אוריולו רומאנו

או֗רִיו֗לו֗ רו֗מַאנו֗ (באיטלקית: Oriolo Romano) ידועה בפי המקומיים כ-אוּרִיו֗לו֗ (Uriolo), היא עיירה קטנה וקומונה במרכז איטליה, לא הרחק מעיר הבירה רומא. מספר תושבי העיירה הוערך ב-1 בינואר 2026 ב-3,708. מספר התושבים במקום יציב, בתאריך 31 בדצמבר 2021 היה מספר התושבים המוסכם 3,728.

 מקור השם 
אין וודאות ביחס למקור שמה של העיירה, וקיימות מספר סברות ואפשרויות. השם מורכב משתי מילים נפרדות. החלק הראשון הוא "אוריולו" (Oriolo). יש הסבורים שהמילה היא שיבוש של שעון או שען, הו֗רׇרִיוּם (horariolum), שפירושו לוח זמנים יומי קבוע בלטינית, שהחל כפי הנראה במנזרים של הנצרות, אחרים חושבים שאוריולו נגזרת מהשעון המקובע בראש מגדל בארמון אלטיירי בעיר. קיימת סברה נוספת, שלפיה אוריולו מגיע משמה של ציפור נודדת קטנה ששמה המדעי בלטינית הוא אוריולוס (oriolus), הנקראת בעברית זהבן מחלל. אפשרות נוספת היא, שהשם הוא התפתחות של המילה זהב באיטלקית-אורו (Oro). אין הסכמה גם בנוגע לחלק השני של שם העיירה, סיומת השם רומאנו (Romano). סיומת זו יכולה להצביע על היות המקום בצומת דרכים, אך ייתכן שמדובר בתוספת שמטרתה הבלבדית היא להבחין שם בין העיירה, לעיירה אחרת בעלת אותו השם "אוריולו", הנמצאת במחוז קלבריה, במרחק נסיעה של כ-530 ק"מ דרומית לאוריולו רומאנו.

 היסטוריה 
אזור העיירה היה מיושב בעת העתיקה, על-כך מעידים קברים אטרוסקיים שנמצאו בסביבת העיירה, הנקרופוליס של סוּטְרִי (Sutri) ובמרחק קצת יותר גדול הנקרופוליסים של טרקוויניה וצ'רווטרי (The Necropolises of Tarquinia and Cerveteri). הייסוּד הממשי של העיר מיוחס לשנת 1560, בתכנונו של האציל ג'ורג'ו סַנְטׇהקרו֗צֵ'ה (Giorgio Santacroce), אליו הועבר המקום כאחוזה פאודלית על-ידי משפחת אורסיני. סנטהקרוצ'ה תכנן את המקום כעיר "אידיאלית ומאושרת". הוא הזמין חוואים מאומבריה וטוסקנה, להתיישב ולעבוד תמורת אחוזים מהיבול, או אחוזים מתמורת היבול. על מנת ליצור די שטח, ולהקים "עיר מאושרת ואידיאלית", סנטהקרוצ'ה ביצע ביעור של חלק משטחי היערות שסבבו את המקום, תכנן רחובות ישרים, ונתן חלקת אדמה לכל תושב. ב-1606 העיירה הוחזרה למשפחת אורסיני, שהעבירה למשפחת אלטיירי (Altieri) את השליטה באזור ב-1671. ביחד עם ההמחוז כולו, אוריולו רומאנו אוחדה בשנת 1861 בהליך איחוד איטליה, שהנהיג המלך ויטוריו אמנואלה השני. בשנת 1903 נערך בעיר ניסוי של
שמאל|ממוזער|312px|באדום:מיקומה של אוריולו רומאנו בדרום נפת ויטרבו.

