מרשל אפלווייט

מרשל הרף אפלוויט ג'וניור (באנגלית: Marshall Herff Applewhite Jr; 17 במאי 1931 – 26 במרץ 1997) היה מייסדה ומנהיגה של הכת האמריקאית "שער גן עדן" ואחראי להתאבדות ההמונית של 38 מחבריה ב-1997, התאבדות ההמונית הגדולה ביותר על אדמת ארצות הברית.

כבחור צעיר, אפלווייט למד במספר אוניברסיטאות ושירת בצבא ארצות הברית. הוא עבד באוניברסיטת סנט תומאס ביוסטון עד שהתפטר ממנה ב-1970, בעקבות משבר נפשי. מות אביו שנה לאחר מכן הביא אותו לדיכאון חמור. ב-1972, אפלווייט פיתח חברות קרובה עם אחות צעירה בשם בוני נטלס, השניים דנו בהרחבה במיסטיקה והגיעו למסקנה שהם שליחי אלוהיים. השניים הפעילו חנות ספרים ומרכז הוראה לזמן קצר ולאחר מכן החלו לנסוע ברחבי ארצות הברית כדי להפיץ את רעיונותיהם, ללא הצלחה. באוגוסט 1974, אפלווייט נעצר בגין אי החזרת רכב שכור וריצה מאסר של חצי שנה בכלא. לאורך מאסרו שיכלל ופיתח את רעיוניותיו התאולוגיים, תוך שמירה על קשר קרוב עם נטלס.

לאחר שחרורו של אפלווייט, הוא ונטלס נסעו לקליפורניה ואורגון, ובסופו של דבר צברו קבוצת חסידים מסורים. הם סיפרו לחסידה כי צפויות לבקר אותם חייזרים. אפלווייט הצהיר בתחילה כי הוא ועוקביו יעלו פיזית לחללית, שם גופם יעבור טרנספורמציה אך מאוחר יותר הוא הסביר למאמיניו כי גופם הוא בסך הכל השק של נשמותיהם, אשר מאוחר יותר יוכנסו לגופים חדשים. רעיונות אלה באו לידי ביטוי ברטוריקה שנלקחה מאסכטולוגיה נוצרית, מתנועת העידן החדש ותרבות הפופ האמריקאית.

בסוף שנות ה-70 קיבלה הכת כסף רב, בו השתמשה למימון דיור והוצאות אחרות. ב-1985 נטלס נפטרה והותירה את אפלווייט מיואש. ב-1996 הכת קיבלה מידע על התקרבות שביט הייל-בופ לכדור הארץ. בשילוב עם אמונתם בתיאוריות קשר אודות חללית מסתורית שנמצאת מאחורי השביט, הסיקו חברי הכת כי השביט מהווה את האמצעי שייקח את נשמותיהם למסע לכוכב לכת אחר", בעקבות אמונה זו חברי הכת ביצעו התאבדות המונית באחוזה שכורה במרץ 1997.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
מרשל הרף אפלווייט ג'וניור היה בנם של מרשל הף אפלווייט האב ולואיז (לבית וינפילד). היו לו שלושה אחים ואחיות. אביו של אפלווייט, היה כומר פרסביטריאני והקנה לילדיו חינוך דתי מאוד לאורך ילדותיהם.

כבחור צעיר אפילוויט היה פעיל במספר ארגוני סטודנטים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה ב-1952 ולאחר מכן נרשם לסמינר פרסביטריאני כדי ללמוד תאולוגיה, בתקווה להפוך לכומר. הוא נישא לבחורה בשם אן פירס בערך באותה תקופה ומאוחר יותר נולדו להם שני ילדים, מארק וליין. כבר בתחילת לימודיו בסמינר, אפלווייט החליט לעזוב את לימודיו כדי לפתח קריירה במוזיקה והפך למנהל המוזיקלי של כנסייה פרסביטריאנית בצפון קרוליינה. הוא היה זמר בריטון והעריץ מוזיקת ספיריטואלז ואת יצירותיו של גאורג פרידריך הנדל.

בשנת 1954 התגייס אפלווייט לצבא ארצות הברית ושירת באוסטריה ובניו מקסיקו. הוא עזב את הצבא ב-1956 ונרשם לאוניברסיטת קולורדו בבולדר, שם השלים לימודי תואר שני במוזיקה.

 קריירה 
אפלווייט עבר לניו יורק בניסיון כושל להתחיל קריירת שירה מקצועית לאחר שסיים את לימודיו בקולורדו. לאחר מכן לימד באוניברסיטת אלבמה אך איבד את משרתו לאחר שניהל קשר מיני עם אחד מהסטודנטים. הוא נפרד מאשתו כשנודע לה על הרומן ב-1965 והם התגרשו שלוש שנים לאחר מכן. כאשר אפלווייט גילה להוריו שהוא הומוסקסואל, אביו דחה אותו.

בשנת 1965, אפלווייט עבר ליוסטון כדי לכהן כיו"ר המחלקה למוזיקה באוניברסיטת סנט תומאס. תלמידיו ראו בו נואם מרתק ומלביש אופנתי. הוא גם הפך לזמר פופולרי באזור ושימש כמנהל מקהלה של כנסייה אפיסקופלית והופיע לצד האופרה של יוסטון. ביוסטון, אפלווייט היה הומוסקסואל מוצהר אך במקביל ניהל מערכת יחסים עם אישה צעירה והיה במערכת יחסים מורכבת וסוערת עם משפחתה. הוא התפטר מאוניברסיטת סנט תומאס ב-1970 לאחר שטען כי הוא סובל מדיכאון ובעיות רגשיות אחרו אך הסיבה האמיתית הייתה ככל הנראה נבעה מרומן נוסף בין אפלווייט לסטודנט. נשיא האוניברסיטה סיפר לימים כי אפלווייט היה נראה לעיתים קרובות מבולבל ולא מאורגן לקראת סוף העסקתו.

ב-1971, אפלווייט עבר לזמן קצר לניו מקסיקו, שם ניהל מעדנייה. הוא היה פופולרי בקרב הלקוחות אך החליט לחזור לטקסס מאוחר יותר באותה שנה. אביו של אפלווייט נפטר בערך באותה תקופה, דבר שהשפיע לרעה על מצבו הנפשי והחמיר את הדיכאון ממנו סבל. חובותיו הצטברו והוא החל ללוות כסף מחבריו.

 היכרות עם נטלס ומסעות ראשונים 
ב-1972, אפלוויט פגש את בוני נטלס, אחות שהתעניינה בתאולוגיה, השניים הפכו במהרה לחברים קרובים. מאוחר יותר אפלוויט טען כי הרגיש שהוא מכיר את נטלס הרבה זמן והגיע למסקנה שהם נפגשו ב"חיים קודמים". נטלס סיפרה לאפלוויט שהיכרותם נובאה על ידי חוצנים ושמוטלת עליהם משימה אלוהית. במקביל, החל אפלוויט להתעניין יותר ויותר באסטרולוגיה ולזנוח את אמונותו הנוצרית המסורתית.

עד מהרה החלה אפלווייט לחיות יחד עם נטלס באותה דירה, אף על פי שהם התגוררו יחד, מערכת היחסים שלהם לא הייתה מינית ולמעשה הגשימה את משאלתו ארוכת השנים של אפלוויט לקיים מערכת יחסים עמוקה ואוהבת, אך אפלטונית. נטלס הייתה נשואה ואם לארבעה ילדים, אך לאחר שהקשר בינה לבין אפלוויט התהדק, התגרשה מבעלה ואיבדה את המשמורת על ילדיה. במקביל, אפלוויט ניתק לצמיתות את כל קשריו עם בני משפחתו. כמה ממכריו של אפלוויט טענו כי לנטלס הייתה השפעה רבה על אפלוויט בנושא חיזוק האמונות הביזאריות שהחל לחקור, אך הפסיכיאטר רוברט ליפטון משער שהשפעתו של נטלס סייעה לו להימנע מהידרדרות פסיכולוגית נוספת.

