לאונרדס ומריה נבן

לאונרדס ומריה נבן (בהולנדית: Leonardus (Lei) Jacobis Nabben; 1901 – 27 באוקטובר 1991; בהולנדית: Maria (Trui) Gertrudis Nabben; 1910 – 20 במאי 1983) היו זוג הולנדים נוצרים חסידי אומות העולם שהסתירו והצילו יהודים בתקופת השואה.

 פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים 
לאונרדס ומריה נבן היו זוג הולנדים שחיו בכפר סוולגן בהרי לימבורג שבהולנד, היו להם ארבעה בנים, לאונרדס עבד כעוזר של כמה חקלאיים שגרו בכפר. במהלך תקופת שליטת הנאצים בהולנד מיילדת הכפר (שהייתה פעילה במחתרת) הביאה למשפחת נבן מספר ילדים יהודים להסתרה, בעקבות זאת כמה מהילדים שרדו את השואה.

ב-5 בדצמבר 1942, ערב חג ה"סינטרקלאס" ילדה בת שנתיים וחצי הובאה למשפחת נבן על ידי המיילדת. הזוג אימץ אותה., הם עוד לא ידעו ששם הילדה הוא מרים דסברג  ושאביה  היה רב ידוע בקהילה היהודית באזור. לאונדרס ומריה נתנו למרים  את השם מרייטיה (Marietje) והיא התקבלה למשפחה בחום ואהבה. כעבור מספר ימים  המיילדת חשפה בפני המשפחה שהילדה היא יהודיה, אך בכל זאת הם המשיכו לטפל בה כאחת משלהם. לאחר מכן המיילדת הציעה להם להחביא עוד ילד יהודי, הפעם תינוק שהיה רק בן כמה חודשים.  שמו היה הרמן דוד סנטקרוס (Herman David Santcroos), גם הוא התקבל על ידי המשפחה באהבה ובחום.  אחרי כמה חודשים הוא חלה בדיפתריה ואף על פי שמשפחת נבן עשתה כל שביכולתה להציל אותו, הוא נפטר ונקבר בבית הקברות של הכפר. אחרי מות הילד המשפחה אימצה  ילד יהודי נוסף בשם אייזיק לוי קרוולד (Isaac Levi Creveld) בן ה-10, הוא היה קרוב בגיל לבניהם של הזוג ונקשר אליהם מאוד, הוא אפילו הלך ביחד איתם לבית הספר. בעקבות חשדות בכפר, לאונרדס ומריה טענו שכל הילדים שהצטרפ ואליהם הם ילדים של דודים רחוקים, ושנשארים איתם זמנית מתוך אילוצים. בנובמבר  1943 הנאצים הגבירו את מאמצי החיפוש אחרהיהודים, מה שהכריח את מרים ואייזיק לשהות  זמן רב ביערות שמסביב לכפר ביחד עם אחד מילדיהם של בני הזוג. הם היו ישנים יחד בבית התרנגולות. הילד האחרון שהם אימצו היה ג'יקוב גרוטקרק (Jacob Grootkerk),  ילד יהודי שסבל מטראומות קשות בעקבות הרדיפה, בנוסף  הוא היה חולה בגרדת, ומוגבל שכלית, עם זאת המשפחה אימצה וטיפלה בו באהבה ובהקרבה.

בנובמבר 1944 דרום הולנד שוחרר. הוריהם של אייזיק ושל ג'יקוב שהסתתרו בדרום הולנד באו לקחת בחזרה את ילדיהם. כאשר שאר חלקי הולנד שוחררו ב-1945 גם הוריה של מרים באו לקחת אותה בחזרה, אך מרים  כבר לא הכירה יותר את הוריה וההתנתקות ממשפחתה המאמצת הייתה קשה מאוד עבורה  כי הם היו ההורים היחידים שהכירה.

 לאחר המלחמה 
משפחת נבן שמרה על קשר קרוב עם אייזיק ועם מרים והוריה. גם אחרי שמשפחת דסברגס (Dasbergs) (משפחתה של מרים) עלו ארצה ב-1948 ביחד עם עוד 30 יתומי מלחמה, מרים ביקרה את בניהם של משפחת נבן פעמיים.

 הכרה והנצחה 
ביולי 2013, יד ושם הכיר בלאונרדס ומריה נבן בתור חסידי אומות העולם. שמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד