הפיגוע בוול סטריט

הפיגוע בוול סטריט היה פעולת טרור בוול סטריט שהתרחשה בשעה 12:01 (שעון ארצות הברית) אחר הצהריים ביום חמישי, 16 בספטמבר 1920. הפיצוץ גם להרג של 30 איש ואישה באופן מיידי, ולפציעה של 8 נוספים שנפטרו לאחר מכן מפצעיהם. 143 נפצעו קשה, ומספר הפצועים הכולל היה מאות אנשים.

למרות חקירות רבות, התיק נסגר רשמית ב-1940 מבלי שאיש הועמד לדין, אם כי ההערכה הרווחת היא שהמבצעים היו אנרכיסטים איטלקים "גליאניסטים" (חסידיו של לואיג'י גליאני), קבוצה שהייתה אחראית לסדרת פיגועים בשנת 1919.

 התקיפה 
בשעת צהריים עגלה רתומה לסוס חלפה על פני קהל אנשים ברחוב וול סטריט ועצרה מעבר למטה בנק ג'יי.פי מורגן ושות' הממוקם ברחוב וול סטריט מספר 23, בפינה העמוסה ביותר של הרובע הפיננסי. בתוך העגלה היו  של דינמיט עם  של משקולות ברזל יצוק שהופעלו בפיצוץ שנקבע על ידי טיימר. הסוס והעגלה התפוצצו לרסיסים קטנים, אך הנהג נצפה על ידי עדי ראייה נמלט מהמקום.

ההרוגים היו בעיקר צעירים שעבדו כשליחים, סטנוגרפים, פקידים וברוקרים. רבים מהפצועים סבלו מפציעות קשות. הפצצה גרמה להרס של רוב החללים הפנימיים בבניין מורגן ולנזק כולל של למעלה מ-2 מיליון דולר בנזקי רכוש.

תוך דקה מהפיצוץ, ויליאם רמיק, שהיה נשיא הבורסה לניירות ערך בניו יורק החליט להשהות את המסחר על מנת למנוע פאניקה. בחוץ, כוחות ההצלה פעלו במרץ כדי להעביר את הפצועים לטיפול רפואי בבית חולים. ג'יימס סול, שליח בן 17, השתלט על מכונית חונה ופינה 30 פצועים לבית חולים באזור. שוטרים מיהרו למקום, נתנו עזרה ראשונה והשתמשו בכל המכוניות הסמוכות ככלי רכב להסעת חירום.

 תגובות 
שמאל|ממוזער|305x305 פיקסלים|שער הניו יורק טיימס שדיווח על הפיגוע בוול סטריטה FBI של מחלקת המשפטים של ארצות הברית לא הגיעו למסקנה מיידית שהפצצה הייתה פעולת טרור. החוקרים היו מבולבלים ממספר האנשים החפים מפשע שנהרגו ומהיעדר מטרה ספציפית, מלבד מבנים שסבלו מנזק שטחי יחסית ולא מבני. המשטרה בחנה את האפשרות של תאונה, ויצרה קשר עם עסקים שמכרו והובילו חומרי נפץ. עד השעה 15:30, מועצת המנהלים של בורסת ניו יורק התכנסה והחליטה לפתוח את העסקים למחרת. הצוותים ניקו את האזור בן לילה כדי לאפשר פעילות עסקית רגילה, אך בעשותם כן הם בעצם גרמו להשמדה של ראיות פיזיות שיכלו לסייע לחוקרי המשטרה בפיענוח החקירה. בני המהפכה האמריקאית שקבעו עצרת שתתרחש למחרת (17 בספטמבר) כדי לחגוג את יום החוקה לא ביטלו אותה, ואלפי אנשים השתתפו בעצרת למרות מתקפת יום האתמול.
ימין|ממוזער|צולם ביום הפיגוע
עוזר התובע המחוזי של ניו יורק ציין כי העיתוי, המיקום והשיטה הצביעו על כך שהמטרה הייתה פגיעה בוול סטריט וג'יי.פי מורגן, מה שיכול לרמוז על כך שהיא הוטמנה על ידי מתנגדי קיצונים של הקפיטליזם, כגון בולשביקים, אנרכיסטים, קומוניסטים או סוציאליסטים מיליטנטיים. החקירה התמקדה בקבוצות רדיקליות שהתנגדו למוסדות הפיננסיים והממשלתיים של ארצות הברית. לאורך העידן המוזהב, אידאולוגיה רדיקלית ואלימות שימשו כצורת מחאה על ידי קבוצות מסוימות כדי ליזום שינוי. כאשר מחאות פשוטות לא הספיקו, קיצונים אלו היו פונים לאמצעים חסרי רחמים כדי להישמע. אף על פי שהאלימות הוכחה כמזיקה למטרה הכוללת שלהם, היסטוריונים רבים ראו שזו נקודה ברורה של התנהגות רדיקלית שמטרתה להקל על טרנספורמציה בקרב המעמדות. הם הבחינו כי הפצצה מוול סטריט הייתה ארוזה במשקולות כבדות שנועדו לשמש כרסיסים ולאחר מכן התפוצצה ברחוב על מנת להגדיל את הנפגעים בקרב עובדי פיננסים ומוסדות במהלך שעת הצהריים העמוסה.