 גאוגרפיה ואקלים 
 גאוגרפיה 
אוריולו רומאנו נמצאת במרכז איטליה, במחוז לאציו. בדרום נפת ויטרבו, על גבול המרחב המטרופוליטני של רומא. העיירה נמצאת בתוך אזור מיוער בעצי אשור של מונטה רסקיו (Monte Raschio). היער זכה ביחד עם יערות אשור עתיקים אחרים באירופה, בהכרה של אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. באזור העיר קיימים גם יערות, בהם עצים מסוגים אחרים. העיירה קרובה לאגם ברצ'אנו (Lago di Bracciano), כ-3 ק"מ בקו אווירי, וקרובה מעט פחות לשני אגמים נוספים. מרחקה של אוריולו רומאנו מהים התיכון מסתכם בכ-20 ק"מ בקו אווירי. שכנותיה הקרובות הן פו'גיו (Poggio), פוג'יו פאלומבינו (Poggio Palombino), מונטהוירג'יניו (Montevirginio), פיאנה (Piana), מנזיאנה (Manziana) וקאנאלה מונטראנו (Canale Monterano). מרחק הנסיעה לעיר הנפה ויטרבו עומד על כ-38 ק"מ, ורומא עיר המחוז ובירת איטליה במרחק הנסיעה של כ-60 ק"מ. נהר ה-מיניונֶה (Mignone) זורם בשוליים המערביים של העיירה, ומתנקז לתוך הים הטירני, המהווה חלק מהים התיכון. גובהה הממוצע של אוריולו רומאנו מעל פני הים הוא 420 מטר. העיירה בנויה באזור הררי, שגובהו נע בין 300 ל-610 מטרים.

 אקלים 
בעיירה שורר אקלים ים תיכוני. עונת הקיץ חמה ולחה ועונת החורף קרה, אך לא נחשבת לקרה מאוד. העננות באזור נמוכה יחסית, בכל חודשי השנה היא אינה מגיעה ל-50%, ובחודשי הקיץ יורדת אל מתחת ל-20%. הרוחות במקום מתונות. מהירות הרוח הממוצעת השנתית מגיעה ל-12.95 קמ"ש. ממוצע מספר ימי הגשם בשנה עומד על 74.4, וכמות הגשם השנתית הממוצעת היא 600.4 מ"מ. לא נמצאו נתונים סטטיסטיים אודות כמויות שלג, או ימי שלג במקום, עקב מיקום העיירה בסמוך לרומא, אך ידוע שמדי פעם יורד שלג בעיירה. הגובה היחסי של המקום משפיע על הטמפרטורות, נדירה ירידת הטמפרטורה אל מתחת ל-1 מתחת לאפס, או עלייתה אל מעבר ל-32 מעלות צלזיוס.

 אתרים ונושאי עניין 
 בעיר 
ארמון אלטיירי: הארמון נושא את שמה של משפחת אלטיירי, וגם את שמו של המייסד סנטהקרוצ'ה (Palazzo Santacroce-Altieri), אך מוכר יותר כ"פאלאצו אלטיירי". בנייתו החלה בשנת 1579 והושלמה ב-1585, בסגנון מנייריסטי. בשנת 1674 הוכנסו יצירות אומנות של משפחת אורסיני ששלטה בעיר וגרה בארמון. ארמון אלטיירי ממוקם במרכז העיר ומתפקד גם כמוזיאון. לארמון מגדל שעון ופעמונים אופייני, עם גגון רעפים אדום. בכיכר אומברטו הראשון שבחזית הארמון פועלת מזרקת "העלים", עם אובליסק במרכזה ופסלונים בראש האובליסק.

גני וילה סנטהקרוצ'ה-אלטיירי: הגנים (Villa Santacroce Altieri) הם פארק רחב ידיים, בגודל של למעלה מ-0.8 קילומטר רבוע. הפארק נתרם לעיריית אוריולו רומאנו ב-1970, על ידי נדבן שרכש אותו על מנת לתרום לציבור. הפארק משמש לפיקניקים, למופעים ולקיום פסטיבלים.