אפלווייט ונטלס פתחו חנות ספרים בשם "מרכז האמנויות הנוצריות", אשר מכר ספרים ממגוון רקעים תאולוגיים אך החנות נסגרה תוך זמן קצר. בפברואר 1973, אפלווייט ונטלס החליטו לנסוע ברחבי ארצות הברית כדי ללמד אנשים נוספים על רעיונותיהם. במהלך הנסיעות, השניים עבדו במספר עבודות מזדמנות כדי לממן את המסע. אחד מחבריהם, תושב יוסטון, התכתב עמם ואימץ את תורתם. במאי 1974 השניים ביקרו אותו והוא הפך לחסיד הראשון של הכת.

במהלך הטיול, אפלוויט ונטלס חקרו אודות חייו של הנזיר פרנציסקוס מאסיזי וקראו יצירות של סופרים ופילוסופים רבים, בהם הלנה בלוואצקי וריצ'רד באך. השניים למדו כמה קטעים מהברית החדשה, תוך התמקדות בכריסטולוגיה וסגפנות. אפלוויט גם הרבה לקרוא ספרי מדע בדיוני, בהם חלק מספריהם של רוברט היינליין ארתור סי. קלארק. עד יוני 1974 רעיונותיהם של נטלס ואפלוויט התגבשו למתווה בסיסי שבמרכזו עמדה המסקנה לפיה הם נבחרו להגשים נבואות מקראיות לאור האינטליגנציה האנושית החריגה שלהם. השניים הגיעו למסקנה כי הם שני העדים המופיעים בספר חזון יוחנן והאמינו שהם ייהרגו, ישובו לחיים ויועברו לחללית. למורת רוחם, רעיונות אלו נתקלו בלעג מצד הסובבים אותם.
ממוזער|ציור של קטע מחזון יוחנן, שלדברי אפלווייט תיאר אינטראקציות בין בני אדם לחוצנים.

 מעצר והקמת הכת 
באוגוסט 1974, אפלוויט נעצר בהרלינגן שבטקסס על כך שלא החזיר מכונית ששכר במיזורי. הוא הוסגר לסנט לואיס ונשלח לכלא למאסר של שישה חודשים. אפלוויט טען כי הוא "מורשה משמיים" לשמור על המכונית. בזמן שהייתו בכלא, הוא הרהר בתאולוגיה ובעקבות כך נטש את תורת הנסתר לטובת חוצנים והאבולוציה. אפלוויט האמין בהשערת האסטרונאמים העתיקה, שטענה שחוצנים ביקרו את האנושות בעבר והציבו בני אדם על כדור הארץ וכי בכוונתם לחזור ולאסוף מספר בני אדם נבחרים.

לאחר שחרורו של אפלוויט, נטלס והוא טענו כי "החליטו ליצור קשר עם חוצנים" והחלו לחפש חסידים בעלי דעות דומות לשלהם. הם פרסמו מספר פרסומות לפגישות, בהן גייסו תלמידים, אותם כינו ה"צוות". במפגשים אלה, הם התיימרו לייצג יצורים שבאו מכוכב אחר וטענו שמי שיסכימו לקחת חלק בניסוי יגיע לרמה אבולוציונית גבוהה יותר. רק לעיתים רחוקות השניים דיברו באופן אישי עם המשתתפים במפגשים. השניים בעיקר אספו מספרי טלפון של המשתתפים כדי ליצור עימם קשר בהמשך. בתחילה הם קראו לארגון שלהם בשם "הכנסייה האנונימית של סקסהולים", אך עד מהרה היא נודעה כ"מטמורפוזה אינדיבידואלית אנושית".

נטלס ואפלוויט החל לסייר בקליפורניה, שם נפגשו עם קבוצת מאמיני ניו אייג' באפריל 1975. בפגישה זו, השניים שכנעו כ-25 מהמשתתפים ללכת בעקבותיהם ולהצטרף אליהם. בפגישה שארגנו באורגון בספטמבר 1975, הייתה להם הצלחה נוספת בגיוס מאמינים, כ-30 אנשים עזבו את בתיהם כדי לעקוב אחר הזוג, מה שעורר התעניינות מצד כלי תקשורת מקומיים. עם זאת, הסיקור היה בעיקרו שלילי וכלל האשמות בשטיפת מוח ומניפולציות. רוב מאמינהם של אפלוויט ונטלס היו צעירים שהתעניינו בתורת הנסתר ובדתות מזרחיותוהאמינו בדרכי הניו אייג'. אפלוויט האמין שחסידיו יגיעו לרמה גבוהה יותר של הוויה וישתנו כמו זחל שהופך לפרפר, דוגמה זו שימשה כמעט בכל הספרות המוקדמת של הכת. הוא הדגיש בפני חסידיו שהוא לא מדבר בצורה מטפורית, ולעיתים קרובות השתמש במילים "ביולוגיה" ו"כימיה" בנאומיו.

