איתמר ירון

איתמר ירון (ו' באייר ה'תשי"ג, 21 באפריל 1953 – כ"ו בתשרי ה'תשל"ד, 22 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל שעוטר בעיטור העוז לאחר נפילתו במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
איתמר ירון נולד בירושלים לגיזה ולדן ירון. כשהיה בן שנה עברה המשפחה לרחובות, שם גדל והתחנך. היה חבר בתנועת "השומר הצעיר".

אמו של איתמר הייתה מורה ואביו היה פרופסור לכלכלה, ממקימי המחלקה לכלכלה בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית. אחיו הבכור גיורא, הוא ד"ר לפיזיקה, מנהל, יזם ואיש עסקים. אחיו הצעיר אורי גם הוא ד"ר לפיזיקה ואיש עסקים ישראלי, שממלא תפקידי ניהול ומחקר ופיתוח בחברות בינלאומיות, ובנוסף הוא יושב ראש הוועד המנהל של האוניברסיטה הפתוחה.

כשהתגייס לצה"ל ראה ירון ייעוד בשירות בחטיבת גולני בעקבות אחיו הבכור. הוא שירת בסיירת גולני ולאחר שסיים קורס קצינים, הוצב כמפקד מחלקה בבית הספר למ"כים של גולני. ירון שאף לחזור לפקד בסיירת, אך עד מהרה ראה אתגר בתפקידו החדש. בתקופה הקצרה בה הספיק לפקד על מחלקתו, שאף להופכה למחלקה מצטיינת. בנופלו, נשאר ירון נאמן לדרישותיו מפיקודיו ומעצמו - להיות חייל למופת.

 מלחמת יום הכיפורים 
ממוזער|על איתמר
ממוזער|עיטור העוז
במלחמת יום הכיפורים שירת ירון כמפקד מחלקה בגדוד 17, חטיבת גולני, בחזית הסורית. איתמר נפל בקרב על כיבוש החרמון, אור ליום 22 באוקטובר 1973, בעת ניסיון חילוץ של אחד מחייליו שנפצע מאש האויב. מתאר אחד מחיילי מחלקתו: "ידוע לי כי הפיקוד בצה"ל דורש מהקצינים יותר מאשר מהרובאים, ודוגמה חיה לכך העניק לי המ"מ איתמר ירון ז"ל. איתמר היה הרוח המניעה מהתחלת הקרב. כאשר כולנו שכבנו מאחורי מחסות, הוא נע בזהירות ימינה ושמאלה, קדימה ואחורה, מטפל בפצועים, מקדם כוחות ומנסה לפרוץ הלאה, אגב השלכת רימונים והשבת אש לכל הכיוונים. בין ההתפוצצויות הרבות, שמענו היטב את קריאות ה"אחרי" האופייניות, קריאות שעודדו אותנו ונסכו בנו ביטחון גם ברגעי הקרב הקשים ביותר. אך לשיא הגיע בנופלו. הוא רץ קדימה בינות לכדורי הצלפים השורקים בקרבתו, כדי לחלץ לוחם, שנפגע מכדורי האויב. אותו לוחם, אריה ואזה ז"ל, קיבל קודם לכן פקודה מאיתמר לרתק קדימה, אך נפגע. איתמר רץ אליו כדי להצילו. בדרכו אל הפצוע, פגע בו כדור אויב ושם קץ לחייו. איתמר, לא לחינם הקרבת את חייך. אמנם שאיפתך להציל חיי חברנו לא התגשמה, אך כולנו למדנו על בשרנו כי לא נופקר לעולם עם מפקדים מסוגך, ולעולם לא יופקר הערך המקודש שקידשת בדמך, בהיותך מופת לכולנו". יומיים לפני כניסת הפסקת האש לתוקף, נהרג ירון במהלך מבצע קינוח לכיבוש הר חרמון. על מעשהו זה עוטר לאחר מותו בעיטור העוז.

ירון הובא לקבורה בבית הקברות הארעי שנפתח בקיבוץ לוחמי הגטאות. במלאת שנה לנפילתו, הובא למנוחות בבית הקברות הצבאי ברחובות.

 הנצחה 
 לפי ספר גלעד, הוקם גלעד לזכרו מאבני האזור. על אחת מהן נכתב בשחור "איתמר ירון נפל 22/10/73", בין גדרות המוצב בגבעה 16 על החרמון. המקום אינו מתועד באתר יזכור.
ממוזער|האנדרטה בחרמון
 במעלה החרמון אנדרטה לנופלים בקרב במבצע קינוח
 בשנת 1997 הוקמה חברה על שמו של איתמר - איתמר מדיקל עוסקת בפיתוח ושיווק מכשירים רפואיים לא-פולשניים ותוכנה לטיפול בתחומי רפואת השינה והקרדיולוגיה.
 מתאר ומתעד את סיפורו של איתמר הצלם איתמר צוקרמן שחבר לכוח של איתמר ביום נפילתו. הוא מתאר שהצטרף כצלם למשימת כיבוש מוצב החרמון, בערב התכנסו הכוחות בצומת מסעדה ברמת הגולן. הוא חבר לכוח של גולני שנע בנגמשים. בחושך מוחלט לא הצליח לראות את פני החיילים ופנה לקדמת הנגמ"ש ליד חייל שהציג את עצמו כמ"מ והזדהה בשם איתמר. הוא ממשיך ומתאר שאיתמר הוביל את הנגמ"ש בביטחון על ידי טפיחות על קסדתו של הנהג שלא ראה מאומה בחושך. עם אור ראשון, ב-4.00 החלה התופת. יריות והפגזות מכל עבר. הוא צילם את החיילים המסתערים וגם את פינוי הפצועים.
 תוכנית איתמר - ייעודית לבוגרי סיירת גולני שנועדה ללוות לחזק ולתמוך בלוחמי היחידה בדרכם האזרחית לאחר השחרור.

קישורים חיצוניים
 קורות החיים של איתמר ירון, אתר יזכור, משרד הביטחון

הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי ברחובות
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973