פשיעה לאומנית של ישראלים ביהודה ושומרון

פשיעה לאומנית של ישראלים ביהודה ושומרון מתייחסת לעבירות והתנכלויות שהמניע להן הוא אידאולוגי-לאומני ומבוצעות בידי אזרחים ישראלים.

בדרך כלל מדובר ביהודים התוקפים פלסטינים או רכוש פלסטיני, אך לעיתים מותקפים גם ישראלים שבאים לסייע לפלסטינים, למשל בעונת המסיק, ולעיתים מותקפים חיילים ורכוש צה"ל. התופעה כוללת מעשי אלימות והכאת אנשים, השחתת מסגדים, שריפת בתים ורכוש, השחתת יבולים חקלאיים, זיהום מקורות מים ופגיעה בבעלי חיים, וריסוס כתובות גרפיטי בעלות תוכן עוין. חלק מהתקיפות כוללות ירי. הפשעים נעשים לעיתים תוך העלמת עין של כוחות הביטחון או אף בסיוע ממשי מצידם.

המקרים בהם הוגשו כתבי אישום על עבירות מסוג זה מעטים ביחס להיקף התופעה, ורק במקרים בודדים נערכו משפטים שהסתיימו בהרשעה.

החל משנת 2024 הטילו מספר מדינות סנקציות על קבוצות ויחידים שהיו מעורבים בפשיעה לאומנית נגד פלסטינים. הסנקציות כללו חסימת חשבונות בנק ואיסור כניסה למדינות.

 היסטוריה 
ממוזער|הצתת מסגד במוערג'את, 2025
ממוזער|התקפה על בית ספר יסודי בדרום בקעת הירדן בספטמבר 2024 שצוינה כעילה לעיצומים בין-לאומיים בעקבות אלימות מתנחלים מצד ארצות הברית
ממוזער|הצתת נקם על רצח בנימין אחימאיר, אפריל 2024
מקרי אלימות של אזרחים יהודים כלפי פלסטינים מתועדים לראשונה בסביבות שנת 1980. לעיתים אירועי האלימות התרחשו כתגובה לפיגועי טרור פלסטיניים, ותועדו גם מקרים של אלימות כלפי פלסטינים שנעשו ללא פרובוקציה מצידם. באותה שנה החלה לפעול המחתרת היהודית, שביצעה חלק מהתקיפות. הפיגועים שביצעה סימנו עליית מדרגה ממשית ברמת האלימות של מתנחלים. בין 1980 לשנת 1984 נהרגו לפחות עשרים ושלושה פלסטינים בעימותים עם מתנחלים, בהם אחד עשר ילדים. מספר הפגיעות הכולל בפלסטינים בשנים אלה היה מעל 380. בשנת 1981 מינה היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר, ועדה לבחינת אכיפת החוק על יהודים ישראלים בשטחים, בראשות יהודית קרפ. הוועדה הגישה במאי 1982 דו"ח שמתח ביקורת נוקבת על חוסר התגובה של רשויות החוק לאלימות המתנחלים. לאחר כשנה כתבה קרפ לזמיר כי "לא נעשתה כל פעולה של ממש להסקת מסקנות המתבקשות מהדו"ח, והריהו מוטל כאבן שאין לה הופכין", והוועדה הפסיקה לפעול.

בדו"ח השנתי של מחלקת המדינה של ארצות הברית בנושא זכויות האדם לשנת 1985 צוין כי חלה עלייה במספר המקרים של אלימות ב, וציין כי בעיות אלו החריפו בין היתר כתוצאה ממעשי אלימות של אזרחים יהודים. בחלק ממקרי הפשיעה הלאומנית של ישראלים ביהודה ושומרון באותה תקופה הותקפו גם חיילי צה"ל.

אירועי הפשיעה הלאומנית של ישראלים כלפי פלסטינים גברו לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה בדצמבר 1987. בדו"ח של "בצלם" לשנים 1987–1997 צוין כי בתקופה זו התרחשו אירועי אלימות רבים ונהרגו 107 פלסטינים מידי אזרחים ישראלים. רוב מעשי האלימות לא נחקרו כלל, ובמקרים אחרים החקירות נמשכו זמן רב והסתיימו ללא נקיטת צעדים נגד אדם כלשהו. במקרים בהם הועמדו מתנחלים לדין ואף הורשעו, הוטלו לרוב עונשים קלים ביותר.

בשנת 1989 פנו חברי הכנסת יוסי שריד ודדי צוקר במכתב לשרי המשפטים, המשטרה והביטחון כי "בשטחי הגדה המערבית מתרקמת פעילות גלויה, פומבית ומוכרת, שתעמיד בצל את הסכנה שגילמה 'המחתרת היהודית' שצמחה על אותו רקע. [...] למתנחלים מתאפשר לפעול בחסות היחס הסלחני של צה"ל". בדו"ח של "בצלם" מאותה שנה מוזכרים 18 אירועי פשיעה לאומנית של ישראלים כלפי פלסטינים שהתרחשו בחודש מאי ודווחו על ידי משטרת ישראל, בהם הצתת חנויות, ניפוץ חלונות, פגיעה במכוניות, ניפוץ חלונות כלי רכב, ירי באוויר, ירי חסר הבחנה, ירי ונזק לדודי מים, יידוי אבנים, שריפת מכוניות ומשאיות, גרימת נזק למסגד, ריסוס כתובות גרפיטי פוגעניות, הצתת עצי זית, דרדור אוטובוס וירי בחמורים ובכבשים.

בדו"ח משנת 1994 מצוין כי רוב הפגיעות ברכוש ובנפש פלסטיניים בידי אזרחים ישראלים נגרמו באמצעות ירי מכלי נשק שהתושבים קיבלו מצה"ל.

דו"ח של ארגון "יש דין" הסוקר את הפשיעה הלאומנית של יהודים כלפי פלסטינים ביהודה ושומרון משנת 2005 עד 2025 מציין כי במעל ל-60% מהמקרים נפגעי העבירה בחרו שלא להגיש תלונה. בתקופה זו נפתחו במשטרה 1,701 תיקי חקירה, וכ-94% מהתיקים נסגרו ללא כתב אישום. כ-3% מתיקי החקירה של פשיעה כלפי פלסטינים ביהודה ושומרון הובילו להרשעה מלאה או חלקית.

במרץ 2016 הטיל עמירם בן אוליאל בקבוקי תבערה על ביתה של משפחת דוואבשה בכפר הפלסטיני דומא, ובשריפה שפרצה נרצחו בני הזוג סעד וריהאם דוואבשה, ובנם בן השנה וחצי עלי. בנם בן ה-4, אחמד, נפצע באורח קשה מכוויות.

התפתחות החוות חקלאיות ביהודה ושומרון הביאה לגדילת החיכוכים בין ישראלים לפלסטינים על שימוש בקרקע ובמרחב.

בשנת 2021 תועדו כ-50 צעירים רעולי פנים מהמאחז אש קודש תוקפים פלסטיני בן כ-50 באבנים, מקלות וסלעים.

בסוף 2022, בתקופת ממשלת ישראל השלושים ושבע, התבצעה שורת מינויים של מובילים המזוהים עם ימין קיצוני מתנועת ההתנחלות לתפקידי שרים וחברי קבינט בישראל. מינויים אלה סימנו נקודת מפנה ועליית מדרגה נוספת בפשיעה הלאומנית. בפברואר 2023, בעקבות פיגוע הירי בו נרצחו האחים הלל ויגל יניב מהר ברכה, מאות מתנחלים התפרעו בעיירה חווארה במשך שעות ארוכות, תוך הצתת בתים ורכוש וזריקת אבנים. פלסטיני אחד נהרג ועשרות נפצעו. בתחקיר שביצע צה"ל הוערך סך הנזקים שנגרמו לרכוש ב-10 מיליון ש"ח. באפריל 2024, בעקבות רצח הנער בנימין אחימאיר, התבצעה סדרת תקיפות בידי מאות ישראלים חמושים בכפרים הפלסטיניים אל-מוע'ייר וביתין. היה זה קמפיין נקמה מאורגן שנוהל באמצעות קבוצות וואטסאפ, וכלל קריאות לענישה קולקטיבית נגד האוכלוסייה הערבית. במהלך המהומות נהרגו ארבעה פלסטינים ועשרות פלסטינים נפצעו, נשחטו אלפי בעלי חיים, נשרפו 60 בתים ויותר מ-100 מכוניות.

 תיאור התופעה 

בשנת 2018 כתב מיכאל ספרד בספרו "החומה והשער" כי אלימות מתנחלים כלפי פלסטינים היא תופעה הולכת וגוברת, כאשר בחלקה היא אקראית ונובעת מגזענות ושנאה וברצון לנקמה, אך לחלקה יש יד אסטרטגית מכוונת שמבקשת ליצור הרחבה של שטחי השליטה של ההתנחלויות. אלימות זו כוללת תקיפה פיזית של פלסטינים במכות, יידוי אבנים ואף ירי, במהלך התקפות ליליות אלימות על משפחות פלסטיניות. כן יש התקפות יומיומיות על רכוש פלסטיני, הכוללות הצתות של יבול, פגיעה בשדות ובכלים חקלאיים, ותופעה נרחבת של עקירת עצי זית - הסמל של החקלאות הפלסטינית. אלימות נרחבת זו נתקלת בחוסר מעש של הרשויות.

