ריקרדו באצ'לי

ריקרדו באצ'לי (באנגלית: Riccardo Bacchelli, 19 באפריל 1891 – 8 באוקטובר 1985) היה סופר איטלקי, ממקימי כתב העת "לה רונדה" המשפיע שדגל בקלאסיציזם ופרס בגוטה לספרות יפה. היה מועמד כשמונה פעמים לפרס נובל לספרות.

 ביוגרפיה 
 חיים מוקדמים והשכלה 
באצ'לי נולד למשפחה אמידה בבולוניה, ולמד מגמת ספרות באוניברסיטת בולוניה תחת הדרכתו של ג'ובאני פסקולי , אם כי לא השלים תואר. בשנת 1911 פרסם את הרומן הראשון שלו, "Il filo meraviglioso di Lodovico Clò" (בתרגום חופשי: "החוט המופלא של לודוביקו קלו"). הוא עדיין כתב עבור כתבי העת "La Voca" ("הקול") ו-"il Resto del Carlino" ("העודף מ'קרלינו'") עד למלחמת העולם הראשונה, בה שירת כקצין ארטילריה. בין השנים 1918 ל-1919, באצ'לי תרם למגזין האיטלקי La Raccolta ("לה רקולטה", האוסף) הממוקם בבולוניה. היה חבר בצוות העורכים במגזין La Ronda שברומא בין השנים 1919 ל-1922.

 קריירה 
שמאל|ממוזער|200px|באצ'לי (במרכז) יחד עם נינו רוטה וברונו מאדרנה, 1963.

במהלך שנות ה-20, באצ'לי כתב ופרסם באופן נרחב. הוא הפך לדמות ספרותית מוכרת והצטרף כחבר האקדמיה המלכותית של איטליה בשנת 1941. היצירות הנחשבות ביותר שלו הן הרומנים ההיסטוריים שלו, שהחלו עם "Lo sa il tonno" ("הטונה יודעת", 1923) ו-"Il diavolo al Pontelungo" ("השטן בגשר הארוך", 1927). רומנים אלה לקחו השראה מאלסנדרו מנצוני על העירוב בין מציאות ובדיון, למרות שבאצ'לי עיצב את סגנונו מחדש בכל פעם ונהג לשלב באופן ייחודי בין אלמנטים ספרותיים פופולריים ומשכילים.

יצירתו הפופולרית ביותר של באצ'לי נותרה "Il mulino del Po" ("הטחנה שעל הפו", 1940-1938) בעלת השלושה כרכים. הרומן מתמקד בחייה של משפחה חקלאית במהלך המאה, מתקופת נפוליאון בונפרטה ועד למלחמת העולם הראשונה. לרומן זה יצא עיבוד קולנועי בשנת 1949, לפי תסריטו של פדריקו פליני. רומנים מאוחרים יותר היו "Afrodite: un romanzo d'amore" ("אפרודיטה: רומן אהבה", 1935), "Il pianto del figlio di Lais" ("בכי בן ליש", 1945), "La cometa" ("השביט", 1951), "Non ti chiamerò più padre" ("לא אקרא לך עוד האב", 1959), "Il rapporto segreto" ("הדו"ח הסודי", 1967), "Il progresso è un razzo" ("הקִדמה היא טיל", 1978) ו-"Il sommergibile" ("הצוללת", 1978).

יצירות נוספות של באצ'לי כוללות מספר רב של נובלות, אשר חלקן מעשיות. הוא פרסם גם יומני מסע ומאמרים על הספרות והאופרה האיטלקית. בשנת 1971, הוענק לו עיטור אביר הצלב הגדול מטעם מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.

 הטחנה שעל הפו 
הרומן ההיסטורי האפי ורחב היריעה המפורסם ביותר של באצ'לי, "הטחנה שעל הפו", משתרע על פני מעל לאלפיים עמודים בשלושה כרכים, שפורסמו בין השנים 1938 ל-1940. עלילת הספר מתארת את קורות חייו, הרפתקאותיו ובעיותיו של לאזארו סקאצ'רני, ונפתחת בתחילת המאה ה-19 כאשר סקאצ'רני חוזר לאיטליה מרוסיה, שם שירת כחייל כשצבא נפוליאון פלש לרוסיה. העלילה עוקבת אחרי קורות משפחתו של סקאצ'רני במהלך המאה ועד לימי מלחמת העולם הראשונה. סקאצ'רני מחזיק ברשותו טחנת מים על נהר הפו, והוא וצאצאיו מנהלים את חייהם בזמן סוער בו מתנהלות מלחמות פוליטיות, קשיים יומיומיים וסכסוכים בין מעמדות.

באצ'לי חקר לעומק את הרקע ההיסטורי, הגאוגרפי והחברתי, והוא שרטט דיוקן מקיף ונרחב מאוד של החיים באזור הכפרי של איטליה במאה ה-19. שפת הרומן והסגנון בו מראים שאלסנדרו מנצוני היווה השפעה גדולה על באצ'לי. באותו זמן, הוא יצר מבנה ספרותי ייחודי אותו הקנה לרומנים אירופאים מאוחרים יותר.

 הוקרה 
 איטליה: אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה (19 באפריל 1971).

 קישורים חיצוניים 

 ריקרדו באצ'לי, באתר אנצ'יקלופדיה איטליאנה


ב
ב
ב
ב