רצח החמישה

רצח החמישה היה רצח של של חמישה בחורים צעירים, חברי גרעין "במעלה" שאירע בה' בכסלו תרצ"ח, ה-9 בנובמבר 1937 על ידי כנופיות ערביות במהלך המרד הערבי הגדול.
על שם חמשת הנרצחים הוקם הקיבוץ "מעלה החמישה".

 רקע 
חמישים חברי גרעין "במעלה" שהו בהכשרה במחנה ליד קיבוץ קריית ענבים מתוך מטרה להקים קיבוץ נוסף. הגרעין היה מורכב מחברי תנועת גורדוניה שעלו מפולין וממזרח אירופה וצעירים מעליית הנוער. חברי הגרעין עסקו בנטיעות בקרקע של קק"ל ובסלילת כביש חדש בדרך להר הרוח על מנת להקל על הנוטעים להגיע ולייער את האזור.

באותה תקופה אירעו מעשי טרור רבים כנגד יהודים, כחלק מהמרד הערבי הגדול: בתחילה הצתות של שדות ויערות ובהמשך מקרי טרור ורצח נגד יהודים. היו אלו כנופיות טרור שכללו 200 - 300 חברים ופעלו בצורה מתואמת נגד מטרות יהודיות.

 הרצח 
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|סלע הנצחה לחמישה בהר הרוחהרצח התרחש במהלך עבודות סלילה בהר הרוח. הבחורים יצאו לעבודת הסלילה בשעה 7 בבוקר, בליווי גפיר חמוש אחד. עם הגיעם למקום תקפה אותם כנופיה של כ-10 רוצחים שארבו להם וירו בהם מטווח קצר כדורי דום-דום. הם עברו עם החמור על פני המחצבה והנוטעים והתקדמו לעבר ההר. אחרי זמן קצר נשמעו יריות. החברים שעבדו בסמוך, רצו למקום אך כשהגיעו הם מצאו את החמישה מוטלים מתים. לאחר הרצח נלקחו לבית החולים הדסה.

חמשת הנרצחים היו: , , , , .

אף על פי שמקרי רצח רבים אירעו בירושלים ובסביבותיה בשנתיים שקדמו לרצח החמישה, הרצח הזה היה יוצא דופן באכזריותו וזעזע עמוקות את היישוב בארץ.

 הלוויה 
הלוויתם של הנרצחים התקיימה עוד באותו היום בקיבוץ קריית ענבים, בחשיכה לאור פנסים. כעשרים אלף מאנשי היישוב ליוו את מסע הלוויה.

משה גליקסון, עורך "הארץ" כתב: "רושם בל יימחה, רושם מסתורי, כמעט נורא הוד, עשתה ירושלים העברית ביום ג' לפנות ערב בשעת לוויתם של חמשת קדושי קריית ענבים… לא ראינו מחזה כה נשגב של גילוי השכינה הלאומית… המוני ירושלים, בני העדות המגוונות שמילאו את חוצות העיר העידו על ריכוז פנימי עילאי, על אחדות נשמת האומה".

 לאחר הרצח 
השלטון הבריטי הביא כלבי גישוש מספר פעמים ואף הצליח להגיע לחלק מהמרצחים. בעקבות הרצח נעצרו תושבים מהכפר יאלו ובית ת'ול והובאו למשטרת אבו גוש. דבר הרצח פורסם גם בעיתונות הערבית.

אסיפות לזכר חמשת הרצחים התרחשו בוורשה ובלונדון.

למחרת הרצח התכנסו חברי הגרעין לאספה. בצהרי אותו יום הגיע למקום מנחם אוסישקין שנכח באספה. החברים החליטו לשים את כל חילוקי הדעות מאחוריהם ולהקים במקום ישוב חדש. טרם הרצח התגלעו ויכוחים האם להתיישב בעמק או להתיישב בהרי ירושלים, אך הרצח שם סוף לוויכוחים. כחודש לאחר מכן הכריזה הקרן הקיימת לישראל על הקמת היישוב "גבעת החמישה". כחצי שנה לאחר הרצח הוקם הקיבוץ, שנקרא לבסוף "מעלה החמישה" ונוסד רשמית ב-19 ביולי 1938.

בעקבות הרצח, מספר ימים לאחריו, הרגו אנשי האצ"ל חמישה ערבים בשלוש פעולות שונות באותו היום בירושלים.

 הנצחה 
ממוזער
המשורר ש. שלום חיבר שיר לזכרם: "חמישה יצאו מולדת לבנות חמישה... בבית עזבו אם ואחות, תינוק ואשה... יריות פלחו את הבוקר פתאם, יריות... פטישים בידם, בנפשם המתום נפלו חמש הגוויות..." השיר הולחן על ידי מרדכי זעירא.

המשורר דוד שמעוני כתב אף הוא שיר לזכרם "בארץ המריה": "ואיל לא נאחז בקרניו בסבך, ומן השמים לא קרא מלאך: אל תשלח ידך...תכל שחק מחשה. דומיה. רק שלולית ארגמן פעפעה וקדחה, ויצחק ומשה ואריה ואהרן ויהשע שכבו מבלי נוע על מזבח הצורים, על אחד ההרים בארץ המריה... "

אנדרטה לזכר הנרצחים נבנתה במקום בו נפלו, בהר הרוח.

החמישה הונצחו בציור פרסקו מעשה ידי הצייר היהודי-אמריקני שלדון שונברג הנמצא על קיר בבית התרבות של הקיבוץ "בית צילה" בשנים 1953-1952.

בשנת 1953 הועברו עצמות הנרצחים לבית הקברות במעלה החמישה.

 לקריאה נוספת 
 רעיה בן חיים, "במעלה ההר" - יובל למעלה החמישה, 1996

 קישורים חיצוניים 
 חמשה שנפלו כאחד, דברים לזכר הנרצחים, ⁨⁨הארץ⁩, 15 נובמבר 1937⁩
 ל"במעלה" ביום השבעה- אתכן ביגון, אתכם לבנין, דברים לזכר הנרצחים, ⁨⁨דבר⁩, 15 נובמבר 1937⁩
 א. שטיינמן, חמשה בנים יחידים, דבר⁩, 15 נובמבר 1937⁩
 שמואל דיין, ירושלים האבלה, ⁨⁨דבר⁩, 9 דצמבר 1937⁩
 דוד רוטנברג, הקבוצה, ⁨⁨דבר⁩, 9 דצמבר 1937⁩
 ד"ר יוסי שפנייר, שמונים ושתיים שנים לרצח החמישה בהר הרוח (ה' בכסלו תרצ"ח), קול הפסגה, 28 בנובמבר 2019
 מרים זקהיים, בית קטן בהרי ירושלים: הילדים של גיבורי מעלה החמישה, הספרייה הלאומית, 2 בינואר 2024

 הערות שוליים 

קטגוריה:פיגועי טרור בארץ ישראל
קטגוריה:המרד הערבי הגדול
קטגוריה:1937 בארץ ישראל