בשנת 2018 כתב מיכאל בר-זוהר בספרו "קיצור תולדות ישראל" כי אף על פי שרובם הגדול של המתנחלים שואף לחיות את חייו בשקט, לא פעם יחידים וקבוצות קיצוניות בתוכם גורמים לעימותים עם שכניהם הערבים, על ידי עקירת עצי זית, פגיעה במטעיהם, בבתיהם או ברכבם, ואף במעשים קיצוניים כגון התנקשויות בחיי מנהיגים ערבים (כפי שבוצעו בידי המחתרת היהודית) או פעולות המכונות "תג מחיר". חלק מאותם מתנחלים קיצונים אף מגיעים לעימותים אלימים עם צה"ל, בעיקר בעת פינוי מאחזים.

בפרסומים שונים תוארו אירועים ובהם עשרות תושבי יהודה ושומרון יהודים נכנסים לאזור מגורים, תוקפים פלסטינים ושורפים מבנים ומכוניות. עוד תואר כי התבצע רק מספר אפסי של מעצרים וכי התוקפים ממשיכים להסתובב חופשי ולתקוף פלסטינים שוב ושוב.

באוגוסט 2024 התריע ראש שב"כ רונן בר בפני ראש הממשלה ושר הביטחון יואב גלנט כי קיימת החרפה והתרחבות משמעותית בהיקף המשתתפים ושינוי במאפייניה. השינוי כולל לדבריו מעבר מפעולות ממוקדות וחשאיות שביצעו מעטים, לפעילות רחבה וגלויה של מאות פעילים, מעבר לשימוש באמצעי לחימה, לעיתים כאלה שסופקו כדין על ידי המדינה, מעבר מהתחמקות מכוחות הביטחון לתקיפתם, ומהתנתקות מהממסד לקבלת הכשר מגורמים מסוימים בו. בר ציין כי נכון למועד ההתרעה אין גינוי של ההנהגה הנורמטיבית וקיימת תחושה של גב שלטוני מסוים. עוד כתב כי מנהיגי התופעה מבקשים להביא את המערכת לאובדן שליטה. הוא הזהיר כי הנזק למדינת ישראל הוא בל יתואר וכי המשך התקדמות בכיוון זה ישנה ללא היכר את פני המדינה.

בנובמבר 2025, בדיון ביטחוני בנושא, עלו נתונים על פיהם מדובר בכ-300 מעורבים באירועים אלימים, רובם אנשי "נוער הגבעות", מתוכם 70 המובילים את התקיפות, כאשר רבים מהמובילים הם מבוגרים. ראש שב"כ דוד זיני ציין כי ישנן דמויות בוגרות המוכרות במרחב "שמזרימות כסף, דוחפות לנוכחות בשטח, ומכוונות את הנערים לקווי פעולה אלימים". רוב התקיפות האלה יצאו ממאחזי חווה, שמספרם עלה מ-30 לפני טבח שבעה באוקטובר ל-120 נכון ליולי 2025. מתחילת 2023 עד דצמבר 2025 קמו כ-140 מאחזים. במסמך פנימי של השב"כ מאוגוסט 2024 נכתב "אנו בשיאו של גל אלימות וטרור מקרב גבעונים ביו"ש. להתפרצות זו מגוון סיבות, אחת מהן ריבוי מאחזים בלתי חוקיים בשטח, שאינם מפונים בנחישות בידי רשויות המדינה כבעבר." במסמך מתוארת שיטה על פיה יוזמי העימותים עם הפלסטינים מקפיצים תגבור בקבוצות היישובים הסמוכים מבלי לעדכן את הצבא, כך שהחמושים הראשונים שיגיעו למקום יהיו אנשי כיתות הכוננות או אזרחים חמושים בעלי זיקה ליוזמי העימותים. בצה"ל ובשב"כ הביעו תסכול מהיעדר גינוי נחרץ מצד מנהיגי ההתיישבות.

נכון לשנת 2025 התוקפים הקימו קבוצות וואטסאפ וטלגרם, שבהן הם מנהלים "יומן אירועים" של תקיפות נגד פלסטינים ולעיתים אף מפרסמים נתונים על כמויות ועל אזורי התקיפה, ומצרפים תמונות וסרטונים המתעדים אותה. פרטי מנהלי הקבוצות גלויים. הם מאורגנים וחמושים טוב יותר מבעבר, כאשר רבים מהם מחזיקים ברובי סער מדגם M16 או דומיו, לאחר שהשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר הקל את הגבלות הנשק. הרבה מהאירועים מתחילים ללא חיכוך או התגרות מקדימה מצד הפלסטינים וגם לא לאחרי פיגוע טרור, כחלק מהשאיפה לגרש קהילות פלסטיניות ולייצר הרתעה בקרב הפלסטינים. כתוצאה מהתקיפות עזבו עשרות קהילות רועים פלסטיניות את בתיהן.

בפרסומים שונים דווח על אירועים בהם חיילים צפו בתקיפות מבלי להתערב, וכן על אירועים בהם היו התוקפים מלווים בחיילים חמושים שלעיתים אף השתתפו בתקיפה, רובם מתנחלים שצה"ל גייס ליחידות ההגנה המרחביות ולכיתות כוננות. גם בדו"ח של האו"ם צוין כי התקיפות נתמכות פעמים רבות על ידי כוחות הביטחון הישראליים ובהשתתפותם.

דוגמאות לפי שנים (רשימה חלקית)
2018
באוקטובר 2018 נהרגה עאישה א-ראבי, פלסטינית בת 47 תושבת בידיא לאחר שנפגעה בראשה מאבן שהושלכה לעבר כלי רכב בו נסעה עם בעלה וביתה, סמוך לצומת תפוח. המדינה הכירה בהריגתה כפעולת איבה. לפי החשד מדובר בטרור יהודי שכלל ידוי אבנים לעבר המכונית. בינואר 2019 הוגש כתב אישום נגד קטין יהודי בחשד לביצוע המעשה בנסיבות מעשה טרור. בעקבות הגשת כתב האישום פרסמו הרבנים יעקב אריאל, חיים דרוקמן, דב ליאור ויהושע שפירא קריאה לתרום לקרן עבור המאבק המשפטי והציבורי למען הקטין המואשם.

 2023
המהומות בחווארה
ממוזער|טקסט=משאית שהוצתה במהומות בחווארה, 2023|משאית שהוצתה במהומות בחווארה, 2023

ב-26 בפברואר 2023, לאחר שמחבל פלסטיני תושב שכם רצח שני יהודים בחווארה, נכנסו מאות פעילי ימין קיצוני לחווארה ולזעתרה, והציתו עשרות בתים וכלי רכב, זרקו אבנים, הכו אנשים ופגעו בעצים. פלסטיני אחד נורה למוות בזעתרה. הפורעים היהודים שהיו רעולי פנים, שרפו והכו במשך שעות ללא התערבות כוחות הביטחון שהיו במקום.

עשרות מתושבי חחוארה נפצעו, ועוד מאות נפגעו משאיפת עשן. הנזק לרכוש כלל 95 מכוניות שרופות ו-75 בתים שניזקו מהאש הנזק שנגרם מוערך בכ-5 מיליון שקלים.

כוחות צה"ל ומג"ב חילצו משפחות מבתים בוערים אך לא פעלו להפסקת התקיפה. ב-48 השעות שלאחר המהומות לא אספה משטרת ישראל ראיות פורנזיות ולא נגבו עדויות מהתושבים. לא נערכה חקירה לברור נסיבות הירי שהרג את תושב זעתרה. שני מתפרעים מבוגרים נשפטו ולבסוף הורשעו בכך שתקפו עם אבנים וגרזן משפחה פלסטינית שישבה במכונית.

המהומות הרחבות זכו להתייחסות רחבה בתקשורת העולמית, בין היתר תחקיר ב-CNN ביחס לעוזלת ידם של חיילי צה"ל בטיפול בנושא. לאחר המהומות גינו גורמי ממשל רבים בישראל – בהם ראש הממשלה נתניהו, שר הביטחון גלנט, והשרים בן גביר וסמוטריץ' – את לקיחת החוק לידיים.

בעקבות טבח שבעה באוקטובר
ב-11 באוקטובר 2023, ארבעה ימים אחרי טבח שבעה באוקטובר, נכנסו לקוסרה מתנחלים רעולי פנים על 2 טרקטורונים. הם תקפו את אחד הבתים באבנים ויריות. בני הבית נמלטו וילדה בת שש נפצעה מירי. הכפריים השיבו ביידוי אבנים. שלושה כפריים נורו למוות. בערב הגיעו חיילים, ירו אש חיה ורימוני גז מדמיע, ולקחו מהבית שהותקף את מצלמות האבטחה. למחרת חסמו עשרות מתנחלים את דרכם של אמבולנסים למסע ההלוויה. כוחות הביטחון ירו באוויר וזרקו רימוני גז מדמיע. אב ובנו שרצו לעבר מכוניתם נורו למוות ממכונית ישראלית שנסעה בכביש 60. לאחר תיאום התקיימו ההלוויות בכפר קוסרה. לפי אתרי החדשות מקור ראשון וערוץ 7 האירוע לא התרחש בכפר, ארבעה פלסטינים התקרבו לאש קודש והתושבים ירו עליהם כדי להגן על היישוב.

