דיוקן עצמי עם נבל (דוקרה)

דיוקן עצמי עם נֵבֶל הוא ציור שמן מאת האמנית הצרפתייה , שנוצר בשנת 1791. היצירה מזוהה עם דיוקן עצמי שהוצג בסלון של פריז באותה שנה, ומוצגת כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. הציור משלב ייצוג עצמי, מוזיקה וסמלים תרבותיים, ומשקף את מעמדה של האמנית כאישה יוצרת בשלהי המאה ה-18.

 תיאור היצירה 
הציור מציג דיוקן עצמי באורך מלא של האמנית, העומדת בתנוחה אלגנטית ומכוונת נבל. לצדה שולחן שעליו מונחים תווי מוזיקה, רומן עבה ואגרטל נאו־קלאסי המעוטר בדמויות כרובים. דוקרו מחזיקה מזלג כיוון, ותשומת לב מיוחדת ניתנת לתיאור הטקסטילים השונים, לרכות התלתלים המאובקים ולדיוק בפרטים החומריים, המעידים על שליטתה בציור שמן ועל רגישות גבוהה למרקם ולחומר.

 הקשר היסטורי ואמנותי 
בתקופת ההשכלה עודד האינדיבידואליזם עלייה במספר הנשים שפנו לקריירה מקצועית בציור. עם זאת, מוסדות האמנות הרשמיים בצרפת הגבילו נשים מנושאים היסטוריים, מיתולוגיים ודתיים, בעוד שתחום הדיוקן היה פתוח יותר בפניהן. בשנים שלפני המהפכה הצרפתית, במהלכה ואחריה, יצרו נשים אמניות דיוקנאות חדשניים, ובכלל זה דיוקנאות עצמיים באורך מלא, ששיקפו תפקידים נשיים משתנים ושאיפה לנראות ציבורית.

 פרשנות 
באמצעות הדיוקן העצמי מציגה דוקרו דמות ציבורית המעוצבת בקפידה: אמנית משכילה, מוזיקאית מיומנת ואישה צעירה בעלת חן. הייצוג העצמי מאפשר לה לבנות פרסונה אמנותית המשלבת כישרון ציורי, השכלה תרבותית והשתייכות לערכי ההשכלה. הנבל, הספרים והעיצוב הנאו־קלאסי משמשים אמצעים להדגשת חינוכה ולמיצוב זהותה בתוך עולם תרבותי הנתפס כלגיטימי עבור נשים.

 התקבלות וביקורת 
בני התקופה הגיבו ליצירה בהתפעלות, והדגישו את תנוחתה החיננית של הדמות ואת אמינות תיאור הבדים. מבקרים בני הזמן ראו בציור עדות למיומנותה של דוקרה כציירת, ותיארו את הופעתה ככזו המשלבת חן, אמת חומרית וקסם אישי. השבחים שיקפו את האופן שבו נשים אמניות נמדדו לא רק על פי כישוריהן המקצועיים, אלא גם על פי התאמת דימוין לציפיות תרבותיות מגדריות.

 תצוגה ומעמד מוזיאלי 
הציור מוצג כיום במוזיאון המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, בבניין השדרה החמישית, בגלריה 528. במסגרת זו הוא מזוהה עם הדיוקן העצמי שהוצג בסלון של פריז בשנת 1791, לאחר שהוסרה הדרישה לחברות באקדמיה המלכותית כתנאי להשתתפות, שינוי שאפשר לדוקרה ולאביה להציג לראשונה בלובר.

 הקשר ביוגרפי 
דוקרו הוכשרה בסטודיו של אביה, ז'וזף דוקרה, צייר דיוקנאות שפעל בחוגי החצר המלכותית. אף על פי קשרי המשפחה עם בית המלוכה, בני המשפחה לא היו חברים באקדמיה המלכותית לציור ולפיסול. דוקרה הרבה ליצור דיוקנאות עצמיים, אשר שימשו לה אמצעי להצגת יכולותיה, לביסוס מעמדה המקצועי ולעיצוב דימוי של אמנית העונה לציפיות התרבותיות של זמנה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18