גורמים רשמיים נטו להאשים אנרכיסטים וקומוניסטים בפיגוע בוול סטריט. הוושינגטון פוסט כינה את הפיגוע "מעשה מלחמה".

ב-17 בספטמבר פורסם על ידי לשכת החקירות התוכן של הפלאיירים המודפסים שנמצאו בתיבות דואר באזור וול סטריט לפני הפיצוץ: "זכרו, לא נסבול זאת יותר. שחררו את האסירים הפוליטיים, או שזה יהיה מוות בטוח לכולכם (...) על החתום: לוחמים אנרכיסטים אמריקאים". הם החליטו שעצם מציאת הפלאיירים האלו מעידה על כך שהפיצוץ לא היה מקרי.

 חקירה 
חקירת ה-BOI (לשכת החקירות) נקלעה למבוי סתום בשלב מוקדם. החוקרים לא הצליחו לאתר את בעלי העגלה או את האורווה ממנה יצא הסוס. היה כיוון חקירה איזוטרי שעסק בטניסאי אדווין פישר, ששלח גלויות אזהרה לפני הפיצוץ, אך הוא אושפז במוסד פסיכיאטרי לאחר שנקבע כי "קיבל את המידע מהאוויר" ואינו מהווה סכנה. במשך שלוש שנים ניסו המשטרה וה-BOI לאתר את האשמים ללא הצלחה. החקירה התמקדה בקבוצות אנרכיסטיות וקומוניסטיות, ובראשן ה"גליאניסטים" (חסידיו של לואיג'י גליאני). בשנת 1944 סיכם ה-FBI את התיק וקבע כי אף על פי שלא נמצאו ראיות מרשיעות נגד ארגון ספציפי, סביר להניח שהאחראים היו טרוריסטים או אנרכיסטים איטלקים.

 החשוד המרכזי: מריו בודה 
היסטוריונים רבים, ובראשם פול אבריץ', מעריכים כי המפגע היה מריו בודה, אנרכיסט איטלקי ומקורבם של סאקו וונצטי. לפי תיאוריה זו, בודה ביצע את הפיגוע כנקמה על מעצרם והעמדתם לדין של חבריו. עדות למעורבותו של בודה התקבלה שנים מאוחר יותר (1955) מאחיינו ומחבריו. בודה היה מומחה לחומרי נפץ ובעל ניסיון בבניית פצצות קטלניות, אך הוא מעולם לא נעצר או נחקר בנושא. מיד לאחר הפיגוע הוא הצליח להוציא דרכון איטלקי תחת שמו האמיתי, נמלט לנאפולי ולא חזר מעולם לארצות הברית.

 מורשת הטרור 
קבוצות אנרכיסטיות המשיכו במסע הטרור שלהן בארצות הברית במשך כ-12 שנים נוספות. שיאו של מסע זה היה ב-1932, בניסיון התנקשות בשופט ובסטר תאייר (ששפט את סאקו וונצטי). תאייר שרד את הפיצוץ שהחריב את ביתו, אך חי תחת שמירה צמודה עד סוף ימיו.
שמאל|ממוזער|שרידי הנזק מההפצצה של 1920 כפי שהם עדיין נראים ברחוב וול סטריט 23

 בתקשורת 
הפיגוע היווה השראה למספר ספרים:
 יצר המוות – מאת ג'ד רובנפלד, ראה אור בעברית בשנת 2014
 היום בו וול סטריט התפוצצה (באנגלית: The Day Wall Street Exploded, לא תורגם לעברית) – מאת בוורלי גייג'.

הסופר האמריקאי אפטון סינקלייר כתב על האירוע הזה בספרו משנת 1927, . הוא האמין שלא מדובר בקשירת קשר לביצוע הפשע, אלא שככל הנראה ההפצצה הייתה תוצאה של רשלנות שבוצעה על ידי נהג משאית שהתעלם מכללי ההובלה הבטוחה של חומרים מסוכנים בזמן שנשא אותם.

 ראו גם 
 טרור בארצות הברית

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ניו יורק: פיגועי טרור
קטגוריה:וול סטריט
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ניו יורק: היסטוריה
קטגוריה:מעשי פשע בניו יורק
קטגוריה:רצח בניו יורק
קטגוריה:1920 בארצות הברית