2024
ב-9 באוגוסט 2024 נכנס בשגגה למאחז סנה יעקב או "גבעת רונן" רכב ובו חמש ערביות ישראליות מרהט, אחת מהן ילדה בת 3. הרכב הותקף על ידי נערים יהודים מקומיים שרגמו אותו באבנים, הציתו אותו, ואחד מהם אף כיוון אל הנוסעות את נשקו. הנשים הצליחו להימלט מהרכב, חלקן אל כוחות חיילי ההגמ"ר מהר ברכה שהוזעקו למקום וחברו אליהן בשמורת האלות האטלנטיות, וחלקן הגיעו עד סמוך לחטמ"ר שומרון, שם חברו אליהן כוחות של גדוד נחשון שהעניקו להן טיפול רפואי ופינו אותן לבית החולים ביילינסון, בעקבות חבלות בראש ובידיים. כעבור מספר ימים עצרה המשטרה שני חשודים במעשה, ובהמשך הוגש נגדם כתב אישום. הם נאשמים כי ביצעו תקיפה מתוך מניע גזעני, ואחד מהם נאשם כי מעשיו בוצעו גם בנסיבות מעשה טרור.

2025 
ב-5 בספטמבר תקפו עשרות מתנחלים את קהילת ח'לת א-דבע, במסאפר יטא שמדרום לחברון, תקפו תושבים בסכינים, השחיתו רכבים ושברו את מערכת האנרגיה הסולארית של הכפר. יותר מעשרה תושבים פונו לבית חולים כתוצאה מדקירות, שברים מפציעות ודימומים במוח.

במהלך עונת המסיק בנובמבר התבצעו השחתת מסגדים ושרפתם. כמו כן, עשרות מתנחלים תקפו מוסק בשם חיכמת שתיווי בין הכפרים בית ליד וכפר קדום, פצעו אותו והציתו את רכבו. בליל ה-24 באוקטובר מתנחלים הציתו כלי רכב ליד בתי מגורים בקרבת הכפרים אל מוע'ייר ואבו פלאח. ב-5 בנובמבר כעשרה מתנחלים רעולי פנים תקפו קשיש פלסטיני ופרצו לביתו שבאזור מסאפר יטא שבדרום הר חברון, ללא עצורים. על פי בנו של המותקף מדובר בשגרה יומיומית. ב-1 בנובמבר קבוצת מתנחלים חמושים בליווי כוחות צבא תקפו תושבים בפאתי הכפר אל-מניא וירו בשלושה. באותו היום דווח על תקיפה של פלסטינים על ידי שומר ההתנחלות יצהר שלווה במספר מתנחלים שעסקו במסיק זיתים בשטח שבין בורין לחווארה. נמסר כי התוקפים הכו חלק מהתושבים, אילצו אותם להתפנות מהמקום ולאחר מכן פיזרו את היבול שכבר נאסף. ב-9 בנובמבר כ-20 רעולי פנים מהמאחז גבעת רונן הרסו רכבים ותקפו פלסטינים ופעילים ישראלים שהשתתפו במסיק זיתים בבורין בשטח B, בהם עודד ידעיה. כשלושה חודשים לאחר מכן המשטרה סגרה את תיק החקירה כנגד התוקפים, אף מבלי שזמנה את ידעיה למסור עדות.

ב-13 בנובמבר שרפו מתנחלים מסגד וספרי תפילה בכפר כיפל חארת'.

ב-17 בנובמבר 2025 פשטו עשרות פורעים יהודים על הכפר ג'בעה בפאתי גוש עציון, לאחר פינוי מספר קרוואנים במאחז בלתי חוקי שכלל פגיעה אלימה בשני שוטרי מג"ב. הפרעות כללו יידוי אבנים, הצתת כלי רכב שבתוכו משפחה ומבנים בהם נכחו אנשים ובמהלכן נפגעה ילדה בת 4 ואדם נוסף נפצע. בפברואר 2026 הוגש כתב אישום נגד יהונתן חבר, בן 19 מחדרה, בגין עבירת תקיפה בנסיבות מחמירות בצוותא ממניע גזענות ועבירות נוספות. בכתב האישום נכתב כי "המעשים עולים לכדי מעשה טרור" וכי ההתארגנות כללה תדרוך ובו "הנחיות מבצעיות" כגון כיבוי טלפונים סלולריים, חלוקה לקבוצות הגעה ברכב וברגל, ביצוע איגוף, השארות בדבוקה, עטיית רעלות והנחיה "ללמד אותם לקח". בנוסף לחבר נעצרו שלושה חשודים בגילאי 17 עד 19, מתוך עשרות פורעים. בנוסף, מספר שעות לאחר פינוי המאחז פשטו עשרות מתנחלים על הכפר אום אלבוטם, הסמוך למאחז, הציתו מבנה וכלי רכב ותקפו נשים בבתיהן, ביניהן אישה בת 66 שפונתה לטיפול רפואי. לדברי תושבי הכפר התקיפה בוצעה בזמן ששוטרים וחיילים עמדו מנגד.

בנובמבר 2025 השתתפו למעלה מ-100 פורעים בתקיפת פלסטינים בכפר בית ליד שממזרח לטולכרם תוך פציעת ארבעה מהם. בנוסף הם השחיתו רכוש והציתו כלי רכב באזור התעשייה בראון שליד קדומים. במנוסתם, תקפו הפורעים חיילים וניקבו את צמיגי רכבו של סגן מפקד גדוד.

בנובמבר 2025 הוגש כתב אישום נגד אריאל דהרי, בן 24, מן המאחז עוז יאיר שליד רמאללה בגין תקיפת עפאף אבו עאלייה, בת 53, ומוסקים נוספים. העבירות המיוחסות לו: מעשה טרור של חבלה בכוונה מחמירה, מעשה טרור של חבלה בצוותא וחבלה במזיד לרכב בצוותא מתוך מניע גזעני.

בדצמבר הוכו, נשדדו ואושפזו שלושה מתנדבים איטלקים וקנדית שהגיעו להגן על תושבי הכפר עין א-דיוכ אל-פוקא. ב-25 בדצמבר בעיירה א-סמוע הסמוכה לחברון פונתה לבית חולים תינוקת פלסטינית בת שמונה חודשים. זאת בעקבות אבן שיידו לעבר ביתה מתנחלים שהגיעו ממאחז סמוך, תוך שהם שוברים את חלון הבית ומנסים להצית רכב. באותו היום מתנחלים השחיתו ציוד פלסטיני במחצבה בבית פג'אר, הציתו כלים הנדסיים וריססו כתובות נאצה במקום. ב-8 בדצמבר מתנחלים ממאחז הסמוך להתנחלות גבע בנימין, לו היסטוריה של אלימות כלפי הקהילה הבדואית של ג'בע, שדדו שלושה חמורים מאחד מילדי הקהילה. לדברי התושבים הם פנו למשטרה ולצבא, שהגיעו למאחז ועזבו לאחר שטענו שאין שם איש. לאחר עזיבת המשטרה והצבא המתנחלים סקלו את אחד מהחמורים למוות.

ב-27 בדצמבר נכנסו חיילים מחטיבת הצנחנים לכפר דיר דיבוואן שליד רמאללה והשחיתו שם כלי רכב. המעורבים נשפטו ונענשו על ידי מפקדיהם.

 2026 
על פי נתוני המשטרה, בשבועיים הראשונים של 2026 אירעו כארבע תקריות פשיעה לאומנית בממוצע ביום.

ב-7 בינואר 2026 דווח כי עשרות מתנחלים תקפו כפרים באזור רמאללה, דרסו תושב ודקרו קשיש.

ב-8 בינואר 2026 דווח על רעולי פנים יהודים שחשודים בהצתת כמה רכבים וביניהם רכב שבתוכו היו פלסטינים, בכפר בית ליד. מצבו של לפחות אחד מהפלסטינים הוגדר אנוש. באותו היום תועדה תקיפה של עשרות יהודים רעולי פנים את באסים סלאח, עובד חירש מלידה בן 68 במשתלת האחים ג'ניידי בדיר שרף, כאשר העלו באש ארבע מכוניות של עובדי המשתלה. מדובר היה במתקפה השביעית של מתנחלים ממאחזים סמוכים לשבי שומרון את המשתלה, כאשר בספטמבר העלו באש את משרדיה ומחסניה.

ב-9 בינואר הציתו מתנחלים מכוניות בכפר בזאריה שבנפת שכם ורססו כתובות גרפיטי.

ב-17 בינואר 2026 תקפו מתנחלים באלות תושבים פלסטינים ופעילי זכויות אדם בתוך בתיהם בקהילת ח'לת א-סידרה, סמוך לרמאללה, והציתו מכוניות ובתים. המאחז ממנו יצאו המתנחלים פונה יותר מתשע פעמים על ידי כוחות הביטחון אך הוקם מחדש בכל פעם, לעיתים אף כשעה לאחר הפינוי. פחות משבועיים לאחר המקרה פשטו שוב מתנחלים על אותו מקום והציתו ארבעה בתים.

בליל ה-24 בינואר פשטו מתנחלים על הכפר עטארה שמצפון לרמאללה, הציתו שני כלי רכב ורססו גרפיטי במקום. ב-26 בינואר דווח כי מתנחלים ממאחז סמוך לסוסיא השחיתו כ-500 עצי זית. על פי הדיווח, מדובר בפעולת נקמה על עקירת כרם של מתנחלים שנטעו אותו על קרקע פרטית פלסטינית. באותו הלילה מתנחלים רעולי פנים תקפו בית והציתו מספר כלי רכב בעיירה בית פג'אר. למחרת, ב-27 בינואר, פשטו מתנחלים על הכפרים חירבת פחית, חירבת תבאן וחירבת חלאווה בדרום הר חברון, ובמשך שש שעות הציתו בתים, תקפו תושבים וגנבו עדרי צאן.

ב-5 בפברואר הציתו מתנחלים כלי רכב ורססו כתובות גרפיטי על הכנסייה היוונית-קתולית בטייבה. מדובר בהצתה הרביעית בכפר.

ב-10 בפברואר הרסו עשרות פורעים יהודים באמצעות דחפור כ-15 מבנים בכפר עין א-דיוכ א-תחתא שבפאתי יריחו. סוכנות הידיעות הצרפתית AFP, תיעדה את ההרס הרב ועדויות של תושבי המקום. על פי עדויות, רוב המתנחלים היו חמושים, ליווה אותם רכב של הצבא וחלקם לבשו מדי צה"ל, אך בצה"ל וב הדגישו כי ההריסות לא בוצעו על ידי מערכת הביטחון. הפורעים הכו נשים וילדים, אילצו משפחות לצאת מבתיהן והחרימו את רכושן.

ב-14 פברואר הציתו מתנחלים מבנה והשחיתו ציוד בקהילה הבדואית של אל-מיתיה בצפון בקעת הירדן.על פי עדויות התושבים, המתנחלים חזרו למחרת בבוקר ואיימו על התושבים כי מה שקרה באל-מיתיה יקרה בקהילות נוספות אם לא יעקרו ממקומן. ב-17 לפברואר מתנחלים ממאחז באזור דומא נכנסו לאזור בתים פלסטיני ורססו בגז פלפל פעילים ישראלים ופלסטינים. ב-18 בפברואר כ-30 פורעים יהודים, חלקם חמושים, נכנסו לכפר מח'מאס כדי לגנוב כבשים. הם הכו באלות ואבנים פלסטינים וירו לעברם. חמישה פלסטינים פונו לבית החולים, מהם שניים או שלושה בשל פציעות ירי. תושב הכפר, נסראללה אבו סיאם, נורה על ידי המתנחלים ולאחר שאבד את הכרתו הוכה באלות, ובהמשך היום מת מפצעיו. ב-20 בפברואר מתנחלים הציתו בתים ומבנים חקלאיים של קהילה בדואית בפאתי הכפר רמון שבמזרח רמאללה, מספר ימים לאחר שמתנחלים נכנסו לשטח הקהילה, גנבו רכוש והכו תושבים. ב-21 לפברואר מתנחלים ירו בשני פלסטינים בשטח הכפר אל-מוע'ייר שבאזור רמאללה. לפי הדיווחים, המתנחלים נכנסו למתחם של משפחה מדרום לכפר והשחיתו רכוש. באותו היום דווח גם כי מתנחלים הציתו מבנה חקלאי במבנה הכפר ח'רבת אבו פלאח שבאותו האזור. ב-23 לפברואר הציתו מתנחלים כניסה למסגד בכפר תל שבאזור שכם. ב-24 לפברואר עשרות מתנחלים פשטו על הכפר סוסיא והציתו בו רכבים ומבנים, ללא עצורים.

ב-27 בפברואר תקפו "נערי גבעות" רעולי פנים ולבושים בציצית אשה וגבר כבני 50, פעילי תנועת השמאל "מסתכלים לכיבוש בעיניים" שבאו לביקור הזדהות בכפר הפלסטיני קוסרה. הם נפצעו בדרגה בינונית עם פגיעות ראש. בשל חומרת הפציעות, הם פונו במסוק לבית החולים. בנוסף פונו שני פצועים פלסטינים באמבולנסים. התקיפה בוצעה בהגעה רכובה על גבי טרקטורון באמצעות הכאה באלות. צה"ל גינה את התקיפה ומסר כי מדובר באירוע חמור וכי כוחות הביטחון סורקים אחרי חשודים ותחנת אריאל במשטרת ש"י החלה בחקירת הנסיבות. נשיא המדינה הרצוג גינה את התקיפה ומסר כי "אלימות שכזו מסכנת חיים, חוצה קו אדום בוהק ועומדת בניגוד גמור לערכיה של מדינת ישראל, חוקיה וערכי היהדות. האירוע החמור הזה מצטרף למספר אירועים קשים ופסולים מהזמן האחרון שבראש ובראשונה פוגעים במפעל ההתיישבות ובשמה הטוב של מדינת ישראל בעולם."

באותו יום הוצת בית בכפר הסמוך ג'אלוד, וכ-15 פורעים יהודים רעולי פנים יידו אבנים לעבר בתי התושבים.

ב-1 במרץ הודיעה המשטרה כי עצרה שלושה חשודים, מתנחלים מהשומרון בני 17–23, ותפסה את כלי הרכב שנסעו בו ובו האלות.

אלימות נגד עיתונאים

החל משנת 2025 דווח על מספר מקרים שבהם הותקפו עיתונאים - ישראלים, ממדינות העולם או פלסטינים - על ידי מתנחלים, בעת שסיקרו אירועי אלימות בגדה המערבית. הוועד להגנה על עיתונאים תיעד ב-2025 לפחות 23 עיתונאים בינלאומיים ופלסטינים שנפגעו או היו בסכנה בעקבות אלימות של מתנחלים ישראלים ב-11 תקריות, שכללו זריקות אבנים, תקיפות פיזיות, נזק לציוד וצרחות בעקבות סיקור אירועים כגון מסיק זיתים ואלימות באזורים כפריים. במקרים אחדים נרשמו גם פגיעות בעיתונאים מצד כוחות הביטחון. זאת לעומת תקיפה בודדת של עיתונאי ישראלי בידי מתנחלים בשנת 2024.

ביוני 2025 גינו גופי עיתונאים וגורמים גרמניים תקיפה של כתבים של תחנת השידור הגרמנית דויטשה ולה (DW) בכפר סינג'יל בגדה המערבית. לטענתם, מתנחלים ישראלים זרקו אבנים ורדפו אחרי העיתונאים. רכושם ניזוק, אך הם ברחו ללא פגע. גם עיתונאים בינלאומיים ופלסטיניים שנכחו במקום נאלצו לפנות את המקום. מנכ"ל DW, פטר לימבורג, ואיגוד העיתונאים הגרמני (DJV)  גינו את התקיפה וקראו לממשלת ישראל להבטיח את ביטחונם של עיתונאים. השגריר הגרמני בישראל הדגיש את חשיבות חופש העיתונות והגנת העיתונאים. התקיפה אירעה ביישובים ישראלים בגדה, הנחשבים מאחזים בלתי חוקיים לפי הדין הבינלאומי.

קיימים גם דיווחים מוקדמים יותר על תקיפת עיתונאים מצד מתנחלים יהודים - לדוגמה, תלונות על מתנחלים מחברון שתקפו 3 עיתונאים בשירות ארגוני חדשות מהעולם, בשנת 2001. בתקרית אחרת משנת 2000 נטען כי כ-30 מתנחלים רגמו באבנים מכונית שהסיעה עיתונאים וגרמו לפציעת אחד מהם. חיילים שהיו במקום לא ניסו למנוע את הפגיעה או לעצור את הפורעים.

גם הארגון International Federation of Journalists,  ארגון מקצועי גדול המייצג מעל 600 אלף אנשי מדיה, דיווח בנובמבר 2026 כי שישה עיתונאים פלסטינים שמשתייכים לארגון, הותקפו על ידי מתנחלים בזמן שסיקרו מסיק זיתים. הם נזקקו לטיפול בבית חולים והציוד שלהם נהרס. הארגון קרא להפסקת האלימות נגד עיתונאים ולשמירה על חופש העיתונות באזורים הכבושים על ידי ישראל.

ארגונים מקצועיים שונים גינו את תקיפות העיתונאים. בנובמבר 2025, Foreign Press Association , ארגון עיתונאי וותיק המייצג מאות עיתונאים בינלאומיים בישראל, הביע זעזוע בעקבות התקפות על צוותי חדשות בינלאומיים, וקרא לרשויות בישראל לחקור את האירועים ולהביא את המבצעים לדין.

 נתונים על היקף התופעה 
 נתוני משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים
בתחילת שנות ה־2000 הקים משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים OCHA, את משרדו ל"שטחים הפלסטיניים הכבושים" (OCHA-OPT). מאז שנת 2008, OCHA-OPT מפרסם נתונים פומביים על ישראלים ופלסטינים שנהרגו ונפצעו בשטחי ארץ ישראל כתוצאה מהסכסוך הישראלי פלסטיני, והוא מפיק מדי שנה מאות דוחות, תדריכים, מפות אינטראקטיביות ולוחות מחוונים, בהיקף וברמת פירוט גבוהים. ישנם גורמים בישראל, כמו משרד החוץ, הטוענים כי בדו"חות יש בעיות רבות, לרבות הטיה מכוונת.

