לינדה גודווין

לינדה גודווין (באנגלית: Linda Maxine Godwin, נולדה ב-2 ביולי 1952) היא מדענית אמריקאית ואסטרונאוטית לשעבר בסוכנות החלל האמריקאית נאס"א.

גודווין הצטרפה לנאס"א בשנת 1980 והפכה לאסטרונאוטית ביולי 1986. היא פרשה בשנת 2010. במהלך הקריירה שלה, גודווין השלימה ארבע טיסות חלל ושהתה למעלה מ-38 ימים בחלל. גודווין שימשה גם כעוזרת למנהל החקר והייתה חברה במינהל תפעול צוות הטיסה במרכז החלל ג'ונסון. מאז פרישתה מנאס"א, היא קיבלה משרת פרופסורית במחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת מיזורי. היא הייתה האישה הראשונה שביצעה הליכת חלל מחוץ לשתי תחנות חלל שונות: תחנת החלל מיר במרץ 1996 ותחנת החלל הבין-לאומית בדצמבר 2001.

 ביוגרפיה 
גודווין נולדה במיזורי. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ג'קסון במיזורי בשנת 1970, לאחר מכן החלה בלימודי תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת דרום-מזרח מיזורי אותו השלימה בשנת 1974, ותואר שני ודוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת מיזורי אותם השלימה בשנים 1976 ו-1980. גודווין חברה באגודה האמריקאית לפיזיקה, בארגון ה-99, באגודת חוקרי החלל ובאגודת בעלי המטוסים והטייסים. גודווין נישאה לסטיבן נגל, גם הוא אסטרונאוט, שהיה המפקד בטיסת החלל הראשונה שלה. השניים היו זוג נשוי עד למותו של נגל ממחלת הסרטן ב-21 באוגוסט 2014.

 פרסים והוקרה 
 דירוג ביצועים יוצאי דופן של נאס"א
 פרס הביצועים המעולים המתמשכים
 מדליית מנהיגות מצטיינת של נאס"א
 מדליית שירות יוצא דופן של נאס"א
 מדליית השירות המצטיין של נאס"א

 ניסיון אקדמי 
לאחר שסיימה את לימודי התואר הראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטת דרום-מזרח מיזורי, גודווין למדה לתואר שני באוניברסיטת מיזורי בקולומביה (מיזורי). במהלך תקופה זו לימדה סטודנטים לתואר ראשון במעבדות פיזיקה ובנוסף שימשה במספר משרות של עוזרות מחקר. היא ערכה מחקרים בפיזיקה של מצב מוצק בטמפרטורה נמוכה, כולל מחקרים במנהור קוונטי ומודדי ויברציה של מיני מולקולות נספגים על גבי סובסטרטים (משטחים) מתכתיים בטמפרטורות הליום נוזלי. תוצאות המחקרים שלה פורסמו במספר כתבי עת. גודווין היא טייסת אזרחית בעלת דירוג מכשירים.

 קריירה בנאס"א 
גודווין הצטרפה לנאס"א בשנת 1980, בחטיבת תפעול המטענים במינהל תפעול המשימה, שם עבדה בשילוב מטענים (מטענים מחוברים ומעבדות חלל), וכבקרת טיסה וקצינת מטענים במספר משימות מעבורות חלל.

גודווין נבחרה על ידי נאס"א כמועמדת לאסטרונאוטית ביוני 1985 והפכה לאסטרונאוטית ביולי 1986. בין משימותיה הטכניות היו עבודות עם תוכנת טיסה במעבדת שילוב האוויוניקה של מעבורת החלל (SAIL), ותיאום פעילויות פיתוח משימות עבור השלב העליון האינרציאלי (IUS). היא שימשה גם כראש מחלקת הופעות אסטרונאוטיות, ראש ענף פיתוח המשימה במשרד האסטרונאוטים וכאשת הקשר של האסטרונאוטים לקבוצת העבודה החינוכית שלו, סגנית ראש משרד האסטרונאוטים וסגנית מנהל, מנהלת תפעול צוות טיסה. גודווין משמשת כיום כעוזרת למנהל חקר, מנהלת תפעול צוות טיסה במרכז החלל ג'ונסון.

גודווין בוגרת ארבע טיסות חלל, בילתה למעלה מ-38 ימים בחלל, כולל למעלה מעשר שעות פעילות חוץ-רכבית בשתי הליכות חלל. בשנת 1991 שירתה כמומחית משימה ב- STS-37, הייתה מפקדת המטען ב- STS-59 בשנת 1994, טסה ב- STS-76 בשנת 1996, משימת עגינה לתחנת החלל מיר, ושירתה ב- STS-108 / טיסה UF-1 של תחנת החלל הבין-לאומית בשנת 2001.

