לוק קרייג

לוק קרייג (באנגלית: Locke Craig; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1899–1901, וכמושל קרוליינה הצפונית ה-53 בשנים 1913–1917.
ראשית חייו
לוק קרייג נולד ליד וינדזור שבמחוז ברטי שבקרוליינה הצפונית, כבנם של הכומר הבפטיסטי והחוואי אנדרו מרדוק קרייג ושל רעייתו השנייה קלריסה רבקה גיליאם. הוא נקרא על שמו של הפילוסוף האנגלי ג'ון לוק. אבותיו ממשפחת אביו היגרו מסקוטלנד לפני מלחמת העצמאות של ארצות הברית. עד 1870 עזבו אחיו למחצה, ויליאם קרייג, קלנזמן קרייג ואנדרו קרייג הבן, את הבית, והוא ואחיו הצעיר ברקסטון קרייג יצאו ללימודים. לוק קרייג למד באקדמיה הצבאית הורנר , שנוהלה על ידי קצין צבא הקונפדרציה לשעבר ג'יימס הורנר. לאחר מות אביו ב-1874, מכרה אימו את החווה המשפחתית ועברה עם בנה בן ה-15 לצ'אפל היל. ב-1880 סיים קרייג את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. במשך שנה הוא לימד באוניברסיטה כימיה, ולאחר מכן למד משפטים.
קריירה פוליטית
לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של קרוליינה הצפונית, התיישב קרייג באשוויל שבאזור ההררי המערבי של המדינה, שם הוא שימש כפרקליט מחוז באנקומב וכפרקליט העיר.

בשנות ה-90 היה קרייג לפעיל במפלגה הדמוקרטית המקומית, ובבחירות לנשיאות של 1892 ובאלו של 1896 הוא היה חבר בחבר האלקטורים, והצביע בעד מועמד המפלגה לנשיאות, ויליאם ג'נינגס ברייאן. אל אף קומתו הנמוכה, הוא קנה לעצמו שם של נואם בולט, ואת הכינוי "הענק הקטן מהמערב" כמחווה למועמד לשעבר לנשיאות של הדמוקרטים סטיבן דאגלס.

באותה תקופה התקיימה בקרוליינה הצפונית מפלגה פוליטית נוספת  שהייתה למעשה מיזוג של המפלגה הפופוליסטית והמפלגה הרפובליקנית. אנשיה זכו בבחירות למשרות ציבוריות רבות במדינה ב-1894, ובשנים 1895 ו-1897 הם שלטו בבית המחוקקים המדינתי, ובנוסף הצליחו להוביל לבחירתו של דניאל לינדזי ראסל כמושל המדינה ב-1896. נואם מוכשר נוסף מטעם הדמוקרטים באותה תקופה היה עורך הדין צ'ארלס ברנטלי אייקוק, שהיה התובע הפדרלי של מחוז מזרח קרוליינה הצפונית בתקופת נשיאותו של גרובר קליבלנד בשנים 1893–1897. אף על פי שהוא תמך בחינוך הן לשחורים והן ללבנים, סירב אייקוק להתמנות כמועמד מפלגת המיזוג בבחירות של 1896. ב-1898 כבר היו אייקוק וקרייג תומכי העליונות הלבנה, וזעמו על חלקם הרחב של האפרו-אמריקאים בממשלו של ראסל.

ב-1899 נבחר קרייג לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, וכיהן בו עד 1901. בעת שכיהן בבית הנבחרים, הוא פעל בשיתוף פעולה עם אייקוק על קבלת התיקון לחוקת קרוליינה הצפונית שהגביל למעשה את זכות ההצבעה של השחורים. אייקוק נבחר כמושל ב-1900. קרייג התמודד ב-1903 על מועמדות המפלגה למושב בסנאט של ארצות הברית, וב-1908 פרש מהמרוץ בבחירות המקדימות של המפלגה לתפקיד המושל שלושה ימים לפני סגירת הרשימות לוועידת המפלגה, שבה התקיימה בסופו של דבר ההתמודדות בין אשלי הורן לבין ויליאם וולטון קיצ'ין, שנבחר בסופו של דבר.
מושל קרוליינה הצפונית
ב-1912 עלה בידי קרייג לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל קרוליינה הצפונית. בבחירות הכלליות, שבהן התמודדו שלושה מועמדים, הוא ניצח, ובאותה שנה נפטר אייקוק בעת שניהל מסע בחירות לסנאט. במהלך תקופת כהונתו כמושל המשיך קרייג ברפורמות החינוכיות של אייקוק, ניהל רפורמות בתחומים נוספים, והקים את נציבות הכבישים הראשונה של המדינה. האורך הכולל של כבישי המדינה שעמד על 5,000 מילים (8,000 ק"מ) ב-1913, צמח ל-15,000 מילים (24,000 ק"מ) ב-1917. קרייג גם נקט בצעדי מדיניות רבים לשימור היערות והדגה. תושבי המדינה זעמו על כריתת יערות המדינה על ידי חברות לכריתת עצים, וקרייג השביע את רצונם כאשר בית המחוקקים הקים ב-1915 את הפארק המדינתי מאונט מיצ'ל , הראשון במדינה. הוא גם היה חבר בוועדת הפארקים של הרי האפלצ'ים, שהקימה את היער הלאומי פסגה . קרייג גם פעל בנחישות כאשר ב-1916 הוצפה המדינה עקב שיטפונות. הוא יישם הבטחת בחירות להוריד את מחירי ההובלה לרמה של שאר מדינות הדרום, ורתם את כוח החשמל באמצעות בניית סכרים על הנהרות ידקין , קטאובה , פרנץ' ברוד  וקייפ פיר , לטובת המרצת פיתוח כלכלת המדינה. הוא גם פיקח על עבודות ציבוריות נוספות במערב המדינה. קרייג גם עודד חתימת חוזים פרטיים להעסקת אסירים בסלילת כבישים ומסילות ברזל, ובכך עשה שימוש בדוגמה של השלמת סלילת מסילת הברזל המערבית של המדינה ב-1880.

לאחר תום כהונתו כמושל, פרש קרייג מהחיים הפוליטיים, וחידש את עיסוקו בעריכת דין.

חיים אישיים
ב-1892 נשא קרייג לאישה את אנני בורגין , ולשניים נולדו ארבעה בנים. שניים מתוכם סיימו הכשרה באקדמיה הימית של ארצות הברית, ואחד מהם היה לעורך דין וחבר בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית.

קרייג בנה בית חדש באשוויל על גדת נהר סוואנונה , אך ב-1917 לקה במחלה קשה וסבל מנכות במשך שבע שנות חייו האחרונות.

לוק קרייג נפטר באשוויל ב-9 ביוני 1924. הוא נטמן בבית הקברות ריברסייד שבעיר, שם נטמנה רעייתו 30 שנה לאחר מכן.

ב-1944 הוצב באולם הסנאט של קרוליינה הצפונית דיוקן של קרייג פרי מכחולו של הצייר מאשוויל קתברט לי. הר קרייג , הפסגה השנייה בגובהה ביער הלאומי פסגה, נקרא על שמו ב-1947. ב-1949 הוצבה ליד ביתו באשוויל נקודת ציון היסטורית. נקודת ציון היסטורית נוספת הוצבה ליד בית ילדותו במחוז ברטי.
לקריאה נוספת
 Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1151-1152.

קישורים חיצוניים

 לוק קרייג באתר אגודת המושלים הלאומית 
 לוק קרייג באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
 לוק קרייג באתר The Political Graveyard 


הערות שוליים

קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1860
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924