לפי OCHA-OPT, מאז 2008 ועד דצמבר 2025 נהרגו בשטחי יהודה ושומרון 2,048 פלסטינים בתקריות על רקע לאומני. נתון זה מתייחס לכלל ההרוגים, כולל פלסטינים שנהרגו בביצוע פעולות טרור או לחימה עם צה"ל, הרוגים בגלל פעילות אזרחים יהודים או בגלל תקריות עם צה"ל שהתפתחו על רקע עימותים כאלה. באותה תקופה נהרגו ביהודה ושומרון 181 יהודים על רקע לאומני. מספר הפצועים הפלסטינים עמד על 164 אלף איש, לעומת כ-6,400 ישראלים שנפצעו. OCHA-OPT מציין כי לעיתים קרובות עימותים בין מתנחלים לבין פלסטינים ביהודה ושומרון גורמים בהמשך לעימותים בין כוחות הביטחון לבין פלסטינים. לדוגמה, בתקופה ינואר עד אוקטובר 2018, מנה OCHA-OPT מעל 400 פלסטינים שנפצעו מידי כוחות ביטחון ישראליים לאחר פשיטות של מתנחלים.

נתונים אלה הם בסיס לדיווחי האו"ם על אלימות מצד מתנחלים ויהודים אחרים בדוח"ות האו"ם. OCHA-OPT מפרסם דוחות דו-שבועיים בשם "הגנה על אזרחים" ובהם נתונים סטטיסטיים ותיאורים של אלימות ופשיעה נגד רכוש מצד אזרחים ישראלים נגד פלסטינים ביהודה ושומרון. דוחו"ת אלה זוכים גם לחשיפה בתקשורת העולמית, ולהתייחסות של מדינות, ארגוני זכויות אדם וארגונים פרו-פלסטינים. ברחבי העולם נחשב מקור זה כמקור המרכזי והסמכותי ביותר לנעשה בשטחים. דוחו"ת האו"ם משמשים גם במסמכים משפטיים שמוצגים בעניינה של ישראל במוסדות בינלאומיים כמו בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) תוך טענה שהיא מפירה את החוק הבינלאומי.

על פי נתוני האו"ם, בין שנת 2020 לשנת 2025 חלה עליה משמעותית במספר אירועי הפשיעה הלאומנית של מתנחלים ביהודה ושומרון שהובילו לנפגעים בגוף או בנפש. 379 אירועים בשנת 2020, 531 בשנת 2021, 852 בשנת 2022, 1291 בשנת 2023, 1,449 בשנת 2024, ו-1,485 אירועים בשנת 2025 נכון לנובמבר.

לפי משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, אוקטובר 2025 היה החודש עם מספר התקריות הגדול ביותר של אלימות מתנחלים מאז ינואר 2006, אז החל האו"ם לתעד אותן: 260 מקרי אלימות מתנחלים, וממוצע של יותר משמונה תקיפות ביום. תקריות של התעמרות והטרדה שבהן איש לא נפצע אינן נכללות בסטטיסטיקה זו. בשנת 2025, נכון ל-9 בנובמבר, אירעו על פי הדו"ח 1,485 תקיפות, מתוכן 1,129 פגיעות ברכוש, 172 נפגעים בגוף ו-184 נפגעים בגוף וברכוש. על פי האו"ם, מדובר בעלייה חדה גם בחומרת המתקפות. גם על פי נתוני האו"ם, בין השנים 2016 ל-2025 חלה עלייה מתמדת במספר התקיפות של מתנחלים כלפי פלסטינים שהסתיימו בנזק לגוף או לרכוש, וב-2025 חל זינוק במספרם. לשם השוואה, בין 2016 ל־2020 מספרם נע בין תקיפות בודדות לעשרות תקיפות בשנה, ואילו בשנת 2025 הוא עמד על 364.

לפי משרד החוץ, OCHA-OPT מדווחת באופן שיטתי ומפורט על אלימות מצד אזרחים ישראלים נגד פלסטינים ביהודה ושומרון, אך מתייחסת באופן שטחי בלבד לאלימות הרבה של פלסטינים נגד אזרחים ישראלים, ולעיתים אף מתעלמת ממנה או מסתמכת רק על דיווחי תקשורת. כך נוצרת הטיה בדיווח, שבה הפגיעה באזרחים ישראלים מזערית ביחס למקבילה הפלסטינית, בניגוד לעקרונות ההומניטריים של נייטרליות ואי־משוא פנים שעליהם OCHA אמורה להקפיד.

נתונים של גורמים ישראלים רשמיים ודיווחים בעיתונות
מאז 2004 מפרסם השב"כ דוחות פומביים על פעולות טרור מצד ערבים בפורמט חודשי ושנתי. לעומת זאת, לא השב"כ ולא רשויות אחרות בישראל מפרסמות נתונים פומביים חודשיים או שנתיים אודות פשיעה לאומנית או אירועי טרור המבוצעים על ידי יהודים או ישראלים, אף על פי שראשי ממשלה וגורמי מערכת הביטחון גינו את התופעה והדגישו את מחויבותם למאבק בה. חוסר פרסום הנתונים עצמיים עורר ביקרות מצד עיתונאים בימין ומונע הצלבה עם נתוני האו"ם ובכך מקשה על אימות הביקורת הישראלית לטענות בדבר אי-דיוק בדיווחים הבין-לאומיים.

בתחילת 2019 פרסם העיתונאי עמוס הראל נתונים אודות תקריות המוגדרות כפשיעה לאומנית על ידי מערכת הביטחון — כלומר, יהודים המבצעים מעשי אלימות ופגיעה ברכוש של פלסטינים. תקריות אלה כללו אלימות כולל הכאת פלסטינים, וידוי אבנים ובעיקר פגיעה ברכוש - כתובות תג מחיר, חבלה במכוניות ובבתים וכריתת עצים. מספר התקריות האלימות בשנת 2018 גדל מספר התקריות ל-482, פי 3 לעומת מספרן בשנת 2017 שהיה 140.

בשנת 2021 דיווח אלישע בן קימון מידיעות אחרונות כי ביחס לשנת 2019 הייתה בשנת 2020 עליה משמעותית במספר אירועי האלימות ופשעי השנאה ביהודה ושומרון המתבצעים על ידי צעירים יהודים. הזינוק החד ביותר נרשם לאחר פרשת מותו של אהוביה סנדק.

על פי נתוני פיקוד המרכז בצה"ל כפי שדווחו בעיתונות, בשנת 2023 נרשמו 1,049 מקרי פשיעה לאומנית של ישראלים יהודים נגד פלסטינים בשטחי יהודה ושומרון, חלק גדול מהם מיד אחרי טבח שבעה באוקטובר. נפגעו בהם 120 בני אדם, מתוכם 22 יהודים, 7 ערבים ישראלים ו-4 אנשי כוחות הביטחון. בשנת 2024 התרחשו כ-673 אירועי פשיעה לאומנית (ירידה גדולה, של עשרות אחוזים, ביחס לשנת הטבח) שבהם נפגעו 217 בני אדם, מתוכם 17 חיילים ושוטרים ישראלים. מתחילת ינואר עד 12 במרץ 2025 התרחשו 139 מקרים, המהווים עליה של כ-30% יחסית לנתונים משנת 2024. באוקטובר 2025 עד 12 בנובמבר התרחשו 704 אירועי פשיעה לאומנית. על פי נתוני הצבא, בשנת 2025 תועדו בממוצע 70 מקרים של אלימות כלפי פלסטינים בכל חודש לעומת 56 בשנת 2024, ומספר הנפגעים עלה ב־12%.

על פי נתוני מערכת הביטחון, בשנת 2025 הייתה עלייה של כ־25% בתקריות פשיעה לאומנית נגד פלסטינים. מאז 7 באוקטובר עד סוף 2025 תועדו 1,720 תקריות. 845 מהן היו בשנת 2025, ובהן דווח כי נפצעו 200 בני אדם ונהרגו ארבעה.

על פי נתוני צה"ל ושב"כ, מתחילת מלחמת חרבות ברזל התרחשו ביהודה ושומרון 1,575 אירועי פשיעה לאומנית, תוך עלייה מגמתית בכל רבעון לאורך השנתיים 2023–2025, כאשר בחציון הראשון של 2025 הנתון הגיע ל-440 אירועים - עליה של 39% לעומת החציון הראשון של 2024. בשנת 2024 נרשמו 675 אירועי פשיעה לאומנית נגד פלסטינים, ממוצע של 56.25 אירועים בחודש, ונפגעו 155 פלסטינים. בשנת 2025, נכון לסוף אוקטובר, התרחשו 704 אירועים, ממוצע של מעל ל-70 אירועים בחודש, ונפגעו 174 פלסטינים. מינואר עד יוני 2025 היו 36 מקרי אלימות של מתנחלים כלפי כוחות הביטחון, ובסך הכול 100 מקרים מפרוץ מלחמת חרבות ברזל עד יולי 2025.

