קפה קלוזרי דה לילה

קפה קלוסרי דה לילה (בצרפתית: La Closerie des Lilas) הוא מסעדה, בראסרי ובר הנמצא ברובע השישי באזור מונפרנאס בפריז.

בתי קפה ידועים נוספים כמו "קפה Le Dôme", "לה רוטונד", "לה סלקט" ו"לה קופול", ממוקמים גם הם בשדרות מונפרנס.

המקום שימש בעבר כבית קפה והפך למסעדת גורמה, הוא קיבל את שמו מאולם הריקודים לשעבר  (1847–1940), הידוע יותר בשם "Bal Bullier", שפעל בסמוך. זהו אחד מבתי הקפה שאליהם הגיעו אמנים ואינטלקטואלים, במיוחד במחצית הראשונה של המאה ה-20.

 היסטוריה 
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19, בית הקפה "לה קלוזרי דה לילה" היה מקום המפגש של קבוצת ציירים שנקראו-הבלתי מתפשרים. היו אלה ציירים שעזבו את הסטודיו של שארל גלייר בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז, וביניהם היו בזיל, רנואר, מונה וסיסלי, ופיסארו. ציירים אלה הפכו לימים לאימפרסיוניסטים.

בבית הקפה נהגו לשבת גם אמיל זולא, פול סזאן, תאופיל גוטייה, שארל בודלר והאחים ז'ול ואדמון דה גונקור.

ימין|ממוזער|"לה קלוסרי דה לילה" בשנת 1909.
ממוזער|גרטרוד שטיין וג'ק המינגוויי בשנת 1924.
בתחילת המאה ה-20, בעקבות פול ורלן, שהיה מבקר קבוע במקום, הגיע פול פור לשחק שחמט עם לנין ולפגוש את חבריו הסופרים, גיום אפולינר ואלפרד ז'ארי.

מבקר האמנות פול גורדו, היה כותב את מאמריו על שולחן בפינת המקום, לאחר שעזב את התיאטרון ולפני שפנה למשרדו ב"פרנס-סואר" (France-Soir).

ממוזער|הבר ב-"La Closerie des Lilas".
"לה קלוזרי", שחיי הלילה שלה הפכו לאגדה, הייתה גם לאחד המוקדים החמים של האינטליגנציה האמריקאית. ארנסט המינגוויי, פרנסיס סקוט פיצג'רלד, הנרי מילר תרמו למוניטין של המקום. על מרפסת "לה קלוזרי", פיצג'רלד הקריא את כתב היד של "גטסבי הגדול" להמינגוויי.

ב"לה קלוזרי" התכנסו כל האינטליקטואלים וכל האומנים של הגדה השמאלית במהלך הבל אפוק וגם בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. כאן ישבו, לדוגמה כמה מגדולי הציירים האימפרסיוניסטיים אמדאו מודיליאני, אנדרה ברטון, לואי אראגון, קייס ואן דונגן, פבלו פיקאסו, ז'אן-פול סארטר, אנדרה ז'יד, אוסקר ויילד, סמואל בקט, מאן ריי עזרא פאונד היו גם הם בין באי המקום. מאז 1980, תלוי ציור קנבס גדול של האמן ז'אן-קלוד מיינארד, שכותרתו "זמן סגירה," מעל הבר של "המקום". בציור מתואר ינשופי לילה נשענים על בר.

מסעדת "לה קלוזרי דה לילה" שייכת למשפחת סילייגוביץ', שבבעלותה גם "קפה דה פלור", מאז 1997.

 לה קלוזרי דה לילה והספרות 
ל"לה קלוזר דה לילה" היסטוריה עשירה ומשמעותית הקשורה לספרות. קשר זה נמשך גם בהווה באמצעות פרס לה קלוזר דה לילה שמאז 2007, מוענק פרס לסופר. חבר השופטים הקבוע מורכב מששת המייסדים השותפים: עמנואל דה בויסון, קרול שרטינו, אדלייד דה קלרמון-טונר, סטפני ז'ניקו, ג'סיקה נלסון וטטיאנה דה רונה.

גם חבר השופטים לפרס הספר הלא נכון (Prix du livre incorrect) מתכנס בתחילת כל שנה ב-"La Closerie des Lilas".

בשירו "À la Close", הזמר רנו  משבח את הבר הפריזאי המפורסם הזה. פה ישב לעיתים קרובות במהלך הדיכאון שלו ופה פגש את אשתו לעתיד, רומן סרדה .

 סרטים שצולמו ב"קלוזרי דה לילה" 
 1975 "האקדח הישן" של רוברט אנריקו זירת הפגישה בין רומי שניידר לפיליפ נוארה
 1978 "תחי החופש! מאת" סרז' קורבר, עם לה שרלו
 2008 "סאגאן" מאת דיאן קוריס
 2016 "פתוח בלילה" מאת אדואר בר
 2021 "פרידה מפריז" מאת אדואר באר

 קליפים שצולמו ב"קלוזרי דה לילה" 
 2022 "אם תקנה לי כוס" – רנו

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:פריז: בתי קפה
קטגוריה:הרובע הארבעה-עשר של פריז
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות