מדונה דלה רוזה (רפאל)

המדונה דלה רוזה היא ציור שמן מן השנים 1518 עד 1520המוצג במוזיאון הפראדו במדריד. היצירה מתארת את מרים הבתולה עם ישו התינוק ולצידם יוסף הקדוש ויוחנן המטביל הילד. התמונה הייתה במשך דורות מיוחסת לרפאל אף שהייחוס נותר שנוי במחלוקת במחקר.

 תיאור היצירה 
הציור מציג קומפוזיציה דתית הכוללת את מרים הבתולה היושבת במרכז כאשר ישו התינוק בחיקה ולצידה יוסף הקדוש ויוחנן המטביל הילד. בקדמת היצירה מופיע ורד המונח על שולחן ומהווה את הסמל המרכזי שממנו נגזר שם הציור. הדמויות מסודרות בקומפוזיציה מאוזנת וסגורה האופיינית לרנסאנס הגבוה והן מודגשות באמצעות משחקי אור וצל עדינים היוצרים תחושת הרמוניה ושקט חזותי.

 פרשנות 

המדונה דלה רוזה זכתה לפרשנות רחבה בשל האופן שבו היא משלבת מסורת דתית מושרשת עם אידיאלים של הרנסאנס הגבוה ובהם איזון הרמוניה ושלמות צורנית. הקומפוזיציה מציגה איפוק כאשר הדמויות אינן דרמטיות אלא מקרינות רוגע סמכותי ושלווה. דמותה של מרים משמשת ציר מרכזי ליצירה ומארגנת את היחסים החזותיים והרגשיים בין כל הדמויות. הוורד המונח בקדמת הקומפוזיציה הוא האלמנט הסמלי המרכזי של הציור וממנו נגזר שמו והוא מארגן את הקריאה האיקונוגרפית של היצירה כולה. מיקומו בחזית על שולחן נפרד מושך תחילה את מבט הצופה ומשמש נקודת מוצא לקריאה חזותית ותאולוגית. במסורת הנוצרית הוורד מזוהה עם מרים כסמל לטוהר ליופי ולאהבה אך גם כרמז לסבל העתידי ולפסיון של ישו ובכך הוא יוצר חיבור בין השלווה האימהית של הסצנה לבין גורלו העתידי של הילד. נוכחותם של יוחנן המטביל הילד ויוסף הקדוש מרחיבה את משמעות הסצנה וממקמת אותה בהקשר תאולוגי רחב של נבואה וגאולה. 

לצד קריאה סמלית זו עוררה היצירה מחלוקות פרשניות כבר מן המאה התשע עשרה כאשר חוקרים הצביעו על הבדלים סגנוניים בדמותו של יוסף וטענו כי היא נראית כמי שנוספה בשלב מאוחר יותר. מחקרים עכשוויים המבוססים על בינה מלאכותית חיזקו טענות אלו בקביעה כי דמויותיהם של מרים ישו ויוחנן המטביל תואמות את מאפייני סגנונו של רפאל לעומתפניו של יוסף שאינן נושאות אותם סימנים. זה מדגיש את אופייה של היצירה כתוצר של תהליך יצירה מורכב שהיה מקובל בתקופת הרנסאנס.

 מחלוקת באשר לזהות הצייר 
המחלוקת סביב המדונה דלה רוזה עוסקת בשאלת ייחוסה של היצירה ובמידת מעורבותו הישירה של רפאל בתהליך יצירתה. כבר מן המאה התשע עשרה העלו חוקרי אמנות ספקות בנוגע לכך שהציור כולו הוא מעשה ידיו של רפאל והציעו כי דמותו של יוסף וכן החלק התחתון של הקומפוזיציה ובו הוורד נוספו בשלב מאוחר יותר בידי אמן אחר. בהקשר זה הוזכר שמו של ג’וליו רומנו מתלמידיו הבכירים של רפאל כאמן שמידת מעורבותו אינה ניתנת לשלילה וזאת לנוכח פעילותו בסדנתו של רפאל והנוהג הרווח בתקופת הרנסאנס של שיתוף פעולה בין אמן ראשי לעוזריו. בנוסף לכך הועלתה האפשרות שאמן נוסף שאינו מזוהה הוסיף את החלק התחתון של הציור ואת הוורד. מחקרים עכשוויים המבוססים על בינה מלאכותית חיזקו חלק מן הטענות ההיסטוריות כאשר ניתוח חישובי של מאפייני מכחול צבע וגוון העלה כי דמויותיהם של מרים ישו ויוחנן המטביל תואמות את סגנונו של רפאל בעוד שפניו של יוסף אינן נושאות אותם מאפיינים סגנוניים. ממצאים אלו אינם פותרים את המחלוקת באופן סופי אך הם מוסיפים רובד מחקרי חדש לדיון המתמשך בשאלת הייחוס של היצירה.

 לקריאה נוספת 


קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:רפאל: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורי פרחים