סמואל גריפין

סמואל גריפין (באנגלית: Samuel Griffin; 20 באפריל 1746 – 23 בנובמבר 1810) היה עורך דין, חייל, פוליטיקאי וסוחר עבדים אמריקאי מווירג'יניה. לאחר שירותו במלחמת העצמאות של ארצות הברית כקצין בצבא הקונטיננטלי, כיהן גריפין כראש עיריית ויליאמסבורג שבווירג'יניה, וייצג את בירת המדינה לשעבר בבית הנבחרים של וירג'יניה, ולאחר מכן (יחד עם אזורים סמוכים) בבית הנבחרים של ארצות הברית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו ומשפחתו 
גריפין נולד ב-20 באפריל 1746 במחוז ריצ'מונד שבמושבת וירג'יניה, ללירוי גריפין ולאשתו מרי אן ברטרן. אחיו הצעיר ממנו במעט, סיירוס גריפין, היה אף הוא עורך דין ופטריוט מווירג'יניה, וכיהן כחבר הקונגרס הקונטיננטלי מטעם אזור נורת'רן נק של וירג'יניה, שבו גדלו השניים, ובהמשך כשופט פדרלי בבית המשפט המחוזי הפדרלי למחוז וירג'יניה. אח נוסף, קורבין גריפין (נפטר ב־1813), קיבל תואר ברפואה מאוניברסיטת אדינבורו, פתח מרפאה ביורקטאון, שימש כרופא הראשי במהלך מלחמת העצמאות לפני שנשבה בידי הבריטים, ובהמשך כיהן כחבר הסנאט של וירג'יניה. בילדותם זכו האחים גריפין לחינוך פרטי התואם למעמדם החברתי, שכלל לימודים קלאסיים ומשפטים.

סמואל גריפין נישא לאליזבת קורבין ברקסטון, בתו של בעל המטעים והפטריוט הווירג'יניאני הבולט קרטר ברקסטון, אף הוא ממשפחות האליטה של וירג'יניה. לזוג נולדה בת אחת בלבד.

 קצין בצבא הקונטיננטלי 
במהלך מלחמת העצמאות קיבל גריפין מינוי כקולונל בצבא הקונטיננטלי. הוא שימש כשלישו של הגנרל צ'ארלס לי, יליד אנגליה, ונפצע בקרב הארלם הייטס ב־16 בספטמבר 1776.

לאחר פציעתו החלים גריפין באזור פילדלפיה. כאשר הצבא האמריקאי נסוג מעבר לנהר הדלאוור בדצמבר 1776, הורה מפקד מחוז פילדלפיה, ישראל פטנאם, בהתאם להנחיותיו של ג'ורג' וושינגטון, לקולונל גריפין "ליצור הסחת דעת" לכוחות הבריטיים שחנו סמוך לטרנטון, ניו ג'רזי. גריפין הוביל כ־900 אנשי מיליציה וחיילים סדירים מווירג'יניה אל מאונט הולי, ומשם הטריד את משמרותיו של הקולונל קארל פון דונופ בבורדנטאון. פון דונופ הביא את כל כוחו, שמנה כ־2,000 חיילים, למאונט הולי כדי להעניש את גריפין, בקרב גבעת מפעלי הברזל. עם זאת, פעולה זו הוציאה את כוחותיו של פון דונופ מעמדת סיוע אפשרית לקולונל ראל בטרנטון. לפיכך, בבוקר 26 בדצמבר 1776 חצה וושינגטון את הדלאוור והביס את ראל בקרב טרנטון. לפי מסורת מקומית, "אלמנה צעירה מסוימת של רופא" סייעה לגריפין בכך שעיכבה את פון דונופ במאונט הולי.

 עורך דין ופוליטיקאי 
לאחר שהוסמך לעריכת דין בווירג'יניה, עסק גריפין במקצוע. בעקבות הקרבות בניו ג'רזי שב לווירג'יניה, וכאזרח־חייל שירת במועצת המלחמה של המדינה בשנים 1779–1781. בתקופה זו נותרה ויליאמסבורג בעלת חשיבות אסטרטגית כבירת המושבה לשעבר, והייתה מאוימת בידי אוניות מלחמה בריטיות מול חופי המפטון רודס. גריפין כיהן כראש עיריית ויליאמסבורג בשנים 1779–1780.

לאחר תום המלחמה, וכאשר חברו לשירות הצבאי ועורך הדין מוויליאמסבורג ג'יימס אינס מונה לתובע הכללי של וירג'יניה, בחרו מצביעי ויליאמסבורג בגריפין כמחליפו בבית הנבחרים של וירג'יניה, והוא נבחר מחדש פעמיים לתפקיד, וכיהן בתפקיד בשנים 1786–1788, עד שהתפטר לאחר שנבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. באותה עת התפטר גם אדמונד רנדולף מתפקיד מושל וירג'יניה, כדי להחליף את גריפין כנציג ויליאמסבורג.

מצביעי ויליאמסבורג והאזורים הסמוכים בחרו בגריפין כנציגם לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים הראשון, השני והשלישי, והוא כיהן בתפקיד מ־4 במרץ 1789 ועד 3 במרץ 1795, אם כי מספר המחוז השתנה בשנת 1793 ממחוז הקונגרס העשירי של וירג'יניה למחוז השלושה עשר.

 מותו 
גריפין נפטר בעיר ניו יורק ב־23 בנובמבר 1810. מקום קבורתו אינו ידוע.

 קישורים חיצוניים 


קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1746
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1810