אלדו פאלאצסקי

אלדו פאלאצסקי (באיטלקית:Aldo Palazzeschi,  2 בפברואר 1885  - 17 באוגוסט 1974) היה שם העט של אלדו ג'ורלני,
( Aldo Giurlani), משורר,סופר, מסאי ועיתונאי איטלקי מטוסקנה

קורות חייו
אלדו פייטרו וינצ'נו ג'ורלני נולד ב-1885 ברחוב גויצ'רדיני בפירנצה למשפחת סוחרים אמידה. אביו היה אלברטו ג'ורלני ואמו - אמליה לבית מרטינלי, שהייתה במקור מצ'יטה דל קסטלו באומבריה.  תחילה לבקשת אביו למד חשבונאות  עם זאת, לאחר מכן למד אמנות וכתיבה וגילה רצון עז לשחק בתיאטרון,  החל בשנת 1902 למד בבית הספר למשחק "טומאזו סלביני" .הוא שינה את שם משפחתו המקורי לטובת  פאלאצסקי ( (שם נעוריה של סבתו מצד אמו))  עקב חילוקי דעות עם אביו בנוגע לשאיפותיו המקצועיות והשלכותיהן על העסק של המשפחה. . 
בלהקות התיאטרון שבהן שיחק התוודע לגבריאלינו, בנו של המשורר גבריאלה ד'אנונציו.
פעילותו הספרותית
180px|ממוזער|שמאל|Lanterna 1907
עם הזמן, נטש פאלאצקי את הקריירה התיאטרלית כדי להקדיש את עצמו לשירה. הודות לתמיכה הכלכלית של משפחתו, הוא הצליח לפרסם את שיריו על חשבונו. כך, בשנת 1905, הוא פרסם את ספר שיריו הראשון, " I cavalli bianchi  (הסוסים הלבנים), אצל מו"ל דמיוני, צ'זארה בלאן (למעשה שם חתולו), עם משרד דמיוני ברחוב ויה קאלימאלה 2 בעיר. עם השירים הבולטים באותו קובץ נמנו  "Ara mara Amara" ו"Il pappagallo.  (התוכי) האוסף קירב את פאלאצקי בסגנון ובתוכן לזרם שנקרא "קרפוסקולריזם". הספר זכה לביקורות חיוביות מצד המשורר סרג'יו קוראציני, איתו פאלאצקי החל להתכתב  עד מותו בטרם עת של קוראציני בשנת 1907. עם זאת, הביקורת לא זכתה להמשך, והספר נותר כמעט בלתי ידוע.

כשנה לאחר מכן, פרסם את הקובץ "Lanterna" (פנס) שהכיל את השיר "Comare Coletta ". בקובץ זה, כמו בקודמו, שיריו של פאלאצסקי היו אפלים, דמויי אגדה ועתירי סמלים אטומים. על אף גילו הצעיר של האמן, השירים התייחסו רבות למוות, נושא שעבר באופן סמוי בשני הקבצים. מוטיבים חוזרים נוספים כללו מחלה וזקנה. המשקל היה תמיד זהה: שורות תלת-הברתיות, ולכן משולשות, או שורות של שש, תשע, שתים עשרה הברות או יותר. המונוטוניות של הקצב השלימה בצורה מושלמת את האופי הסטטי (מרחבי וזמני) שאפיין את שני שירי הביכורים של המשורר.

בשנים 1914-1909, חבר פאלאצסקי לתנועה הפוטוריסטית שנוסדה על ידי פיליפו תומאזו מארינטי. יצירותיו שפורסמו בתקופה זו  כוללות את "L'incendiario" (המבעיר) (1910) ואת "Il codice Perelà" (קודקס פרלה) (1911), שנכתב מחדש בשנת 1955 תחת הכותרת "Perelà uomo di fumo" (פרלה, איש העשן). פאלאצסקי הפך לאחד התורמים החשובים ביותר לכתב העת של התנועה הפוטוריסטית, "Lacerba", שם סייע בכתיבת מאמרים תיאורטיים על גישתם הספרותית, שביניהם המאמר Controdolore "הכאב הנגדי"  (1914) נותר המפורסם ביותר. במהלך תקופה זו, הוא גם החל לכתוב לכתב העת של ג'וזפה דה רוברטי, "La Voce".

בשנת 1914, פאלאצסקי, שהיה פציפיסט, נפרד מהפוטוריסטים בגלל עמדתם הלוחמנית במלחמה הגדולה. אף על פי שהיה פטור מהשירות הצבאי, בקיץ 1916 הוא גויס לכמה חודשים כמהנדס  שהוצב בהמשך בפירנצה, רומא ולאחר מכן בטיבולי.

אחרי המלחמה, הוא שמר על גישה מסויגת כלפי המשטר הפשיסטי וניהל חיים מבודדים מאוד, מה שאפשר לו להעמיק את יצירתו הספרותית. הוא כתב את "Due Imperi... mancati" (1920), ספר אוטוביוגרפי בחלקו על מלחמת העולם הראשונה ועל ביטויים קומיים-בורלסקיים של התחלות הפשיזם 
"Il Re bello" (1921), "La Piramide" (1926) ו-"Stampe dell'800" (פרוזה, 1932). אך הקריירה שלו הגיעה לשיאה עם "האחיות מאטראסי" Sorelle Materassi   (1934) שהצלחתו הביאה אותו לתשומת לב הציבור הרחב . יצירה זו עובדה לסרט בשנת 1944 ולימים לדרמת טלוויזיה בשנת 1972.

בשנת 1938 נפטר אביו, וב- 1939 נפטר אמו. ב- 1941 עבר פאלאצסקי לרומא, שם התגורר עד מותו, .נשאר רווק.

פאךאצסקי נפטר ב-1974 בגיל 89 בדירתו ברומא. הוא נקבר בבית הקברות סטיניאנו של פירנצה.

במהלך שנות ה-60 נכנס פאלאצסקי לשלב שלישי של כתיבתו הספרותית, אותו הקדיש לחוויות נעוריו. האוונגרד הספרותי החדש שיבח אותו, וראה בו את קודמו העיקרי, אך הוא הגיב בריחוק ובאירוניה. בין יצירותיו האחרונות, שנכתבו כשהתקרב לגיל שמונים, נמצאת "הזבל האינטגרלי", שפורסם בשנת 1966, שבו זיהה איטלו קאלווינו מודל לכתיבתו. באותה שנה פרסם פאלאצסקי קובץ שירים בצרפתית, "Schizzi italofrancesi", בו הוא שרטט סצנות מחיי פריז, בעקבות ביקוריו התכופים  בצרפת בתקופה הפשיסטית כשביקש להימלט מהתרבות הרשמית. הוא פרסם גם את הסיפור הסוריאליסטי "Stefanino" (1969), "Il Doge" (1967), ולבסוף את הרומן "Storia di un'amicizia (1971).

מבקרי  הספרות במאה ה-20 ראו לעיתים קרובות בכתיבתו של פאלאצקי כתיבה ביזארית, פרדוקסלית, אלגורית, אוונגרדית, ובעלת יכולת ליצור עולם דמיוני, וציינו גם את יכולתו לשמור על קשרים קלושים עם תרבויות אירופאיות אחרות מאותה תקופה.

הוקרה
1948 - פרס ויארג'ו - (בו זמנית עם אלזה מורנטה) על הרומן שלו "האחים קוקולי", 
1953 - פרס מרצוטו
1957 -פרס אנטוניו פלטרינלי
15 באפריל 1964 - קיבל בקשקאיש מאומברטו השני מסבויה את עיטור מסדר ההצטיינות  האזרחית של בית סבויה בדרגת אביר

הנצחה
1999 - אוניברסיטת פירנצה פתחה את מרכז המחקר "אלדו פאלאצסקי" במסגרת המחלקה לספרות ולפילוסופיה

במדיה אמנותית אחרת
מוזיקה
מריו קסטלנואובו-טדסקו הלחין מוזיקה על בסיס השיר 
E lasciatemi divertire" (Canzonetta)
פדריקו די סנטו כתב יצירה למקהלה מעורבת בהשפעת האונומטופאות טעונות הסבל והקצב מן השיר ""La fontana malata"
סילבנו בוסוטי השתמש בטקסטים מאת פאלאצסקי ביצירותיו הניסיוניות

אניו מוריקונה כתב את הפסקול לעיבודים לקולנוע ולטלוויזיה לפי יצירות פאלאצסקי כמו למשל הסרט "האחיות מטראסי" 
2003 - פסקל דוסאפן (צרפת) הלחין את האופרה "Perelà, uomo di fumo
(פרלה, איש העשן) לפי הרומן של פאלאצסקי

סיפורים, רומנים
Riflessi , Cesare Blanc, Firenze, 1908 הגיגים (לאחר מכן תחת הכותרת   Allegoria di novembre ) (אלרוגיה של נובמבר,1943)
   Il codice di Perelà  , Edizioni futuriste di Poesia, Milano, 1911 , רומן, ( גרסה חדשה  Perelà, uomo di fumo , Vallecchi, Firenze, 1954 - איש העשן)
  Due imperi.... mancati , Vallecchi, Firenze 1920
  Il Re bello , Vallecchi, Firenze 1921 (המלך היפה)
1926  La piramide  . Scherzo di cattivo genere (הפירמידה), רומן - בדיחה מן הסוג המרושע
הפירמידות e fuor di luogo , Vallecchi, Firenze 1926 (ולא במקום)
  Stampe dell'Ottocento , Treves-Treccani-Tumminelli, Milano - Roma, 1932 (הדפסי המאה ה-19)
Sorelle Materassi , Vallecchi, Firenze 1934, רומן - האחיות מטראסי
  Il palio dei buffi  Vallecchi, Firenze 1937 (תחרות המגוחכים)
 Tre imperi... mancati. Cronaca (1922-1945), Vallecchi, Firenze 1945
   I fratelli Cuccoli  , Vallecchi, Firenze 1948 - האחים קוקולי
 Bestie del '900, Vallecchi, Firenze 1951 (חיות המאה ה-20)
  Roma   Vallecchi, Firenze 1953  (רומא)
  Scherzi di gioventù (raccolta di lazzi, frizzi, schizzi, girigogoli e ghiribizi e del manifesto L'antidolore) , Milano 1956
(מתיחות נעורים -אוסף בדיחות, קטעים, מערכונים, סיבובים וגחמות והמנשר  משכך הכאבים 
 Vita militare, Rebellato,  Padova  1959  חיי צבא
  Il piacere della memoria , Mondadori, Milano 1964 תענוג הזיכרון
  Il buffo integrale , Mondadori, Milano 1966 (המצחיק השלם)
 Ieri, oggi e... non domani, Nuovedizioni E. Vallecchi, Firenze 1967 (אתמול, היום ו...לא מחר)
  Il Doge , Mondadori, Milano 1967 (הדוג'ה)
 Stefanino, Mondadori, Milano 1969 (ספטפנינו)
  Storia di un'amicizia  Mondadori, Milano 1971 (סיפור של ידידות)
 Interrogatorio della contessa Maria, Mondadori, Milano 1988
(חקירת הרוזנת מריה)

