שחרורית חומת-ראש

שחרורית חומת-ראש (שם מדעי: Molothrus ater) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הפזאיים, טפילת תטולה הנפוצה באמריקה הצפונית, הממוזגת והסובטרופית. זהו מין יציב בחלקים הדרומיים של אזור תפוצתו; אך האוכלוסיות הצפוניות נודדות לדרום ארצות הברית ולמקסיקו בחורף, וחוזרות לאתרי הקינון שלהן בקיץ בסביבות מרץ או אפריל.

 טקסונומיה 
השחרורית חומת-הראש תוארה על ידי החוקר הצרפתי ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון בשנת 1775 בספרו "Histoire Naturelle des Oiseaux" מפרט שנאסף באזור הקרוליינות של היום. הציפור אוירה ביד גם בלוח שחרט פרנסואה-ניקולאס מרטינה ב-"Planches Enluminées D'Histoire Naturelle", אשר הופק תחת פיקוחו של אדמה-לואי דאובנטון כדי ללוות את הטקסט של בופון. לא כיתוב הלוח ולא תיאורו של בופון נכללו בתיאור השם המדעי, אך בשנת 1783, חוקר הטבע ההולנדי פיטר בודארט טבע את השם המדעי Oriolus ater בקטלוג שלו של "Planches Enluminées". השחרורית חומת-הראש ממוקמת כיום בסוג Molothrus שהוצג על ידי חוקר הטבע האנגלי ויליאם סווינסון בשנת 1832 כשמין זה משמש כמין הטיפוסי של הסוג. שם הסוג מגיע מיוונית עתיקה מהמילים mōlos שמשמעותה "מאבק" או "קרב" ו-thrōskō שמשמעותה "להוליד" או "להפרות". שם המין בספציפי ater הוא מילה בלטינית שפירושה "שחור עמום". השם האנגלי "cowbird", שתועד לראשונה בשנת 1839, מתייחס לכך שמין זה נצפה לעיתים קרובות ליד בקר.

ישנם שלושה תת-מינים מוכרים:
 M. a. artemisiae ג'. גרינל, 1909 – פנים מערב קנדה ומערב ארצות הברית
 M. a. obscurus (י. פ. גמלין, 1789) - חוף אלסקה, קנדה, ארצות הברית וצפון מערב מקסיקו
 M. a. ater (פ. בודארט, 1783) – דרום מזרח קנדה, מזרח ומרכז ארצות הברית וצפון מזרח מקסיקו

 תיאור 
השחרורית חומת-הראש אופיינית לבני משפחתה בצורתה הכללית, אך היא מאופיינת בראשה ובמקורה דמויי הפרוש ובגודלה הקטן יותר. הזכר הבוגר בצבע שחור בוהק עם ראש חום. הנקבה הבוגרת מעט קטנה יותר ובעלת גוון אפור עמום עם גרון חיוור ופספוס דק מאוד בחלקה התחתון. אורכם הכולל הוא 16–22 ומוטת הכנפיים הממוצעת היא 36 ס"מ. מסת הגוף יכולה לנוע בין 30–60 גרם, כאשר ממוצע הנקבות הוא38.8 גרם לעומת ממוצע של 49 גרם אצל הזכרים.

 תפוצה ובית גידול 
שמאל|ממוזער|זכר שחרורית חומת-ראש (מימין) מחזר אחרי נקבה
המין חי באזורים פתוחים או פתוחים למחצה, ולעיתים קרובות נע בלהקות, לעיתים מעורבבות עם שחרוריות אדומות-כנף (במיוחד באביב) ודרורנים זהובים (במיוחד בסתיו), כמו גם Quiscalas quiscula או זרזירים מצויים. השחרוריות תרות אחר מזון על הקרקע, ולעיתים קרובות עוקבות אחר חיות רועות כמו סוסים ובקר כדי לתפוס חרקים שמעופפים בגלל מעבר בעלי חיים גדולים יותר. הן אוכלות בעיקר זרעים, חרקים ולעיתים רחוקות פירות יער.

לפני ההתיישבות האירופית, השחרוריות חומות-הראש עקבו אחר עדרי ביזונים אמריקאים ברחבי הערבות. אוכלוסייתן התרחבה עם ביעור אזורים מיוערים והכנסת חיות מרעה חדשות על ידי מתיישבים ברחבי צפון אמריקה. כיום ניתן לצפות בהן אף במתקני האכלה לציפורים.

בשנת 2012, השחרוריות חומות-הראש בצפון-מערב מחוז ריברסייד בקליפורניה נמצאו חיוביות לנגיף מערב הנילוס.

 התנהגות ואקולוגיה 
שמאל|ממוזער|צעיר בקליפורניה

 טפילות תטולה 
השחרורית חומת-הראש היא טפילת תטולה; היא נוהגת להטיל את ביציה בקיניהן של ציפורי שיר קטנות אחרות, בייחוד כאלו הבונות קינים בצורת כוס. ביצי השחרורית תועדו בקיניהן של לפחות 220 מינים פונדקאים, כולל אצל קוליבריים ודורסי יום; ולמעלה מ-140 מינים של הורים מאמצים ידועים ככאלו שהצליחו לגדל צאצא מאומץ של השחרורית. ההורה הפונדקאי מאכיל את הצאצא המאומץ על חשבון צאצאיו האמיתיים. נקבות שחרורית חומת-ראש מסוגלות להטיל עד כ-40 ביצים בעונה.

 תגובת הפונדקאי 
מינים פונדקאים מסוימים, כמו פרושית הבית (Haemorhous mexicanus), מאכילים את צאצאיהם בתזונה צמחית. תזונה זו אינה מתאימה לגוזלי השחרורית, כלומר מעטים שורדים עד לפריחה מהקן. גידול בהצלחה של שחרורית עלול לגבות מחיר מההורה המאמץ. אצל הסבכון החכלילי, קינים שנטפלו בידי שחרוריות הראו אחוזי טריפה גבוהים יותר, כנראה בשל קריאות הגוזלים החזקות, אך כנראה גם בשל כך שקינים בעלי סבירות גבוהה לטפילות יהיו בעלי סבירות גבוהה לטריפה. 

בניגוד לקוקייה האירופית, השחרורית חומת-הראש אינה מחולקת לשושלות המפתחות התמחות לחקיינות ביצים של מין פונדקאי מסוים. מיני פונדקאים מבחינים לעיתים בביצת השחרורית, כאשר פונדקאים שונים מגיבים לביצה בדרכים שונות. חלקם, כמו הברחשית הכחלחלה, נוטשים את הקן שלהם, ומאבדים גם את ביציהם. אחרים, כמו הסבכון הצהוב (Setophaga petechia), קוברים את הביצה הזרה מתחת לחומר הקן, שם היא מתה. הדשוש החום (Toxostoma rufum) מסלק פיזית את הביצה מהקן. ניסויים עם הימימן האמריקני (Dumetella carolinensis), פונדקאי ידוע של השחרורית, הראו שמין זה דוחה ביצי שחרוריות ביותר מ-95% מהמקרים. עבור מין זה, עלות קבלת ביצי שחרוריות (כלומר, אובדן הביצים או הגוזלים שלהם עקב רעב או פעולות הגוזל הטפיל) הייתה גבוהה בהרבה מעלות דחיית הביצים הללו (כלומר, כאשר הפונדקאי עלול לפלוט את ביצתו שלו בטעות). גוזלי שחרורית חומת-ראש גם מגורשים לעיתים מהקן. גוזלים של מינים מארחים עשויים לשנות את התנהגותם בתגובה לנוכחות גוזל שחרורית.

 תגובת הטפיל 
גוזלי גיבתונית רוננת (Melospiza melodia) בקינים מוטפלים משנים את קולותיהם בתדירות ובמשרעת כך שהם דומים לאלו שך גוזלי השחרורית, וגוזלים אלה נוטים להיות מוזנים בתדירות שווה כמו גוזלים בקינים שאינם מוטפלים.

נראה כי השחרוריות בודקות מעת לעת את ביציהן וצאצאיהן גם לאחר ההטלה. סילוק הביצה הטפילית עלולה לעורר תגובת נקמה המכונה "התנהגות מאפיונרית". על פי מחקר אחד, השחרורית חזרה לבזוז את הקינים של מגוון מיני פונדקאים ב-56% מהמקרים, כאשר ביצתה סולקה. בנוסף, השחרורית גם הרסה קינים כדי להכריח את הפונדקאים לבנות חדשים. לאחר מכן, השחרוריות הטילו את ביציהן בקינים החדשים ב-85% מהמקרים.

שחרוריות צעירות אינן חשופות למידע חזותי ושמיעתי טיפוסי למין כמו מינים אחרים. למרות זאת, הן מסוגלות לפתח התנהגויות שירה, חברתיות ורבייה טיפוסיות למין. מוחם של השחרוריות מתוכנת להגיב לקולות של שחרוריות אחרות, מה שמאפשר לצעירים למצוא ולהצטרף ללהקות מהמינים שלהם. קולות אלה עקביים בכל אוכלוסיות השחרוריות, ומשמשים כמעין סיסמה לזיהוי מין. אם שחרורית צעירה אינה נחשפת לקולות "סיסמה" אלה עד גיל מסוים, היא עלולה לסגל קריאות של המין המארח.

 התנהגות זכרית והצלחה רבייתית 
התנהגויות חברתיות של זכרי השחרורית חומת-הראש כוללות קרבות שירה אגרסיביים ותחרותיים עם זכרים אחרים, קשרים זוגיים ומונוגמיה עם נקבות.

על ידי מניפולציה של נתונים דמוגרפיים כך שלצעירים הייתה גישה רק לנקבות, זכרים צעירים פיתחו התנהגות חברתית לא טיפוסית; הם לא השתתפו בהתנהגות חברתית אופיינית עם זכרים אחרים, לא יצרו קשרים עם נקבות, והיו מופקרים מינית. ממצא זה מדגים גמישות רבה בהתנהגותן של השחרוריות, ושהסביבה החברתית חשובה ביותר בבניית התנהגותן. זכרים בוגרים ששוכנו עם צעירים הראו הצלחה רבייתית גדולה יותר בהשוואה לזכרים בוגרים ששוכנו עם זכרים בוגרים אחרים. מגורים בסמוך לזכרים צעירים חידדו את כישורי הרבייה של הזכרים הבוגרים בכך שסיפקו להם סביבה חברתית מורכבת יותר.

ממצא זה נחקר עוד יותר על ידי השוואת ההתנהגויות והצלחת הרבייה של זכרים שנחשפו ללהקה דינמית, המורכבת מפרטים משתנים, עם זכרים שנחשפו לקבוצה סטטית של פרטים. לפרטים שנשארו באותה קבוצה (כלומר, להקה סטטית) היה קשר יציב וצפוי בין התנהגות חברתית להצלחת הרבייה; הזכרים ששרו לעיתים קרובות לנקבות חוו את הצלחת הרבייה הגדולה ביותר. לזכרים הבוגרים שנחשפו לסט משתנה של פרטים חדשים (כלומר, להקה דינמית) היה קשר בלתי צפוי בין משתנים חברתיים להצלחת הרבייה; זכרים אלה הצליחו להזדווג באמצעות מגוון גדול בהרבה של אסטרטגיות חברתיות. לזכרים שחיו בלהקות סטטיות היו רמות גבוהות של עקביות בהתנהגויותיהם ובהצלחת הרבייה שלהם לאורך שנים מרובות, בעוד שהזכרים בלהקות דינמיות חוו רמות שונות של דומיננטיות עם זכרים אחרים, רמות שונות של שירה לנקבות ורמות שונות של הצלחה רבייתית.

 קשר לבני אדם 
עם התרחבות אזור תפוצתו והתנהגותו הטפילית, השחרורית חומת-הראש נחשבת לעיתים קרובות למין מזיק. אנשים נוקטים לעיתים בתוכניות הדברה של שחרוריות, במטרה להגן על מינים המושפעים לרעה מטפילות התטולה של המין. מחקר על קיני ויראו חום-עין (Vireo bellii) הדגיש מגבלה פוטנציאלית של תוכניות הדברה אלו, והראה כי סילוק שחרוריות מאתר עלולה ליצור תוצאה לא מכוונת של הגדלת הצלחת הרבייה של השחרוריות באתר זה, מכיוון שעם פחות שחרוריות, פחות קינים מוטפלים ננטשים, וכתוצאה מכך הצלחת הקינונים גדולה יותר עבור השחרוריות.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:טפילי תטולה
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו