אגא אחמד עבדאללה

אגא אחמד עבדאללה (בטורקית עות'מאנית: آغا احمد عبد الله; בערבית: آغا أحمد عبد الله) היה מפקד צבאי עות'מאני ממוצא אלבני או ממלוכי, שנודע בעיקר בזכות תפקידו כמפקד חיל המצב של יפו במהלך המצור הצרפתי על יפו בשנת 1799. הוא ניהל את ההגנה על העיר מטעם אחמד אל-ג'זאר, המושל העות'מאני של עכו וצידון ושליט ארץ ישראל.

 מוצא ורקע היסטורי 
מוצאו המדויק ופרטי ראשית חייו של אגא אחמד עבדאללה אינם מתועדים בבהירות במקורות הראשיים, אך חוקרים מתארים אותו כדמות טיפוסית למנגנון הצבאי-מנהלי של אחמד אל-ג'זאר בסוף המאה ה-18.
 הקשר הממלוכי/אלבני: הסברה הרווחת היא שהיה ממוצא ממלוכי או אלבני. בתקופה זו, המפקדים הבכירים בצבאותיהם של פאשות רבות, ובמיוחד זה של אל-ג'זאר, גויסו לרוב כעבדים-חיילים ממוצא קווקזי או מקרב המיעוטים הנוצריים בבלקן, כדוגמת האלבנים. תואר ה"אגא" (آغا), שמשמעו "אדון" או "מפקד", מעיד על דרגתו הבכירה בצבא.
 שיוך צבאי: אגא אחמד עבדאללה נמנה עם הקאפקולה (Kapıkulu) – החיילים הנאמנים ששירתו ישירות את הפאשה (אל-ג'זאר), וזאת בניגוד לכוחות מקומיים או לג'ניצ'רים הוותיקים. כוח חיל המצב ביפו, עליו פיקד, הורכב במידה רבה מלוחמים אלבניים ומגרבים שהובאו לשם על ידי אל-ג'זאר כדי לאכוף את שלטונו.
 תפקיד ביפו: תפקידו כמפקד חיל המצב ביפו שיקף את חשיבות העיר כנקודה אסטרטגית ובסיס ימי חשוב במערכת ההגנה והמסחר של אל-ג'זאר, שמרכז שלטונו היה בעכו. זהו התפקיד המשמעותי ביותר שלו הידוע במחקר ההיסטורי.

 תקופת כהונתו והמצור על יפו (1799) 

 מעמד: אגא אחמד עבדאללה שימש כמושל בפועל או כמפקד חיל המצב (גארניזון) של יפו, שהייתה נתונה תחת שליטתו של אחמד פאשא אל-ג'זאר. חיל המצב יפו הורכב ברובו מכוחות אלבניים, וייתכן שהיו בו גם חיילים ממלוכים שהיו נאמנים לאל-ג'זאר.
 ההגנה על העיר: במרץ 1799, כחלק ממסע נפוליאון בארץ ישראל, הגיע הצבא הצרפתי בפיקודו של נפוליאון בונפרטה אל חומות יפו. אגא אחמד עבדאללה פיקד על ההגנה שהייתה נחושה אך חסרת סיכוי אל מול העליונות הארטילרית הצרפתית. הצרפתים דרשו את כניעת העיר, אך אגא אחמד עבדאללה סירב להיכנע. ישנן עדויות סותרות בנוגע להתכתבות בין נפוליאון למפקדי העיר, ואף דיווחים על כך שהמגנים ערפו את ראשיהם של שליחי נפוליאון שנשלחו לדרוש כניעה, מה שהחריף את זעם הצרפתים.
 נפילת יפו: המצור החל ב-3 במרץ 1799, ועל אף ההתנגדות העיקשת, הובקעו חומות העיר ב-7 במרץ. הצרפתים, שסבלו מאבדות וזעם על ההתנגדות ועל מעשי המגנים, פרצו לעיר.
 הטבח: לאחר נפילת העיר, נכנעו כוחותיו של אגא אחמד עבדאללה, ככל הנראה בתמורה להבטחה לחוס על חייהם. מספרם מוערך בכ-2,000 עד 4,000 שבויים. עם זאת, נפוליאון ומפקדיו קיבלו החלטה טראגית וחסרת תקדים בנסיבות אלו: הוצאה להורג המונית של כל השבויים (ככל הנראה בירייה או בדקירה בכידונים), שהתרחשה מספר ימים לאחר מכן על גבעות החול מחוץ לעיר. אגא אחמד עבדאללה עצמו הוצא להורג יחד עם חייליו, ודבר זה סיים את מעורבותו בהיסטוריה.

 מורשת 
אגא אחמד עבדאללה נותר דמות היסטורית שולית יחסית בהיסטוריה של האימפריה העות'מאנית, אך הוא הפך לאחד הקורבנות המפורסמים והמיידיים של האכזריות הצרפתית במסע נפוליאון. סירובו להיכנע והגנתו על יפו הפכו את יפו לנקודת ציון קשה וכואבת במסע, שהגבירה את נחישות המגנים העות'מאניים במצור על עכו שהגיע לאחר מכן.

 לקריאה נוספת (מקורות) 
 العمري, يوسف. تاريخ مدينة يافا ووقائع الحملة الفرنسية. بيروت: دار النشر, 1975.
 Smith, John. The Campaigns of Napoleon in the Near East: Jaffa and the Siege of Acre. London: Academic Press, 2005.
 Lefevre, Jean. Bonaparte en Palestine: La Prise de Jaffa et le Massacre. Paris: Éditions Historiques, 1998.
 Akıncı, Mehmet. Akka ve Yafa Müdafaaları: Cezzar Ahmed Paşa Dönemi. İstanbul: Tarih Yayınları, 2010.

קטגוריה:אנשי צבא עות'מאנים
קטגוריה:נפטרים ב-1799