שירים
  I cavalli bianchi , Spinelli, Firenze 1905 (הסוסים הלבנים)
  Lanterna , Stabilimento Tipografico Aldino, Firenze 1907 (בפנס)

1909  Poemi Firenze  - 
בעריכת "צ'זארה בלאנק", Stabilimento tipografico Aldino, 1909
Rio Bo (הנהר בו)
La fontana malata  (המזרקה החולה)
 E lasciatemi divertire 1910 (תנו לי לההנות)
 L'incendiario .  Col rapporto sulla vittoria futurista di Trieste ,   Edizioni Futuriste di poesia, Milano 1910  (המבעיר.עם דיווח על הניצחון הפוטוריסטי של טריאסטה)
 L'incendiario (1905-1909), Edizioni Futuriste di poesia   Milano 1913 - גרסה מורחבת
 Poesie 1904-1914, Firenze, 1925

 Poesie, Milano 1930
 Poesie 1904-1914, Firenze 1942
 Piazza San Pietro, poesia, in facsimile,  מאויר על ידי מינו מקארי Mino Maccari, Firenze 1945  (כיכר סן פייטרו)
   Difetti 1905 , Milano 1947  (פגמים)
  Viaggio sentimentale , Milano 1955  (מסע סנטימנטלי)
 Poesie 1904-1914, Firenze 1963
 Schizzi italo-francesi, Milano 1966 (רישומים איטלו-צרפתיים)
  Cuor mio , Mondadori, Milano 1968  (הלב שלי)
Poesie,בעריכת  סרג'ו אנטוניילי   Mondadori, 1971
 Via delle cento stelle 1971-1972, Milano 1972 (דרך מאת הכוכבים)
 Tutte le poesie, Mondadori, Milano 2002 (כל השירים)

שיריו נקבצו כיום בקובץ Tutte le poesie (כל השירים) בסדרה 
I Meridiani  ובמיוחד בפרסומים האנטולוגיים. השירים ה"קרפוסקולריים" 'I cavalli bianchiו Lanterna זמינים בהוצאה לאור "אמפיריה".

 פרוזה אוטוביוגרפיה, מסות
Chi sono 
 Il controdolore. Manifesto futurista, 1914 (הכאב הנגדי. מנשר פוטוריסטי)
1914 - Neutrale
  Due imperi... mancati , 1920  (שתי אימפריות... מוחמצות)
ב-1945 - גרסה מורחבת  תחת הכותרת
Tre imperi... mancati cronache 1922-1945
(שלוש אימפריות ... מוחמצות. כרוניקות מהשנים 1945-1922) הנוגעת גם לניסיון האימפריה הקולוניאלית האיטלקית
 Stampe dell’Ottocento, 1932 (הדפסים מהמאה ה-19)
 Scherzi di gioventù, 1956 (מתיחות נעורים) 
 Vita militare, 1959 (חיים צבאיים)
 Il piacere della memoria, 1964 (תענוג הזיכרון)

תרגומים
מצרפתית: 
 I tre libri di Tartarino -  "שלושה ספרי טרטרן" מאת אלפונס דודה
Rossa e nero - "אדום ושחור" מאת סטנדל

הערות שוליים

קישורים חיצוניים


אתר המרכז פאלאצסקי, אוניברסיטת פירנצה
אנטונלו רוברטו - חומר חינוכי על הסופר 
italian poetry
באציקלופדיית טרקאני 1935, 2001
באנציקלופדיה הרוסית הגדולה 2014

180px|ממוזער|שמאל|קברו של פאלאצסקי בבית הקברות סטיניאנו

לקריאה נוספת
Nina Façon,Doina Condrea-Derer, Andreia Vinci-Birtolon   Literatura italiană Dicționar cronologic'', Editura enciclopedică română, București 1974

קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:מסאים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה
קטגוריה:שמות עט
קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:פוטוריזם
קטגוריה:איטלקים במאה ה-20 
קטגוריה:סופרים כותבי צרפתית
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית
קטגוריה:מתרגמים לאיטלקית
קטגוריה:מקבלי עיטורים איטלקיים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1885
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1974