופוזיציה, בעוד שממשלות שמעמדן פחות בטוח נוטות יותר להפחתת מתחים ולפיוס. הבריתות הפוליטיות של מפלגת AKP עם גורמים כלכליים חזקים ועם קבוצות אוכלוסייה עירוניות חלשות, באמצעות הקצאה של משאבי ציבור, תרמו לקיומן של בחירות שאינן תחרותיות ולהפחתת סובלנות פוליטית כלפי האופוזיציה. נוף פוליטי הגמוני זה של AKP נקשר לעלייה במגמות סמכותניות מצד ממשלת טורקיה, לרבות תפיסת מחאה כאיום ביטחוני, הגברת הדיכוי והפרות שיטתיות של זכויות אזרח. טורקיה מתוארת כמקרה של "אוטוריטריות תחרותית", משטר שבו מתקיימות בחירות דמוקרטיות תחת הנהגה סמכותנית, והמפלגה השלטת מובטחת כמעט לניצחון.

 ראו גם 
 זכויות אדם בטורקיה

 קישורים חיצוניים 
 בדיקת מציאות: המספרים מאחורי הדיכוי בטורקיה, BBC, 18 ביוני 2018
 טיהורים בטורקיה | ניטור הפרות זכויות אדם בדיכויים שלאחר ההפיכה בטורקיה – תיעוד מפורט של הטיהורים הפוליטיים
 כתובות URL של צווים ממשלתיים טורקיים המפרטים את הטיהורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:טורקיה: חוק ומשפט
קטגוריה:רג'פ טאיפ ארדואן
קטגוריה:2016 בטורקיה
קטגוריה:2017 בטורקיה
קטגוריה:2018 בטורקיה