 טיסות בחלל 
 STS-37 
שמאל|ממוזער|גודווין (משמאל) וחבריה לצוות במהלך STS-37
גודווין שירתה כמומחית משימה בצוות משימת חלל STS-37. מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה ממרכז החלל קנדי קומפלקס ב-5 באפריל 1991, ונחתה בחזרה בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה, ב-11 באפריל 1991. במהלך 93 ההקפות של המשימה, הצוות הפעיל את מצפה הכוכבים של קרני גמא קומפטון על מנת לחקור את מקורות קרני הגמא ביקום. הצוות גם ביצע הליכת חלל לא מתוכננת כדי לשחרר את אנטנת ה-GRO, וביצע פעילות חוץ-רכבית לבדיקת מושגי תנועה במבני חלל גדולים. נערכו מספר ניסויים ופעילויות בסיפון, כולל בדיקת אלמנטים של צינור חום לחקר העברת נוזלים המעובדת בסביבות חוסר משקל, מנגנון עיבוד כימי לאפיון מבנה חומרים ביולוגיים וניסוי לגידול גבישי חלבון גדולים יותר מאלה שניתן לגדל על הקרקע (PCG II). אטלנטיס נשאה ציוד רדיו חובבים לקשר קולי, טלוויזיה וציוד נוסף. נוצרו כמה מאות קשרים עם מפעילי רדיו חובבים ברחבי העולם. משך המשימה היה 143 שעות, 32 דקות ו-44 שניות.

 STS-59 
שמאל|ממוזער|גודווין (במרכז) וחבריה לצוות על הסיפון של אנדוור במהלך טיסת חלל STS-59
גודווין שירתה כמפקדת מטען בצוות של STS-59. מעבורת החלל אנדוור שוגרה ממרכז החלל קנדי ב-9 באפריל 1994. זו הייתה משימת מעבדת מכ"ם החלל שכללה שלושה מכ"מים גדולים וחיישן פחמן חד-חמצני ששימשו לשיפור המחקרים של פני כדור הארץ והאטמוספירה. מכ"מי ההדמיה פעלו בשלושה תדרים וארבעה קיטובים. יכולת רב-ספקטרלית זו של המכ"מים סיפקה מידע על פני כדור הארץ בטווח רחב של קני מידה שלא ניתן היה להבחין בהם בניסויים קודמים בתדר יחיד. תצפיות צוות בזמן אמת על תופעות פני השטח ותנאי אקלים, בתוספת למעלה מ-14,000 תצלומים, סייעו לחוקרים בפירוש ובכיול הנתונים. המשימה הסתיימה בנחיתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה, ב-20 באפריל 1994 לאחר שהקיפה את כדור הארץ 183 פעמים ב-269 שעות ו-29 דקות.

 STS-76 
שמאל|ממוזער|לינדה גודווין מבצעת הליכת חלל על גבי STS-76
גודווין הייתה מומחית משימה 3 בצוות STS-76.  האטלנטיס שוגרה ממרכז החלל קנדי קומפלקס ב-22 במרץ 1996. זו הייתה משימת העגינה השלישית לתחנת החלל הרוסית מיר. לאחר המפגש והעגינה עם מיר הושלמה העברת אסטרונאוט של נאס"א לתחנת מיר לשהייה מתוכננת של חמישה חודשים כדי להתחיל בנוכחות רציפה של אסטרונאוטים אמריקאים על סיפון תחנת החלל מיר לתקופה של כשנתיים. בנוסף העביר הצוות ציוד של חומרת מדע, מזון, מים ואוויר במשקל כולל של כ -, והחזיר למעלה מ- של חומרה מדעית אמריקאית של סוכנות החלל האירופית וחומרה רוסית. גודווין ביצעה הליכת חלל בת שש שעות. משימה זו הייתה גם הטיסה הראשונה של Kidsat, מצלמה אלקטרונית הנשלטת על ידי תלמידי כיתה באמצעות קישור בין JSC Mission Control למעבורת, המשתמשת בצילום דיגיטלי מהמעבורת למדע וחינוך. המשימה הסתיימה בנחיתה מוצלחת בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה, ב-31 במרץ 1996, לאחר 145 הקפות סביב כדור הארץ, מרחק  תוך 221 שעות ו-15 דקות.

 STS-108 
שמאל|ממוזער|גודווין מבצעת הליכת חלל על גבי STS-108
גודווין שירתה כמומחית משימה 1 בצוות של טיסת החלל הבין-לאומית STS-108. החללית אנדוור שוגרה ממרכז קנדי ב-5 בדצמבר 2001. זו הייתה טיסת המעבורת ה-12 שביקרה בתחנת החלל הבינלאומית. צוות אנדוור החזיר את צוות משלחת 4 ווצוות משלחת 3. הצוות פרק מעל  של אספקה, לוגיסטיקה וניסויים מדעיים ממודול הלוגיסטיקה הרב-תכליתי של רפאלו וארז מחדש מעל  של פריטים שכבר אינם נחוצים בתחנה לצורך חזרה לכדור הארץ. גודווין השתמשה בזרוע הרובוטית של המעבורת כדי להתקין ציוד ולקחה חלק בהליכת חלל כדי לעטוף שמיכות תרמיות סביב מכלולי גימבל של מערך השמש של תחנת החלל הבינלאומית. נחיתת ה־TS-108 הסתיימה בצורה מוצלחת במתקן הנחיתה של המעבורת ב-17 בדצמבר 2001, לאחר 185 הקפות סביב כדור הארץ, מרחק  תוך 283 שעות ו-36 דקות.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי צוות מעבורות החלל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:הלכי חלל
קטגוריה:חובבי רדיו
קטגוריה:ילידי 1952