על פי נתונים שפורסמו בתחקיר העיתונאי "זמן אמת", בשנת 2025 היו נכון ל-8 בדצמבר 780 אירועי טרור יהודי. מ-7 באוקטובר עד למועד הפרסום היו 1650 אירועי טרור יהודי, 120 מתוכם נגד כוחות הביטחון. בצה"ל ובשב"כ הביעו תסכול מהיעדר גינוי נחרץ מצד מנהיגי ההתיישבות.

נתונים של ארגוני זכויות אדם
על פי נתוני ארגון "שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם", בעונת המסיק של 2024 תועדו יותר מ-1,400 אירועי אלימות בתוך כמה שבועות בלבד.

 טענות נגד היקף התופעה 
בשנת 2023, טענה המועצה האזורית שומרון כי לפי בדיקה שביצעה, משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים ׁ(OCHA) מבצע הטעיה בנתונים הקשורים באלימות של מתנחלים ומנפח את כמות האירועים. לטענתם נספרים יחד גם אירועים של אלימות מתנחלים וגם אירועים "הקשורים לאלימות בגדה המערבית" בהם המתנחלים עצמם היו אלו שהותקפו. ראש מועצת שומרון, יוסי דגן, טען אז כי ערוב הנתונים הוא "מעשה חמור מאין כמותו והפרה בוטה של כל קוד אתי, המוליד קמפיין אנטישמי כנגד היהודים ביהודה ושומרון בהכשר ובעידוד האו"ם". עם זאת, בשנת 2025 גינה דגן וכן ראשי מועצות אחרים בחריפות את התקיפות בידי מתנחלים.

העיתונאי קלמן ליבסקינד, טען בשנת 2023, כי גם בדיווחים לכאורה מצה"ל עצמו, התגלו סתירות ומניפולציות רבות והצבא נאלץ לחזור בו מנתונים שמסר. לדבריו אין בישראל אף גוף רשמי שמפרסם באופן גלוי ושקוף את רשימת אירועי הפשיעה הלאומנית. ליבסיקנד טוען כי למשל בדצמבר 2023 דווח בגלי צה"ל שבמסמך פנימי של צה"ל התברר שיש זינוק של 54% באירועי פשיעה לאומנית של מתנחלים ביו"ש נגד פלסטינים, בחודשיים הראשונים למלחמת חרבות ברזל, בהשוואה לחודשיים שקדמו להם – 201 אירועים לעומת 130 אירועים בחודשיים שקדמו. אולם לאחר חשיפת נתוני האמת בישראל היום, ולפיהם למעשה דווקא בחודשיים אלו חלה ירידה בפשיעה לאומנית כזו, נאלץ צה"ל לחזור בו מנתונים אלו וכי צה"ל הבהיר לבסוף שמתוך 201 המקרים הנ"ל, ב-136 מתוכם מדובר בעימות אלים שלרוב שני הצדדים מעורבים בו ולצבא לא בדיוק ברור מי יזם והתחיל בעימות.

על פי הדו"ח של עו"ד אברהם של"ו מפורום קהלת שפורסם בשנת 2024, ה-OCHA-OPT, סניף האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, מציג נתונים חד צדדים ומוטים בנוגע לאלימות מתנחלים. לטענת של"ו, בעוד שהאו"ם קבע שיש עלייה במקרי האלימות בחודשיים הראשונים למלחמת חרבות ברזל, נתוני המשטרה הצביעו על ירידה של 50% אחוז במקרים אלו בהשוואה לנתונים אשתקד. לטענת של"ו, האו"ם כולל בהגדרה של אלימות מתנחלים גם פלסטינים שנהרגו בידי מתנחלים שאותם הם ניסו לתקוף. עוד הוא טוען כי גוף זה פועל בשיתוף פעולה עם ארגונים המקדמים את קמפיין ה-BDS ועם ארגונים שהוכרזו בישראל כארגוני טרור.

על פי דו"ח של עמותת "רגבים", מאפריל 2025, כמות התקיפות והיקף התופעה קטנים בהרבה מה שמדווח על פי האו"ם. עוד נטען בדו"ח כי רוב גדול מהמקרים המתוארים על ידי האו"ם כ"אלימות מתנחלים" אינו כזה וכי כ-98% ממקרי הפגיעה או המוות של פלסטינים המוגדרים במסד הנתונים של האו"ם כ"אלימות מתנחלים", התרחשו כתוצאה מעימותים מול כוחות הביטחון ואין להם קשר לאזרחים ולמתנחלים. בדו"ח אף צוין כי מקרי הגנה עצמית, של פיגועים פלסטיניים, של עליית יהודים להר הבית, ועבודות תשתית של מדינת ישראל מתויגים מבחינת האו"ם כ"אלימות הקשורה למתנחלים".

 פשיעה לאומנית של ערבים ישראלים ביהודה ושומרון 
במספר מקרים ביצעו אזרחים ערבים-ישראלים פשיעה לאומנית ופיגועי טרור בשטחי יהודה ושומרון. המקרים הבולטים הם רצח הרב איתמר בן גל בצומת אריאל, בידי מחבל ערבי ישראלי בשנת 2018 ורצח משה תמם בעמק דותן שבשומרון בשנת 1984, בידי חבורת מחבלים ערבים-ישראלים, ובראשם וליד דקה.

 ניסיונות התמודדות עם התופעה 

ב־30 ביולי 2024 קבע בג"ץ, בפסק דין שניתן בעתירות תושבים מכפרים בדרום הר חברון, כי על צה"ל והמשטרה מוטלת חובה להגן על פלסטינים בגדה המערבית מפני אלימות יהודים גם בעת מלחמה. בית המשפט קיבל את העתירות באופן חלקי וקבע כי מצבים שבהם פלסטינים חשופים לפגיעות פיזיות ולנזק לרכושם הם חמורים ומחייבים התערבות אפקטיבית של רשויות האכיפה. בפסק הדין נקבע כי על המדינה להעמיד לתושבים מענה ייעודי לפניות דחופות, מעבר למוקד המשטרה, וכן לפעול למימוש התחייבותה לאפשר את חזרת התושבים לבתיהם שמהם התפנו בעקבות התנכלויות, תוך הבטחת הגנתם.

בנובמבר 2024 החליט שר הביטחון ישראל כ"ץ להפסיק את השימוש בצווי מעצר מנהליים נגד יהודים ביו"ש. בנובמבר 2025 ביקשו מפקדי חטיבות באוגדת איו"ש מהרמטכ"ל אייל זמיר להביא להחזרת השימוש במעצרים מנהליים. בצה"ל הגדירו את מעשי הטרור היהודי ביהודה ושומרון כ"סדיסטיים" והתריעו מאובדן שליטה. בשל הקושי לזהות את הפורעים, חתם מפקד פיקוד המרכז אבי בלוט בחודש יולי על צו האוסר על כיסוי פנים בשטחי יהודה ושומרון והגדיר זאת כעבירה פלילית, אך בפועל צו זה אינו נאכף. בנובמבר 2025 חתם בלוט על כ-30 צווי הרחקה והגבלה. בנובמבר המליץ ראש השב"כ דוד זיני בפני הדרג המדיני להכניס שימוש באיזוק אלקטרוני כלפי פעילים אלימים שהוצאו נגדם צווי הרחקה מנהליים, זאת לאור העלייה באירועים האלימים מצד יהודים ביהודה ושומרון, והקושי של גורמי האכיפה לאכוף צווי הרחקה אלו. הוא ציין שהשימוש בכלי הזה דורש שינוי חקיקה. בינואר 2026 חתם בלוט בהנחיית הדרג המדיני ובאישור ראש השב"כ, על צו שמאפשר פיקוח באמצעות איזוק אלקטרוני ליהודים שמעורבים בפרעות נגד פלסטינים. בדיון בצה"ל ציין ראש חטיבת המחקר בפני הרמטכ"ל זמיר שמדובר בתקופה הקשה ביותר בהיקף האלימות של יהודים כלפי פלסטינים. הוא הזהיר מהתערערות מצבם של תושבי הרשות הפלסטינית שאינם יוצאים לעבוד בישראל מאז תחילת המלחמה, וציין כי מתחיל להיווצר תסכול רב בקרב אוכלוסייה פלסטינית שאינה מעורבת בטרור, ואף התריע מהידרדרות ביטחונית.

עד אמצע אוגוסט 2025 בוצעו 57 מעצרים בעקבות אירועי פשיעה לאומנית. מספר כתבי האישום נמוך אף יותר, ועמד על 43 בשנת 2025 (עד 11 באוגוסט) ועל 40 בשנת 2024.

במשטרה טוענים כי יכולתם למנוע את האירועים מוגבלת. בפיקוד המרכז ציינו שחלק מאותם "נערי גבעות" מקבלים ייעוץ משפטי ושותקים, דבר שמקשה להגיש נגדם כתבי אישום.

על פי ארגון "יש דין", בשנים 2005 עד 2024 נפתחו במשטרה 1,701 תיקי חקירה של עבריינות אידאולוגית נגד פלסטינים. 93.8% נסגרו ללא הגשת כתב אישום. 3% מכלל תיקי החקירה הסתיימו בהרשעה מלאה או חלקית. רוב התיקים נסגרו בשל כישלון המשטרה לאתר חשודים או לאסוף ראיות. על פי "יש דין", בשנים 2023–2024 נרשמה עלייה של 60.6% בשיעור הפלסטינים הבוחרים שלא להגיש תלונות, בעיקר בשל חוסר אמון ברשויות או חשש מפני פגיעה בהם, כגון שלילת היתר עבודה.

