האיחוד הבין-לאומי של חכמי האסלאם

האיחוד הבין-לאומי של חכמי האסלאם (בערבית: الاتحاد العالمي لعلماء المسلمين; באנגלית: International Union of Muslim Scholars, בקיצור IUMS) הוא גוף בין-לאומי עצמאי של תאולוגים אסלאמיים, אשר בראשו עומד מאז 2022 עלי אל-קרה דאגי. האיחוד נוסד ב-2004, כשמטה הארגון נחלק בין קטר לדבלין, האיחוד, ברובו סוני, פועל לריכוז ההלכה האסלאמית באופן בין-לאומי.

IUMS מורכב מכ-95,000 חוקרים מוסלמים ברחבי העולם ו-67 ארגונים אסלאמיים. האיחוד טוען כי ברצונו לאחד חכמים סונים מכל ארבעת המד'הבים, יחד עם מוסלמים שיעים ואיבאדים. לטענתו, הוא מקבל לשורותיו את אלו שעוסקים במדעי השריעה והציוויליזציה האסלאמית, שיש להם כתבים משמעותיים בתחום, או שתרמו לו בפעילות מוחשית כלשהי. הוא עבד בשיתוף פעולה הדוק עם , , וליגת המלומדים הערבית של המגרב בעבר.

האיחוד עוסק בדיפלומטיה נרחבת בנושאים מוסלמיים בין-לאומיים. בין חבריו הבולטים הנוכחיים ולשעבר נמנים המלומד האסלאמי הסעודי , איש החמאס אסמאעיל הנייה, איש הדת הסוני האיראני , הפוליטיקאי והמנהיג הדתי המלזי אחמד אוונג, והחוקר המאוריטני .

האיחוד נקט עמדות פוליטיות מסוימות, כולל תמיכה בהקמת מדינה פלסטינית, התנגדות לשריפת הקוראן באירופה, תמיכה בקטר במהלך המשבר הדיפלומטי הקטרי, והתנגדות למשטר אסד בסוריה. הוא גם סייע בהקמת המרכז לחקיקה ואתיקה אסלאמית שממוקם בקטר.

בשנת 2017, ה-IUMS הוכרז כארגון טרור על ידי שורה של מדינות ערביות, כולל מצרים, ערב הסעודית, איחוד האמירויות ובחריין.

 אידאולוגיה ומימון 
ממוזער|עלי אל קרה דאגי, המזכ"ל הנוכחי של הארגון
במטרותיו הרשמיות, ה-IUMS מצהיר על היותו ארגון מוסלמי עבור המוסלמים והאסלאם. על פי עקרונותיו, מדובר בארגון בין-לאומי ועצמאי, אך לא 'עוין' לממשלות, המעוניין בידע אקדמי, הוראה וחינוך אסלאמי, עוסק בקריאה (דעוה) לאסלאם "בלשון, בעט ובכל מדיום לגיטימי עכשווי. בין אם מוקלט, אודיו או ויזואלי", פועל במתינות וחיוניות.

לפי יוסוף אל-קרדאווי, נשיא IUMS לשעבר, האיחוד ממלא תפקיד פוליטי בנושאים ערביים ומוסלמיים באמצעות מאמצי תיווך. הוא ניסה לתווך בין פלגים שונים במצרים לפני 2013 ובתימן לפני השתלטות החות'ים. לטענת הארגון, נציגיו ניהלו מאמצי תיווך מוצלחים בקירגיזסטן ב-2010 בין הקירגיזים לאוזבקים. ה-IUMS מבדיל את עצמו מארגונים מוסלמיים אחרים בשאיפתו להיות בין-לאומי.

המטה של ה-IUMS היה ממוקם במרכז התרבות האסלאמית של אירלנד ליד דבלין, אירלנד, ומשרדי המזכיר הכללי שוכנים בקטר. במאי 2012, ארוחת ערב לגיוס צדקה בקטר גייסה סכום שווה ל-6.5 מיליון דולר לפרויקט קרן "תחיית האומה" של IUMS.

 פסיקות בולטות 
האיחוד העולמי של חכמי הדת המוסלמים (IUMS) הציג לאורך השנים עמדות נחרצות בנוגע לסוגיות פוליטיות ודתיות במזרח התיכון, תוך דגש על התנגדות פעילה לכוחות זרים וחיזוק הסולידריות האסלאמית. בשנת 2004 קבע האיחוד כי ההתנגדות לכוחות "הכיבוש בעיראק" מהווה חובה דתית על כל מוסלמי כשיר, ללא קשר למיקומו הגאוגרפי, ואסר באופן גורף על כל סיוע לגורמים הכובשים. מגמה זו של מעורבות בסכסוכים אזוריים נמשכה גם בשנת 2015, אז הביע הנהגת האיחוד תמיכה מוצהרת בתנועת חמאס, תוך הגדרתה כ"מגינה על זכויות האומה האסלאמית" וקריאה לעולם המוסלמי וההומניטרי לעמוד לצד המאבק הפלסטיני, שנתפס כמטרה המרכזית של הארגון. בשנת 2025, על רקע מלחמת "חרבות ברזל", הקצין האיחוד את עמדתו ופרסם פסק דין המעניק לגיטימציה דתית לג'יהאד נגד ישראל ובעלות בריתה. הפסיקה כללה קריאה לממשלות המוסלמיות להתערב צבאית וכלכלית בסכסוך, תוך איסור על כל שיתוף פעולה עם ישראל ודרישה להקמת ברית צבאית אסלאמית מאוחדת. עמדות אלו משקפות את מורכבות היחסים של האיחוד עם מדינות האזור. בעוד שהארגון תמך במבצע "סופה נחרצת" בהובלת ערב הסעודית נגד המורדים החות'ים בתימן, הוא התנגד נחרצות למדיניות הסעודית בנוגע להדחת מוחמד מורסי במצרים, עובדה המצביעה על סדר יום עצמאי המושפע משילוב של אידאולוגיה דתית וזיקה לתנועת האחים המוסלמים.

לצד התמיכה במאבקים חמושים, האיחוד נקט עמדות בסוגיות תרבותיות וחברתיות שעוררו מחלוקת בעולם המוסלמי ומחוצה לו. בשנת 2007 עורר הארגון תרעומת באיראן כאשר קרא להריסת קבר פירוז נהאוונדי בכאשאן, הצעה שפורשה כפעולה אנטי-איראנית. בזירה החברתית, מזכ"ל האיחוד מוחמד סלים אל-עווה התנגד בשנת 2008 לתוכנית המצרית לעידוד פיקוח ילודה, בטענה כי למדינה אין סמכות להגביל את מספר הילדים, וכי מדובר בהתערבות בבריאה. בתגובה לפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" בשנת 2015, גינה האיחוד את פרסום הקריקטורות של הנביא מוחמד ועודד מחאה ציבורית, אם כי הדגיש את הצורך להימנע משימוש באלימות.

 יחסים בין-לאומיים ודיפלומטיה 
ממוזער|עיתונאי מראיין את אל-קרדאווי
ב-13 ביוני 2013, נפגש בכיר לשעבר ב-IUMS, עבדאללה בן בייה, עם פקידי ממשל אובמה בוושינגטון, כדי לסייע לכוחות האופוזיציה הסוריים. בכיר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, גייל סמית', ביקש את הפגישה בחיפוש אחר "מנגנונים חדשים לתקשורת איתך ועם אגודת המלומדים המוסלמים". בן ביאה נפגש גם עם , השליח האמריקני לארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.

ה-IUMS הוכרז כארגון טרור באיחוד האמירויות הערביות בשנת 2014 בשל קשריו לאחים המוסלמים.

בשנת 2022, ראש ממשלת כורדיסטן העיראקית מסרור בארזאני בירך את עלי אל-קרה דאגי על בחירתו לכהן כמזכ"ל IUMS ועל הפיכתו לכורדי הראשון שעושה זאת.

הנהגת IUMS עבדה גם עם בכירים אינדונזים ונפגשה בעבר עם חברי הפרלמנט האירופי.

 תמיכה בטרור 
על מנהיג ה-IUMS לשעבר, אל-קרדאווי, נאסרה הכניסה לארצות הברית ולבריטניה בשל תמיכתו בחמאס. הרשויות הבריטיות סירבו לתת לאל-קרדאווי ויזה בשל נכונותו "להצדיק מעשי אלימות טרוריסטית או להפיץ דעות שעלולות לעודד אלימות בין-קהילתית". קואליציית הצדקה, ארגון צדקה בראשות אל-קרדאווי, הוכרז רשמית על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית כ"ארגון טרור זר".

התקשורת הבריטית דיווחה גם כי אל-קרדאווי החזיק במניות באל-תקווה, בנק שהוכרז כ"טרוריסט עולמי מיוחד" על ידי ארצות הברית. לפי CNN אל-תקווה "שולח כסף לגופים כמו אל-קאעדה וחמאס דרך ארגוני צדקה". ב-2012, בית משפט מצרי הוציא צו מעצר נגד אל-קרדאווי.

 השתייכות לאחים המוסלמים 
רויטרס כתבה כי ה-IUMS "הוקם ב-2004 בעיקר על ידי אנשי דת השייכים לאחים המוסלמים". במאמר אקדמי שפורסם על ידי  נטען כי אל-קרדאווי היה "מנהיג ותיק של האחים המוסלמים, ששיחק תפקיד מרכזי בהפצת תורתם של האחים המוסלמים בעולם".

לפי הג'רוזלם פוסט, אל-קרדאווי הוא "דמות מרכזית המזוהה עם האחים המוסלמים", משום ש"רבים רואים בו את הסמכות הדתית והאידאולוגית העליונה של האחים המוסלמים, אף על פי שאינו מנהיגם הרשמי", וכי "לעיתים קרובות הוא השמיע הערות אנטישמיות". מתיו לויט, לשעבר בכיר ב-FBI, אמר כי "קרדאווי הוא אחת הדמויות הציבוריות ביותר של הזרם הרדיקלי של האחים המוסלמים".

במלחמת חרבות ברזל, ה-IUMS הוציא פתווה שטוען כי חובת כל הפלסטינים, המדינות השכנות וכל המדינות המוסלמיות להתערב צבאית.

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:קטר: ארגונים