 אורח חיים נוודי 
עד 1975, אפלוויט ונטלס קיבלו את השמו "בו" ו"פיפ" ככינויים. היו להם כ-70 חסידים. אפלוויט האמין שהפרדה מוחלטת מתשוקות העולם היא תנאי מוקדם להתעלות לרמה הבאה של האבולוציה והדגיש קטעים בברית החדשה שבהם דיבר ישו על נטישת רכוש וממון. בעקבות דברים אלו, חברי הכת קיבלו הוראה לוותר על קשרים עם חברים ובני משפחה, כמו כן, נאסר עליהם להשתמש בסמים, אלכוהול ותכשיטים ולהביע כל סממן של מיניות. מלבד זאת, תחילה חברי הכת נאלצו לוותר על שמותיהם תוך אימוץ שמות מקראיים אך עד מהרה החליטו אפלוויט ונטלס כי יש להוסיף לשמות הקיימים "ודי". השניים בדרך כלל התגוררו עם מאמינהם בחניוני לילה מרוחקים. באפריל 1975 הפסיקו השניים לקיים מפגשים פומביים בציבור והחלו להתמקד בחיזוק הקשר עם קבוצת החסידים שאספו. אפלוויט שאב השראה רבה מספר חזון יוחנן, זאת אף על פי שהוא נמנע מתאולוגיה מסורתית והחזיק בשלב זה יחס מעט שלילי כלפי הנצרות המסורתית.

ביוני 1976, הם אספו את חסידיהם ביער הלאומי מדיסין בדרום מזרח ויומינג והבטיחו ביקור של עב"מים אך תוך זמן קצר החליטו על ביטול הביקור. לאחר מכן, החליטו השניים לפצל את הכת למספר קבצות קטנות, אותם הם כינו "קבוצות כוכבים".

מ-1976 עד 1979, הכת התגוררה בחניוני דרך בהרי הרוקי. ככל שהזמן עבר, אפלוויט ונטלס החלו להציב דרישות גבוהות יותר מחסידיהם. בדרך כלל הם תקשרו עם חסידיהם באמצעות שליחים והדגישו שהם המקור היחיד האמיתי לאמת המלאה. אפלוויט גם ביקש למנוע קשרים קרובים בין חסידיו, מחשש שהדבר עלול להוביל לפגיעה בהיררכיה. הוא ונטלס התעקשו שהעוקבים שלהם ינהגו במה שהם כינו "גמישות" - ציות קפדני לבקשותיהם המשתנות לעיתים קרובות. הקשרים של חברי הכת עם האנשים שבחוץ הוגבלו למינימום האפשרי, גם קשרים עם חברי שהתעניינו בהצטרפות לכת, זאת מתוך חשש מהסתננות של גורמים עוינים. חברי הכת עודדו לבקש כל הזמן את עצתו של אפלוויט ולעיתים קרובות היו שואלים את עצמם מה יעשו המנהיגים שלהם בעת קבלת החלטה. לחסידיו של אפלוויט הדבר היה נראה תקין ורבים ראו בו אדם נינוח ואבהי. אפלוויט ארגן טקסים שרירותיים לכאורה שנועדו להחדיר תחושת משמעת אצל חסידיו, הוא כינה את המשימות הללו "משחקים". הוא גם צפה בתוכניות טלוויזיה מדע בדיוני יחד עם חברי הכת. במקום לתת פקודות ישירות, הוא ניסה להביע את העדפותיו ולהציע לתלמידיו את אפשרות הבחירה לכאורה.