 מחוץ לעיר 
שמורת מונטה רסקיו: יער מונטה רסקיו נמצא בשכנות מיידית לאוריולו רומאנו, הוא שמורה גדולה של עצי אשור, בני כ-150 שנה, שזכה בשנת 2017 בהכרת אונסקו כאתר מורשת עולמית, ביחד עם יערות אשור עתיקים אחרים באירופה. ביער חיים מגוון של חיות בר, ציפורים ויצורים קטנים, קיפודים אמיתיים, ארנבת קורסיקנית, עטלפים מערביים (Western barbastelle), דוכיפת מצויה, חתול בר אירופי, נמנמי גינה (Garden dormouse), סלמנדרה ממושקפת (Spectacled salamander), וחיפושיות אלפיניות ארוכות מחושים (Rosalia longicorn).

פארק מולה: הפארק (Parco Della Mola) משתרע מערבית לעיירה, במרחק נסיעה של כ-10 דקות. בפארק זורמים נחלים עם מפלים קטנים, וקיימים אזורי פיקניק ובילוי בטבע.

אגמים: שלושה אגמים נמצאים באזור. אגם ברצ'אנו (Lago di Bracciano) נמצא בקרבה גדולה לעיירה, אגם ויקו (lago di Vico) כ-24 ק"מ צפונית לאוריולו רומאנו, ואגם בולסנה הגדול יותר, כ-65 ק"מ צפונית לעיירה.

 אירועים ופעילויות 
בעיר נערכים מספר פסטיבלים שנתיים:

פסטיבל פטריות פורצ'יני: פסטיבל פטריות הפורצ'יני (funghi porcini Festival) נערך בדרך כלל מאמצע חודש ספטמבר, לאחר הופעת הפטריות, ומתקיים במהלך שני סופי שבוע. לקראת הפסטיבל מוקמים אוהלי ענק, ומגישים בהם מאכלים הקשורים בפטריה. את המאכלים מגישים גם במסעדות מקומיות. מן המאכלים המוגשים: ראביולטי (ravioletti-פסטה ממולאת בקרם פטריות), פטוצ'יני, וגם תפריטים אד הוק.

פסטיבל אקווטה: פסטיבל זה (Acquacotta Festival) הוא פסטיבל מזון הנערך בדרך כלל בסוף יוני וראשית יולי. הפסטיבל משולב עם ספורט ומאורגן על-ידי מועדון ספורט מקומי.

פסטיבל ציידים: פסטיבל אוכל המוקדש לציד, בעיקר של חזירי בר. מתחיל בסוף יולי ונמשך עד ראשית אוגוסט.

פסטיבלים דתיים: נערכים שלושה פסיטבלי דת, ב-14 באוגוסט לכבוד עלייתה של מריה לשמים, בזמן חג הכריסטמס (חג המולד) מתקיימת תהלוכה שבמסגרתה נושאים דמויות של ישו וצלבים כבדים, וב-14 בינואר מתקיימת סעודת גאורגיוס הקדוש שהוא הפטרון המגן על העיר.

 תרבות ואומנות 
מוזיאון ארמון אלטיירי: ארמון אלטיירי הבנוי במרכז העיירה מתפקד כמוזיאון, המציג את נכסי האומנות שהובאו לארמון בעיקר על-ידי משפחת אורסיני. במוזיאון פתוחים לציבור 14 חדרי תצוגה. התצוגה הידועה ביותר של המוזיאון מוצגת באולם האפיפיורים (Galleria dei Papi), ובה תלויים כל הדיוקנאות של האפיפיורים המוזיאון מוסיף תמונה לגלריה, בכל פעם שנבחר אפיפיור חדש. עוד בתצוגה תמונות, לרבות של בני משפחת אלטיירי, פריטי ריהוט, דוגמת כיסאות עתיקים מעוטרים בסגנון ניאו קלאסי, בידיי האומן ג'ובאני באליונה.

