פלג וודסוורת'

פלג וודסוורת' (באנגלית: Peleg Wadsworth; 6 במאי 1748 – 12 בנובמבר 1829) היה קצין פטריוטי אמריקאי במלחמת העצמאות של ארצות הברית וחבר קונגרס ממסצ'וסטס, שייצג את מחוז מיין. הוא היה גם סבו של המשורר האמריקאי הנודע הנרי וודסוורת' לונגפלו.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
וודסוורת' נולד בדאקסברי שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס לפלג ולסוזנה (לבית סמפסון) וודסוורת'. הוא סיים לימודי תואר ראשון בהרווארד קולג' בשנת 1769 ותואר שני בשנת 1772, ולימד במשך כמה שנים בבית ספר בפלימות', יחד עם חברו לספסל הלימודים אלכסנדר סקמל. שם הכיר את אליזבת ברטלט (1753 – 1825), ונישא לה בשנת 1772.

 מלחמת העצמאות של ארצות הברית 
משפחת וודסוורת' התגוררה בקינגסטון עד שנת 1775, אז גייס וודסוורת' פלוגת אנשי מיליציה ('מינוטמן'), ונבחר לשמש קפטן שלה. פלוגתו התייצבה בעקבות האזעקות שנגרמו מקרבות לקסינגטון וקונקורד ב־19 באפריל 1775. וודסוורת' היה דור חמישי לצאצאיו של כריסטופר וודסוורת', שהיגר מאנגליה לאמריקה בשנת 1632. גדוד מחוז פלימות', בפיקוד הקולונל תאופילוס קוטון, צעד למרשפילד כדי לתקוף חיל מצב בריטי. ההתקפה התעכבה יומיים, דבר שאפשר לבריטים להימלט דרך הים. במהלך ההמתנה התקדם קפטן וודסוורת', מתוסכל מהעיכוב, עם פלוגתו עד לטווח ירי ממחנה הבריטים, וכמעט גרם לפרוץ קרב.

במרץ 1776 שירת וודסוורת' כשלישו של הגנרל ארטמס וורד, ובהמשך אותה שנה שימש כמהנדס תחת הגנרל ג'ון תומאס, וסייע בתכנון ביצורי רוקסברי שבמסצ'וסטס. הוא נכח בקרב לונג איילנד ב־1 באוגוסט 1776. בשנת 1777 מונה לבריגדיר גנרל במיליציה, ובשנת 1778 מונה לשליש הכללי של מסצ'וסטס.

העימות הצבאי הבולט ביותר בקריירה שלו התרחש במסגרת אחד הכישלונות החמורים ביותר של הצבא האמריקאי במלחמה. בקיץ 1779 שירת כסגן המפקד של הגנרל סולומון לובל על כוחות היבשה שנשלחו למתקפה משולבת על פורט ג'ורג' בקסטין, במה שנודע כ'משלחת פנובסקוט'. הקומודור דאדלי סולטונסטול פיקד על הכוחות הימיים, ולוטננט קולונל פול ריוור פיקד על הארטילריה. בעוד הגנרל לובל נותר על סיפון ספינתו של הקומודור, נחתו וודסוורת' וריוור עם חיל הרגלים והארטילריה והטילו מצור על המבצר במשך כשבועיים. בשל היסוסו של הקומודור לפתוח במתקפה ימית, החזיק חיל המצב הבריטי מעמד עד להגעת אוניות הצי המלכותי מניו יורק. אלה הדפו את הצי האמריקאי במעלה נהר פנובסקוט, שם הוטבעו או הושמדו במכוון 43 אוניות מלחמה אמריקאיות, שהיוו את רוב הצי האמריקאי. היה זה האסון הימי החמור ביותר בתולדות ארצות הברית עד למתקפה היפנית על פרל הארבור בשנת 1941. וודסוורת', שנותר עם הכוחות שעל החוף, ארגן והוביל נסיגה יבשתית מוצלחת דרך אזורי הספר של מיין. בעקבות הכישלון הועמדו ריוור והקומודור סולטונסטול לדין צבאי: ריוור זוכה, וסולטונסטול הודח מן השירות.

במרץ 1780 קיבל וודסוורת' את הפיקוד על כל הכוחות שגויסו להגנת מחוז מיין. ב־17 בפברואר 1781 השתלטה קבוצה של 25 נאמנים לכתר הבריטי על מפקדתו בתומסטון, כנקמה על כך שוודסוורת' הורה להעמיד לדין צבאי ולהוציא להורג מדריך שסייע לנאמנים בדרכם מפאלמות' (כיום פורטלנד) לפורט ג'ורג'. וודסוורת' נלכד ונכלא בפורט ג'ורג' בבאגאדוס (קסטין), אותו מבצר שעליו פיקד על המתקפה בשנת 1779. הוא והאסיר הנוסף מייג'ור בנג'מין ברטון נמלטו ב־15 ביוני 1781 לאחר שחתכו פתח בתקרת תא הכלא וזחלו החוצה לאורך הקורות. לאחר מכן שב וודסוורת' למשפחתו בפלימות', שם נשאר עד תום המלחמה.

 לאחר המלחמה 
באפריל 1784 חזר וודסוורת' למיין, רכש כ־1.5 אקרים של קרקע בפורטלנד, עסק במדידות קרקע ופתח חנות בתחילת 1785. שם גם בנה בית, הידוע כיום כבית ההיסטורי וודסוורת'–לונגפלו. הוא עמד בראש הוועדה שארגנה את הוועידה הראשונה שדנה בעצמאות מיין ממסצ'וסטס, שנערכה בינואר 1786. לו ולאשתו נולדו אחד עשר ילדים. בתו זילפה הייתה אמו של המשורר הנרי וודסוורת' לונגפלו.

על אף שהמשיך להתגורר בפורטלנד, בשנת 1790 רכש וודסוורת' כ־7,800 אקרים מהמדינה באזור שהפך לעיירה היירם. בשנת 1795 יישב שם את בנו צ'ארלס, ובאותה שנה החל בבניית וודסוורת' הול, שיועד לפרישתו.

בשנת 1792 נבחר וודסוורת' לחבר בחבר האלקטורים ולחבר הסנאט של מסצ'וסטס. בין השנים 1793 ל־1807 כיהן כנציג הראשון בקונגרס מן האזור של מסצ'וסטס שהפך לימים למדינת מיין. בינואר 1807 עבר להתגורר בהיירם, שם ייסד רשמית את העיירה (27 בפברואר 1807) ושימש כחבר מועצה מקומית, גזבר ושופט שלום. בשארית חייו הקדיש עצמו לחקלאות ולעניינים מקומיים. הוא נפטר בהיירם שבמיין ב־12 בנובמבר 1829, ונקבר בבית הקברות המשפחתי שבוודסוורת' הול.

 מורשת 
ביתו של וודסוורת' בפורטלנד הוכרז כאתר מורשת היסטורי לאומי בשל הקשר אליו ואל נכדו, המשורר הנרי וודסוורת' לונגפלו. הבית הוענק לחברה ההיסטורית של מיין על ידי נכדתו אן לונגפלו פירס עם מותה בשנת 1901, והיא הייתה בת המשפחה האחרונה שהתגוררה בו. וודסוורת' הול, ביתו של פלג וודסוורת' בהיירם, נכלל אף הוא במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1829