 דיור ושליטה 
בסוף שנות ה-70 החל הכת להשיג סכומים רבים של כסף, כנראה בעקבות ירושה של אחד מחבריה או בעקבות הכנסה מוגברת של חחד החסידים. כסף זה שימש אותם להשכרת בתים בדנוור ובהמשך בדאלאס. כ-40 חברי הכת התגוררו בשלושה בתים. הכת שמרה על אורח חיים חשאי וכיסתה את חלונות בתיהם. אפלוויט הצהיר כי הוא מעדיף "איכות על פני כמות" אך דיבר רבות גם על הגדלת הכת ומשיכת מאמינים נוספים אליה. לעיתים קרובות, אפלוויט ונטלס עשו שינויים דרסטיים פתאומים. למשל, באחת מהפעמים בהם שהתה הכת בטקסס, סופר לחברי הכת כי צפוי ביקור של חוצנים והשניים הורו להם להמתין בחוץ כל הלילה אך בבוקר למחרת הודיעו כי היה מדובר במבחן. ככל שהזמן עבר, חברי הכת הפכו נואשים יותר ויותר לאישורו של אפלוויט.

ב-1980 היו לאפלוויט ונטלס כ-80 חסידים, רבים מהם החזיקו בעבודות, לעיתים קרובות בעבודה עם מחשבים או כמכונאי רכב. ב-1982, הזוג איפשר לתלמידיהם ליצור קשר עם משפחותיהם. בהמשך הם איפשרו אף לבקר קרובי משפחה במהלך יום האם. חברי הכת הורשו לבקר למשך זמן קצר והונחו לספר למשפחותיהם שהם לומדים מחשבים במנזר. חופשות אלו שימשו ליצירת רושם בפני המשפחות שהתלמידים נשארים בקבוצה מרצונם.

 מותה של נטלס 
ב-1983, נטלס הסירה את אחת מהעיניים בניתוח כתוצאה מסרטן שאובחן מספר שנים קודם לכן, עם זאת הניתוח לא צלח ושנתיים לאחר מכן היא מתה מהמחלה. אפלוויט סיפר לחברי הכת כי היא "נסעה לשלב הבא" ו"הייתה לה אנרגיה רבה מדי כדי להישאר על כדור הארץ". ניסיונו להסביר את מותה במונחי הדוקטרינה של הכת הצליח ומנע את עזיבתו של כל חבר פרט לאחד. עם זאת, אפלוויט החל לסבול שוב מדיכאון וטען כי נטלס מתקשרת איתו. זמן קצר לאחר מותה, ארגן אפלוויט טקס סמלי בו "התחתן" עם כל חברי הכת, כי להבטיח את אחדותה. אפלוויט החל להתייחס לנטלס כאל "האב הרוחני" וטען כי היא הייתה בעלת תפקיד רוחני גבוה ממנו. מלבד זאת, אפלוויט החל להדגיש ולחזק את ההיררכיה בכת. הוא הסביר כי הכת לא תוכל להמשיך להתקיים לאחר מותו וכי המשך הקשר עמו הוא הדרך היחידה להגיע לישועה. ככל שהזמן עבר, חברי הכת החלו לקבל יותר ויותר מסרים שמתמקדים בכניעה לסמכותו של אפלוויט.