ספר: בשנת 2018 יצא לאור ספר מאת דמטריו פיצ'יני (Demetrio Piccini) בשם "אוריולו רומאנו: מסע בזמן" (ORIOLO ROMANO: Viaggio nel Tempo). הספר עוסק באדריכלות העירונית בעיירה מאז הקמתה.

 כלכלה 
כלכלת אוריולו רומאנו מתבססת במידה רבה על ענפים מסורתיים של מסחר, תעשייה זעירה, אומנויות דוגמת גילוף בעץ, גידול פטריות פורצ'יני, חזירים, פרות, ועיזים. באזור העיירה מייצרים יינות עם ציון מקור מבוקר ומובטח (DOC), שמן זית וגבינות בקר, עיזים ועוד. התיירות מתפתחת כתוצאה מהקרבה לשמורת מונטה רסקיו, פארק מולה ואגמי מים מתוקים, אך לא הגיעה למעמד מוביל, והעיירה עדיין לא מוצפת בהמוני תיירים. אוריולו מאוגדת באגודת העיירות האותנטיות באיטליה, המביאה אליה גם תיירות פנים איטלקית.

 ניסוי השידור של מרקוני 
בשנת 1903 שהה הממציא זוכה פרס נובל לפיזיקה גוליילמו מרקוני (Guglielmo Marconi) בעיר, וצוות בראשותו ובשיתוף צבא איטליה ערך ניסוי שידור ראשון לרומא, של הודעת רדיו-טלגרף "מרקוניגרם" לשלטונות ברומא. השדר נשלח מגבעות קמפאצ'ו הסמוכות לעיר (colline del Campaccio), ומאוחר יותר באותו היום קיבל הצוות שדר תגובה מרומא. התמונה המקורית של האירוע שמורה במוזיאון הדואר והתקשורת של איטליה.
שמאל|ממוזער|314px|ניסוי השידור של מרקוני ב-1903

 מצפה כוכבים 
בעיירה פועל מצפה כוכבים המצויד בטלסקופ רובוטי לא גדול. בנוסף לתצפיות אסטרונומיות, המצפה משמש גם כתחנה לחיזוי מזג האוויר באזור.

 גז רדון 
באזור העיר ובמבנים בתוכה התגלה קיומו של גז רדון בעל תכונות מסרטנות, בריכוז גבוה יותר מהריכוז הנחשב לבטוח על-ידי ארגון הבריאות העולמי. העיירה בשיתוף פעולה עם גורמים עירוניים באזור וברמה הלאומית, נקטה בפעולות שונות למזעור הבעיה. בין היתר הותאמו והוחמרו תקני הבניה בעיירה, למניעת חדירת הגז לבתים, או צמצומו אל מתחת לרמה המותרת.

 תחבורה 
כבישים: את העיירה חוצה כביש SP147. כבישים אחרים באזור העיירה הם SP2C, SP3A ו-SP4. האוטוסטרדות הקרובות ביותר לאוריולו רומאנו הן אוטוסטרדת החוף E80, ואוטוסטרדת האורך המרכזית של איטליה A1.

אוטובוסים: קווי אוטובוס יוצאים ומגיעים לעיירה הן מעיר הנפה ויטרבו צפונית לעיירה, והן מעיר המחוז והבירה רומא.

רכבת: קו רכבת אזורית SL3 של חברת הרכבות האיטלקית טרנאיטליה מגיע לאוריולו רומאנו, למרכז העיירה. זמן הנסיעה מטרמיני (Termini) התחנה המרכזית של רומא, מסתכם במעט יותר משעה.

תעופה: נמלי התעופה הבין-לאומיים הקרובים לאוריולו רומאנו הם נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו במרחק של כ-64 ק"מ, ונמל התעופה רומא-צ'אמפינו, במרחק של כ-83 ק"מ.

 ערים תאומות 
  (Saint-Bonnet)
  (Hawkhurst)

 גלריה 

 ראו גם 
 נמי
 קסטל גנדולפו
 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
קטגוריה:לאציו
קטגוריה:לאציו: ערים