בשנים 2023–2025 נרשמה ירידה של 73% במספר תיקי החקירה שנפתחו נגד יהודים בגין עבירות אלימות ביו"ש ומספר כתבי האישום קטן. בשנת 2022 נפתחו 235 תיקי חקירה בגין עבירות אלימות שביצעו יהודים ביהודה ושומרון, בשנת 2023 נפתחו 150 תיקים, ובשנת 2024 נפתחו כ-60 תיקים. רק חלק קטן מהחקירות שנפתחו הסתיימו בהעמדה לדין.

 תגובות בישראל 
במשך שנים מגנים ראשי ממשלה בישראל, פוליטיקאים בכירים אחרים ובכירי מערכת הבטיחון את הפשיעה האלימה מצד יהודים בשטחים. בשנת 2008 מתנחלים מיצהר יצאו למסע נקמה בעקבות דקירת ילד יהודי בן 9, ירו ופצעו 6 פלסטינים בכפר עסירה אל-קבלייה, ושברו את ידו של קצין צה"ל. ראש הממשלה אז, אהוד אולמרט הבטיח לפעול נגד התופעה ואמר "במדינת ישראל לא יהיו פוגרומים נגד תושבים לא-יהודים". התוקפים צולמו אך איש מהם לא נעצר. אלוף פיקוד מרכז, גדי שמני, גינה גם את הפיגוע אך טען כי אין זה תפקידו של הצבא למנוע התפרעויות של תושבי ישראל אלא של המשטרה. מנגד משטרת מחוז ש"י, מסרה כי צה"ל מנע מהשוטרים להיכנס לכפר הפלסטיני.

בשנת 2011, ראש הממשלה בנימין נתניהו גינה את האלימות הלאומנית מצד יהודים באמרו "ישראל לא תסבול ולא תשלים עם התנכלות לערבים כשיטת מחאה נגד הממשלה. זה עיוות מוחלט של תפיסת המוסר ושל רוח הצדק היהודית."

בנובמר 2023 טען אלוף במיל׳ ישראל זיו, כי ביהודה ושומרון יש "כאוס" והוסיף כי "יש שמה פעילות בלתי נשלטת של מיליציית הגבעות. אנרכיה, פעולות התעמרות קשות, כולל רציחות של פלסטינים. ואתה לא יכול להימנע מהמחשבה שהדבר הזה הוא לא איזה עשבים שוטים. זה משהו מאוד מאורגן".

מפקד פיקוד המרכז, אלוף אבי בלוט אמר: "המציאות בה נוער שוליים אנרכיסטי פועל באלימות נגד חפים מפשע ונגד כוחות הביטחון היא מציאות בלתי נסבלת וחמורה ביותר שיש לטפל בה ביד קשה... אירועי האלימות החמורים... מערערים את היציבות הביטחונית... הלוחמים שלנו נתקלים במצב בלתי ניתן להכלה בו קשב רב ומשאבים מוקצים לטיפול באותם אנרכיסטים שלוקחים את החוק לידיים וזאת במקום להמשיך בהגנה בצירים, ביישובים ובפעולות התקפיות לסיכול טרור. האלימות הזאת פוגעת בהתיישבות ופוגעת במדינת ישראל".

מפקד פיקוד המרכז יהודה פוקס אמר עם עזיבתו את התפקיד ביולי 2024: "הפשיעה הלאומנית הרימה ראש ובחסות המלחמה ויצר הנקמה זרעה פורען ופחד בתושבים הפלסטינים שלא היוו כל איום. לדאבוני, ההנהגה המקומית והרוחנית ברובה, לא ראתה את האיום. היא מורתעת ולא מצאה את הכוחות לצאת בגלוי ולפעול לאור ערכי היהדות שהיא מחנכת את ילדיה לאורם. גם אם הפורעים הם מיעוט, הרי שהשותקים נוכח פשעיהם, אינם מוציאים אותם ואת מעשיהם מן הכלל ומכניסים בכך את הביקורת כלפי כולם. זו איננה יהדות בעיני... זו אינה דרכה של תורה. מדובר על אימוץ דרכי האויב".

דובר צה"ל ציין: "צה"ל מגנה בתוקף אלימות מכל סוג אשר מסיטה את הקשב של המפקדים והלוחמים מעיסוק במשימות הגנה וסיכול טרור".

מפקד חטיבת שומרון אל"ם אריאל גונן כתב באיגרת לחיילי החטיבה: "בתקופה האחרונה אנו עדים לעלייה חדה ומשמעותית בכמות ובחומרת אירועי האלימות הלאומנית בגזרת החטיבה ובמרחב יו"ש בכלל. מדובר בתופעה חמורה, מתפתחת ומסוכנת, שכוללת פגיעה בפלסטינים בלתי מעורבים, ולעיתים גם בכוחות הביטחון עצמם".

בנובמבר 2025, ראש המועצה האזורית שומרון יוסי דגן, ראש מועצת קדומים עוזאל ותיק, ראש מועצת קרני שומרון יהונתן קוזניץ ראש מועצת בית אל שי אלון, ראש מועצת מטה בנימין ויו"ר מועצת יש"ע, ישראל גנץ, פרסמו גינויים חריפים למעשים ודרשו מהמשטרה ומצה"ל לפעול בתקיפות נגד הפורעים. ראש מועצת גוש עציון ירון רוזנטל שלח מכתב לשר בצלאל סמוטריץ', בו הזהיר מ"אנרכיה מוחלטת" ותיאר תקיפות חקלאים, הטרדות מיניות נגד נערות, תקיפת חיילים והפצת נדל"ן פיראטי. לדבריו, "טיפוסים מפוקפקים" קובעים עובדות בשטח ללא כל סמכות.

בנובמבר 2025 טען נתניהו בפתח ישיבת ממשלה כי "אנחנו מדינת חוק ולכן נטפל בכל הכוח בהתפרעויות בגדה נגד חיילים ופלסטינים".
בנובמבר 2025 אמר הרמטכ"ל אייל זמיר כי התקיפות שביצעו יהודים נגד פלסטינים "מהוות חציית קו אדום ומסיטות את תשומת לב הכוחות ממילוי משימתם".

בינואר 2026 התייחס הרמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר, משה יעלון, לתקיפת פלסטינים בדרום הר חברון כאל פוגרום, והשווה את מדיניות ממשלת ישראל ה-37 למדיניותה של גרמניה הנאצית.

בפברואר 2026 טען ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט כי המשטרה, צה"ל ושב"כ שותפים לטיהור אתני שמבצעים פורעים יהודים בשטחים, וכי מדובר בפשעים נגד האנושות. לטעמו, בגלל היעדר תגובה מצד המדינה, ניתן רק לצפות שהקהילה הבינלאומית תגיב, וייתכן שלא יהיה מנוס מהתערבות בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג. בהמשך החודש פרסמה קבוצת חותמים, בהם השרים לשעבר דן מרידור ומאיר שטרית, אלוף (מיל') יעקב אור ומשפטנים אחדים, מודעה שכותרתה "הפוגרומים בגדה הם פשע מלחמה", ובה טענו כי "בשנים האחרונות, וביתר שאת מאז 7 באוקטובר, מנהלים פורעים יהודים טיהור אתני פעיל ומחריד של פלסטינים ביהודה ושומרון".

השלכות
 סיקור בעיתונות העולמית 
כלי התקשורת בעולם סיקרו בהרחבה את ההסלמה שחלה בתופעה בשנת 2025: ב נכתב "חיילים ושוטרים שמגיעים לפזר את העימותים עוזבים לעיתים קרובות מבלי לעצור את התוקפים - ולעיתים אף עוצרים רק פלסטינים", ב-CNN צוין כי "התקיפות של המתנחלים בחווה הן חלק מתבנית שיטתית של חוסר ענישה למתנחלים, על רקע עלייה חדה במתקפות נגד פלסטינים – במיוחד בשנתיים האחרונות". ב נכתב "אלימות מתנחלים הפכה לחלק מהמיינסטרים הפוליטי בישראל, במיוחד בשנתיים האחרונות. משטרת ישראל וכוחות הביטחון תועדו שוב ושוב עומדים מנגד בזמן שמתנחלים מבצעים מעשי אלימות נגד פלסטינים - ומתערבים רק כאשר הפלסטינים מנסים להגיב". בכלי התקשורת הגרמני טאגסשאו  צוין שחברי כנסת מהימין הישראלי שיבחו את הפורעים הקיצוניים, ונכתב ש"בדרך כלל התוקפים לא נושאים בתוצאות מעשיהם".

האשמות נגד ישראל בהפרת החוק הבינלאומי
ביוני 2025, 12 מדינות הביעו סולידריות עם תושבי הכפר הבדואי מוע'ייר א־דיר, שנאלצו לעזוב אותו בשל התנכלויות של מתנחלים שהקימו מאחז על אדמותיו. הן כתבו "שבע קהילות דומות כבר נעקרו על רקע דפוס רחב ומדאיג יותר של התקפות אלימות של מתנחלים והיעדר הגנה מטעם הרשויות הישראליות". ביוני, גם האיחוד האירופי גינה את העלייה בתופעה. בחודש אוגוסט שר החוץ הגרמני יוהאן ודפול גינה בחריפות את העלייה בפשיעה הלאומנית. בנובמבר התייחס שגריר גרמניה בישראל שטפן זייברט לתקיפות אלימות כלפי חקלאים פלסטינים וכלפי המתנדבים הישראלים ואמר שהיהודים המשתתפים בהם רוצים להשמיד כל רעיון של שלום, שוויון ויציבות בין שני העמים. מזכיר המדינה האמריקני מרקו רוביו הביע חשש שהתקיפות ישפיעו על יציבות הפסקת האש בעזה.

נשיא צרפת עמנואל מקרון אמר: "אלימות המתנחלים וההאצה בבנייה ההתנחלות מגיעים לשיאים חדשים, מאיימים על היציבות בגדה המערבית ומהווים הפרות של החוק הבין-לאומי", באו"ם ביקרו את מדיניות האכיפה הישראלית וכתבו: "אלימות המתנחלים זינקה בהיקף ובתדירות, תוך שתיקה, תמיכה, ובמקרים רבים אף השתתפות של כוחות הביטחון הישראליים – ותמיד ללא ענישה". צרפת, גרמניה, איטליה ובריטניה פרסמו הצהרה משותפת בה נמסר כי הן "מגנות בתוקף את העלייה העצומה באלימות מתנחלים נגד אזרחים פלסטינים... יש להפסיק פיגועים אלה. הם זורעים טרור בקרב אזרחים, הם מזיקים למאמצי השלום המתמשכים ולביטחון המתמשך של מדינת ישראל עצמה".

אלימות ממושכת נגד פלסטינים משמשת במסכמים משפטיים שמוגשים בעניין ישראל בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ). במסמך מיולי 2023, שהוגש ל-ICJ, טענה ירדן שבשטחי יהודה, שומרון ומזרח ירושלים קיימת אלימות מתמשכת מצד מתנחלים, הכוללת: ירי, תקיפות פיזיות, הרס רכוש, שריפת שדות ובעלי חיים, גניבה, יידוי אבנים ואיומים כלפי פלסטינים. על פי הדיווחים, כוחות הביטחון הישראליים לעיתים לא אוכפים את החוק כנגד המתנחלים, ולעיתים אף מגיבים נגד פלסטינים במקום לעצור את האלימות. ירדן מציינת ש-OHCHR דיווח על חסינות  ושימוש בדין מפלה (Discriminatory law enforcement). לטענתה מתנחלים כמעט ואינם נתבעים או נענשים על פעולות אלימות, בעוד הפלסטינים נחשפים לאכיפה חמורה יותר על פעולות דומות. בנוסף, ירדן טוענת כי אלימות המתנחלים נתמכת או מאפשרת הרחבת התנחלויות על קרקעות פלסטיניות.

המסמך מציין גם אי-אכיפה והיעדר חקירות יסודיות מצד ישראל: בין השנים 2017-2021, על פי OHCHR, מתוך 428 פלסטינים שנהרגו, נפתחו רק 82 חקירות פליליות, מתוכן רוב החקירות לא הסתיימו בהרשעה. במסמך טוענת ירדן שמדיניות ישראל בשטחי הכיבוש יוצרת מערכת כפייתית וחסינת אכיפה, שמאפשרת אלימות מתמשכת מצד מתנחלים, פוגעת בזכויות האדם של הפלסטינים ומפרה את החוקים והעקרונות הבינלאומיים.

 הטלת סנקציות נגד מתנחלים וקבוצות ימין מצד ממשלות מערביות

באוקטובר 2024 הודיעה מחלקת האוצר של ארצות הברית על הטלת עיצומים על קבוצת מתנחלים אלימה. צוין כי הפעולות האלימות נעשו כדי לנקום ולהפחיד אזרחים פלסטינים ולדחוק קהילות פלסטיניות מהשטח והוזכרו תקיפות שהובילו להחלטה על הסנקציות, כמו תקיפות העיירה אל-מוע'ייר באפריל 2024 ותורמוס עיא ביוני 2023 שבהן נהרגו פלסטינים. הסנקציות כוללות הקפאת נכסים ואיסורי נסיעה ואשרות. לאחר השבעתו בינואר 2025 ביטל נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את העיצומים שהטיל ממשל ביידן על האזרחים והארגונים הישראלים. ביטול זה גרר שבחים מאיתמר בן גביר ומראשי מועצות בהתנחלויות, ומסמן שינוי במדיניות האמריקנית בנוגע ליהודה ושומרון. סנקציות דומות הוטלו על ידי בריטניה, קנדה, אוסטרליה והאיחוד האירופי.

 ארגונים ישראלים הפועלים נגד התופעה 
מתנדבים יהודים מארגונים שונים מלווים את הפלסטינים ועוזרים להם להתגונן כנגד התופעה, ולעיתים מותקפים אף הם על ידי הפורעים.

ארגון "שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם", מלווה מתחילת המאה ה-21 פלסטינים בעונת המסיק, עוסק בתמיכה בחקלאות, שיקום שטחים ומקורות מים, מגן עליהם ומתעד אירועי אלימות. החל מסוף שנת 2024 שותף הארגון ביוזמה להבאת מתנדבים יהודים מהתפוצות למטרת נוכחות מגינה על קהילות פלסטיניות. הרב אריק אשרמן, מהפעילים הבולטים בארגון שגם עמד בראשו, הותקף מספר פעמים במסגרת פעילותו. בשנת 2015 הותקף באבנים ובסכין על ידי קטין יהודי רעול פנים סמוך להתנחלות איתמר ונגרמו לו שברים וחבלות. הקטין הורשע בתקיפה בשנת 2018. בינואר 2021 חיבלו אלמונים במכוניתו באופן מסכן חיים, במה שהוגדר על ידי ערוץ 7 כניסיון רצח. באפריל באותה שנה הכה אותו רעול פנים באלה סמוך למאחז מעלה אהוביה.

ארגון "תורת צדק" הוקם על ידי אשרמן בשנת 2017, והוא עוסק בנוכחות מגינה על קהילות פלסטיניות מותקפות.

"השמאל האמוני" מפעיל קבוצת אקטיביסטים גדולה להגנה על רועים ומוסקים. הם מפעילים את קבוצת בני אברהם, קבוצת פעולה יהודית-דתית הפועלת לצד פעילים פלסטינים במטרה לאפשר לקהילות פלסטיניות להישאר על אדמתן, ולמנוע פגיעה בהן. הקבוצה מסייעת בשיקום והגנה על רכוש, שוהה בשבתות עם הקהילה המקומית הפלסטינית, עומדת לצידה ומנסה למנוע באמצעים לא־אלימים פגיעה בפלסטינים וכניסה ליישובם.

ארגון "לוחמים לשלום" עוסק במסיק זיתים משותף, נטיעת עצים, בנייה מחדש של בתים בעקבות הריסות הצבא, וקיום נוכחות מגנה לקהילות פלסטיניות באמצעות התנגדות לא אלימה.

ארגון "מסתכלים לכיבוש בעיניים" מקיים נוכחות מגינה בקהילות מאוימות, בעיקר בדרום בקעת הירדן. ב-27 בפברואר 2026 הותקפו פעילה ופעיל מהארגון, כבני כ-50, סמוך לכפר הפלסטיני קוסרה. השניים נפצעו בינוני מהכאה במקלות ובמוטות ופונו במסוק לבית החולים עם פגיעות ראש. התוקפים היו "נערי גבעות" רעולי פנים, לבושים בציצית ורכובים על גבי טרקטורון. צה"ל והנשיא הרצוג גינו את התקיפה וצה"ל מסר כי מדובר ב"מקרה חמור".

ארגון "יש דין" מתעד עדויות של פלסטינים על אלימות מתנחלים ביהודה ושומרון, אוסף מידע ונתונים ועוסק בהגנה משפטית על זכויותיהם. ארגון בצלם עוסק בתיעוד וחקירת התופעה ובפרסום מידע ועדויות. ארגון תג מאיר שפעיליו מגיעים לאחר התקיפות למקומות שהותקפו פלסטינים, מביעים סולידריות עם הנתקפים ומגנים את התוקפים.

במאי 2024 הורחקו על ידי צוות שהקים בן גביר, שמונה פעילים מארגוני שמאל לאחר שביצעו לכאורה הפרות חוקיות שונות. במערכת הביטחון מתחו ביקורת על צוות זה וציינו ש"מישהו עושה הערכת מצב מנותקת מהנתונים, העובדות והמציאות, וזה גורם לו להשקיע באופן מודע משאבים חשובים במקומות הזויים".

בדצמבר 2025 הורחקו ל-15 יום מבקעת הירדן מספר פעילי שמאל. בסביבת השר לביטחון לאומי איתמר בן-גביר, נאמר כי תהיה אפס סובלנות כלפי אנרכיסטים שמגיעים בשביל להציק לרועי הצאן היהודים באזור.

 קישורים חיצוניים 


 יונתן קנוניץ', מתנחלים במדים - אלימות של אזרחים ישראלים במדי צבא כלפי פלסטינים בגדה המערבית, "יש דין", דצמבר 2025

 הערות שוליים 

קטגוריה:טרור יהודי בישראל