עם הזמן, אפלוויט החל לשנות את השקפותיו לגבי "ההתעלות". אם בעבר טען שהכת תעלה פיזית מכדור הארץ ושהמוות יוביל לגלגול נשמות, מותה של נטלס אילץ אותו לשנות את האמונה. הוא הסביר למאמיניו כי נשמתה של נטלס הגיעה לחללית וקיבלה גוף חדש, וכי הוא ושאר חברי הכת יידרשו לעשות את אותו הדבר בעתיד. על פי דבריו, השמיים המתוארים בתנ"ך היו למעשה כוכב לכת שעליו שוכנו ישויות מפותחות מאוד. אפלוויט האמין כי ברגע שחברי הכת יגיעו לרמה הבאה של האבולוציה, הם יוכלו להמשיך את התפתחותם בכוכבי לכת אחרים. בנוסף, טען כי ישו היה חוצן שהגיע לכדור הארץ, נהרג וקם לתחייה רגע לפני שהועבר לחללית. לפי השקפתו, ישו היה "השער לגן עדן", אך מצא את האנושות לא מוכנה לעלות כאשר הגיע לראשונה לכדור הארץ. אפלוויט סיפר לחברי הכת כי הזדמנות להגיע לרמה הבאה של האבולוציה מתרחשת "כל אלפיים שנה", וכי שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה ההזדמנות הראשונה מאז תקופת ישו להגיע לגאולה.
ממוזער|שביט הייל-בופ מעל שמי קליפורניה, אפריל 1997
במהלך סוף שנות ה־80 החל אפלוויט להפגין חשדנות גוברת וחשש כי נעשים ניסיונות לפגוע בכת. אחד מחברי הקבוצה, שהצטרף אליה באמצע שנות ה־80, סיפר כי אפלוויט נמנע בהדרגה מגיוס מאמינים חדשים, מתוך חשש שמסתננים יאיימו על יציבותה וביטחונה של הכת. הוא אף הביע חשש מפשיטה ממשלתית אפשרית על מקום מגוריהם. באותה תקופה שיבח אפלוויט את עמידתם של מגני מצדה היהודים בארץ ישראל, שלדבריו הפגינו התנגדות מוחלטת לאימפריה הרומית. עם הזמן החל אפלוויט להדגיש יותר ויותר רעיונות אפוקליפטיים, וטען כי האנושות במצבה הנוכחי מהווה ניסוי כושל. לדבריו, רוב בני האדם עברו שטיפת מוח בידי לוציפר, בעוד שחסידיו הצליחו להשתחרר מהשפעה זו. הוא הצביע במיוחד על קיומה של מיניות כתוצר של השפעת לוציפר, וטען כי ישנם "חוצנים מרושעים", אותם כינה "לוציפריאנים", הפועלים לסכל את משימתו. בנוסף, טען אפלוויט כי פילוסופים ותאורטיקנים הם במסווה.

 המשך הנהגת הכת 
בסוף שנות ה־80 שמרה הכת על פרופיל נמוך, ומעטים ידעו כי היא ממשיכה להתקיים. בשנת 1988 שלחו חברי הכת מסמך המפרט את אמונותיהם למגוון ארגוני ניו אייג'. המסמכים כללו המלצות לקריאת ספרים, בעיקר כאלה שעסקו בהיסטוריה נוצרית ובאסטרונומיה. לאורך שנות קיומה של הכת הצטרפו אליה ועזבו אותה כמה מאות אנשים. בתחילת שנות ה־90 הלך מספר החברים והצטמצם, והוא מנה כ־26 חברים בלבד. במאי 1993 אימצה הכת את השם Total Overcomers Anonymous. זמן קצר לאחר מכן הוציאו חבריה כ־30,000 דולר על פרסום מודעה בת עמוד שלם בעיתון USA Today, אשר הזהירה מפני אירוע קטסטרופלי הצפוי להשמיד את כדור הארץ. פרסומת זו, לצד פרסומים נוספים, הובילה לחזרתם של כ־20 מחברי הכת שעזבו בעבר. בשלב זה חדל אפלוויט להגדיר את חיי תלמידיו באופן קפדני כפי שעשה בעבר, ובילה עמם פחות ופחות זמן.

בתחילת שנות ה־90 פרסם אפלוויט חלק מתאוריותיו באינטרנט, אך הופתע מעוצמת הביקורת שעוררו פרסומיו. באותה תקופה החל לדבר לראשונה על האפשרות של התאבדות כאמצעי להגיע ל"רמה הבאה". הוא טען כי יש לנטוש כל היבט "אנושי", ובכלל זה את גוף האדם, כתנאי מוקדם להתעלות. בשלב זה שונה שם הארגון ל"שער גן עדן". מיוני עד אוקטובר 1995, הכת התגוררה ביישוב כפרי בניו מקסיקו והם בנו מתחם - שאותו כינו כ"ספינת האדמה" - באמצעות צמיגים ועץ. אפלוויט קיווה להקים מנזר.

בניו מקסיקו רכשו חברי הכת שטח והקימו מתחם שכינו "ספינת האדמה", שנבנה מצמיגים ועץ. אפלוויט קיווה להקים במקום מנזר, אך הפרויקט התברר כמאתגר במיוחד, בעיקר מכיוון שמצבו הבריאותי של אפלוויט הידרדר, ובשלב מסוים אף חשש כי לקה בסרטן. מעורבותו המנהיגותית האינטנסיבית של אפלוויט הובילה ככל הנראה לתשישות קשה בשנותיו האחרונות. החורף הקשה והקור העז תרמו לנטישת התוכנית, ולאחר מכן עברו חברי הכת להתגורר במספר בתים באזור סן דייגו.

הכת החלה להתמקד יותר ויותר בדיכוי התשוקה המינית. אפלוויט ושבעה מחברי הכת בחרו לעבור סירוס כירורגי. אפלוויט טען כי המיניות היא אחד הכוחות החזקים ביותר הקושרים את האדם לגופו הפיזי, ובכך מעכבים את יכולתו להתפתח ל״שלב הבא״. בהתאם להשקפתו, הוא לימד כי לישויות הנמצאות ב״שלב הבא של האבולוציה האנושית״ אין איברי רבייה. בנוסף, דרש מחברי הכת לאמץ לבוש ותספורות אחידים, ככל הנראה במטרה לטשטש זהויות אישיות.

 ההתאבדות ההמונית 
באוקטובר 1996 שכרה האחוזה ברנצ'ו סנטה פה בקליפורניה. בערך באותו זמן, הם למדו על השביט הייל-בופ. אפלוויט האמינה כעת שנטלס הייתה על סיפונה של ספינת חלל שעוקבת אחרי השביט ושהיא מתכננת להיפגש איתם שם. הוא אמר לחסידיו שהספינה תעביר אותם ליעד הרצוי ושהממשלה מנסה למנוע מהם לבצע את משימתם.

בסוף מרץ 1997, הכת החלה לבודד את עצמה יותר ויותר מהעולם תוך שהיא מקליטה ומשדרת הצהרות פרידה. אפלוויט הקליט סרטון זמן קצר לפני מותו, שבו כינה את ההתאבדויות "היציאה הסופית" של הכת והצהיר "אנחנו באמת שונאים את העולם הזה". חוקרת הדת קתרין וסינגר טוענת שההתאבדות ההמונית החלה ב-22 במרץ.

כדי להרוג את עצמם, שתו חברי הכת מיצי פרי הדר כדי לטהר את עצמם מטומאה בצורה מסורתית. התאבדותם, שנערכה במשמרות, הורכבה מבליעת פנוברביטאל שהיא תרופה למניעת התקפים, בערבוב עם וודקה, ובנוסף שקיות פלסטיק מהודקות סביב ראשם לגרימת חנק. ערבוב משקאות חריפים עם תרופות ידוע כמסוכן ושעלול לגרום למוות. היו ברשותם של כל חברי הכת שנרצחו 5 דולרים ברבעי-דולרים. ההסבר לכך, שבאחד מספריו של מארק טוויין מצוין כי התשלום לרכב על זנבו של שביט הוא 5.75$. כל השלושים ושמונה היו לבושים בחולצות ומכנסיים זהים ובנוסף, זוג נעלי טניס חדשות לגמרי של נייקי וסרטי זרוע עם המילים "Heaven's gate away team". אפלוויט היה אחד מארבעת האחרונים שמתו מבין חברי הכת. שלושה מחברי הכת עזרו לו להתאבד ואז התאבדו אף הם. טיפ אנונימי הוביל את מחלקת השריף המקומי לבצע חיפוש באחוזה של הכת, השוטרים מצאו כ-39 גופות ב-26 במרץ כשהגיעו לאחוזה. זו הייתה ההתאבדות הגדולה ביותר בה היו מעורבים אזרחי ארצות הברית מאז ההתאבדות ההמונית של 913 אמריקאים מכת מקדש העם ב-1978 בג'ונסטאון שבגיאנה. גופתו של אפלוויט נמצאה יושבת על מיטת חדר השינה הראשי של האחוזה. בודקים רפואיים קבעו כי חששותיו מסרטן היו מופרכים, אך הוא כן סבל מטרשת עורקים.

 קישורים חיצוניים 







הערות שוליים

קטגוריה:ראשי כתות אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים להט"בים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997