וילהלם טרנבסקי

וילהלם (ווילק) טרנבסקי (בפולנית: Wilhelm (Wilek) Tarnawski; 1911 – 1994) היה מכונאי פולני וחסיד אומות העולם שהציל יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.

 פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים 
וילהלם טרנבסקי היה פולני קתולי ממשפחה דתית. כשגדל, רוב חבריו היו יהודים והוריו לא התנגדו לכך. בשנת 1938 נישא למריה (ילידת 1921), יהודייה שגדלה בבית יהודי חילוני ממעמד הביניים. משפחתה של מריה התנגדה לנישואיה עם נוצרי ולכן נאלצה לעזוב את הבית ולגור הרחק מהמשפחה. נישואיהם לא הפרו את החוק הפולני ובמסמכים הרשמיים הופיעה מריה כקתולית ולא כיהודייה.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה וילהלם ומריה הבינו שיהודי האזור בסכנה. אף אחד בכפר לא ידע על מוצאה היהודי של אשתו מריה. טרם הקמת הגטאות וילהלם ראה כיצד הגרמנים לוקחים את היהודים לעבודות כפייה ונוהגים בהם בסדיזם ומשפילים אותם. לכן החליט כי עליו לנסות לסייע.

הז'נדרמריה הגרמנית ביקשה את וילהלם לעבודה עבור הצבא בשל כישוריו כמכונאי כללי. עקב קרבתו אליהם וילהלם היה מסוגל לצפות את פעולותיהם ולהזהיר את היהודים מהן. הגרמנים לא ידעו על מוצאה היהודי של מריה.

בכל תקופת כיבוש מזרח פולין, הסתיר וילהלם בביתו ארבע משפחות יהודיות שכללו סך הכל 18 נפשות, מהן 6 ילדים, כשהצעירה ביותר בת ארבע. רובם היו קרובי משפחתה של אשתו מריה. היהודים הוסתרו בעליית הגג ובבונקר שנחפר במרתף. בין עליית הגג לקומה הראשונה לא היו מדרגות, אלא רק סולם שחיבר ביניהם. וילהלם ומריה היו מודעים לכך שגילוי זהותה היהודייה של מריה או גילוי היהודים המסתתרים יוביל להוצאתם להורג. לעיתים הייתה גם מריה נאלצת להסתתר שבועות רבים ולא לצאת החוצה כלל. וילהלם עבד במחסני המזון של הגרמנים והצליח לגנוב משם מזון מדי יום ולהביאו בלילה כדי להאכיל את היהודים שהסתתרו בביתו.

מריה נהגה לתפור בגדים ולמכור אותם כדי להשיג מעט כסף, וילהלם ניצל את מעמדו כמכונאי כדי להשיג דלק שהיה היה משאב יקר מאוד בתקופת המלחמה אך ניתן לו בשל תפקידו, והצליח להחליף את הדלק תמורת כמויות גדולות של מזון.

במהלך המלחמה אירעו מספר מקרים מסכני חיים, בהם ביקורי פתע של אנשי ז’נדרמריה וגסטפו ואף קצין גרמני שביקש ללון בביתם. במצבים אלו נאלצו וילהלם ומריה לאלתר פתרונות, להסיח את הדעת, להסתיר את המסתתרים במהירות ואף לשחד שכנים שיתחזו לאורחים, כדי להסביר רעשים חשודים בבית.

וילהלם פעל ללא כל קבלת תמורה ותוך סיכון חייו. משפחתו דרשה ממנו להתגרש מאשתו היהודייה וכך היה נפטר מהמשפחות היהודיות שהחביא בביתו. וילהלם השיב שאם כתוצאה מהלשנה יתפסו השלטונות הנאצים את היהודים שהחביא, אז הוא יצטרף אל אשתו וישים קץ לחייו עוד לפני שהיא תיתפס.

בעדותה ליד ושם כתבה הניצולה שרה כהנא על וילהלם שהוא אחד האנשים העדינים ביותר וטובי הלב שאי-פעם הכירה.

 לאחר המלחמה 
לאחר המלחמה המשיכו וילהלם ומריה טרנבסקי לגור בפולין. בגלל החשש מאנטישמיות, הם שמרו בסוד אפילו בפני בנותיהן את זהותה היהודית של מריה. הם לא רצו להמשיך להסתיר את יהדותה ואף פחדו שילדיהם יום אחד יפנו נגדם בגלל גילוי שכזה. אך לצערם, וילהלם היה בעל משרה ממשלתית ונאסר עליו לעזוב את המדינה כחלק ממדיניות המשטר הקומוניסטי.

מריה השקיעה מאמצים רבים ומסוכנים מול הקונסול הישראלי וחשפה בפניו את יהדותה. היא סיפרה לו על היהודים שוילהלם והיא הסתירו במלחמה ושחלקם כבר בישראל. הוא שיבח אותה על האומץ והגבורה אך לא יכול היה לשחרר את וילהלם מתפקידו. רק כאשר הגיעה אליו הביתה באופן אישי וחשפה את הטרגדיה האישית שלה, סיפור ההצלה המלא נגע לליבו והוא החליט להסתכן כדי לעזור לה. על אף פחד מתמיד מהרשויות הקומוניסטיות, תוך ימים ספורים השיג לה ולמשפחתה דרכונים והם עזבו את פולין. בשנת 1957 עלתה המשפחה לישראל והשתקעה בקריית מוצקין.

בשנת 1994 נפטר וילהלם טרנבסקי בגיל 83. וילהלם הובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב ונקבר בחלקת חסידי אומות העולם.

 הכרה והנצחה 
ב-29 ביוני 1978 הכיר יד ושם בוילהלם טרנבסקי כחסיד אומות העולם.

ב-17 בינואר 1979 נערך לכבודו של וילהלם טרנבסקי טקס ביד ושם והוא זכה לנטוע עץ בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

על סיפורו של וילהלם טרנבסקי נשפך אור במסגרת מבצע "חסד אחרון" אליו היו שותפים "יד ושם" ושירות הביטחון הכללי שנועד להנציח את חסידי אומות העולם הקבורים בישראל.

 לקריאה נוספת 
מרדכי פלדיאל: "מצילים בעקבות הניצולים", ילקוט מורשת, גיליון מ"א, עמ' 20–21.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון