כלכלת ונצואלה

כלכלת ונצואלה היא כלכלה מתפתחת בעלת תלות רבה במשאבים טבעיים. כלכלת ונצואלה מתבססת בעיקר על נפט, מכיוון שהיא מחזיקה באספקת הנפט הגדולה בעולם. מבחינה היסטורית, ונצואלה הייתה אחת מהמדינות העשירות ביותר באמריקה הדרומית, במיוחד משנות ה-50 עד שנות ה-80. ב-2013 כלכלתה של ונצואלה התרסקה עקב שחיתות, אבטלה, מחסור באוכל, משטר סמכותני וניהול לא נכון של תעשיית הנפט. מאז עלייתו של ניקולאס מדורו, מיליוני תושבים עזבו את ונצואלה והתמ"ג שלה ירד ב-80% בתוך פחות מעשור.

ונצואלה נמצאת במקום ה-18 ברשימת מדינות על-פי תפוקת הנפט הגולמי נכון לדצמבר 2023, והיא החברה ה-8 הגדולה ביותר באופ"ק. היא גם חברה בארגון הסחר העולמי, בברית הבוליברית ובאיחוד האומות הדרום אמריקאיות (Unasur). בנוסף לנפט, הוונצואלים מייצרים ומייצאים פלדה, אלומיניום, צמנט, כימיקלים, מכשירי אלקטרוניקה ושתייה. מטבע המדינה הוא הבוליבר הוונצואלי (BEV). למדינה שווי מוערך של 14.3 מיליארד דולר במשאבי טבע.

ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של ונצואלה, למרות היחסים המתוחים בין שתי המדינות. הייצוא האמריקאי לוונצואלה כולל מכשירי אלקטרוניקה, מוצרי חקלאות, מכשור רפואי ומכוניות. ונצואלה היא אחת מארבע מייצאות הנפט הגדולות ביותר לארצות הברית, וכ-500 חברות אמריקאיות משתמשות בנפט מוונצואלה.

 היסטוריה 
ב-1922, התגלה נפט בעיר מרקאיבו, ומשנות ה-50 ועד תחילת שנות ה-80, כלכלת ונצואלה הייתה אחת החזקות והמשגשגות ביותר בדרום אמריקה. הצמיחה המתמשכת בתקופה זו משכה למדינה מהגרים רבים.

ב-1960, ונצואלה הייתה אחת מהמקימות של אופ"ק, ארגון המדינות המייצאות נפט אשר מטרתו הוא להוות קרטל בתחום הנפט.

בשנות ה-60 וה-70 ממשלת ונצואלה בראשות קרלוס אנדרס פרץ  ניצלה את רווחי הנפט שלה על מנת לממן תוכניות רווחה והלאמה. התוכניות כללו הקמה של תשתיות בריאות, חינוך, תחבורה ואוכל אך הובילו להוצאות מופרזות ולעלייה דרמטית של החוב החיצוני (מ-2 מיליארד דולר ב-1972 ל-33 מיליארד דולר ב-1982).

המצב הכלכלי של ונצואלה החמיר כאשר מחירי הנפט קרסו במהלך שנות ה-80. לואיס הררה קמפינס  נבחר באותה העת והכלכלה חוותה טלטלה לאורך כל תקופת כהונתו. שיעורי האינפלציה עלו, ונותרו בטווח שבין 6% ל-12% בשנים 1982 עד 1986.

בשנות ה-90 ממשלת ונצואלה בראשות קרלוס אנדרס פרס מכרה שלושה בנקים, מספנה, שני מפעלי סוכר, חברת תעופה, חברת טלפון ורצועת תדרים סלולרית, בתמורה לסכום כולל של 2,287 מיליון דולר. עד סוף השנה, האינפלציה ירדה מ-84% ב-1989 ל-31% ואף נרשמה צמיחה כלכלית של 9%.

ב-1999, הוגו צ'אווס נכנס לתפקיד נשיא ונצואלה והבטיח להילחם בעוני ובשחיתות. בשנים הראשונות שלאחר בחירתו (1999-2003) היה זינוק חסר תקדים בממדי העוני, למרות העובדה שהכנסות המדינה מנפט גדלו פי ארבעה. עם זאת, התמ"ג של ונצואלה צמח בתקופת כהונתו (מ-97.52 מיליארד דולר ל-372.59 מיליארד דולר) והאינפלציה נותרה יציבה (בסביבות 20%).

בשנת 2014 ונצואלה נכנסה למיתון כלכלי, והצמיחה בתמ"ג ירדה לשיעור של 3.0%-. בסיטיבנק (Citibank) סברו כי "לכלכלה יש סיכוי נמוך להשתפר" וכי מצבה בגדר "אסון". ב-24 באוגוסט 2017, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הטיל סנקציות על ונצואלה, האוסרות עליה לבצע עסקאות בחוב המדינה, לרבות השתתפות בהסדרי חוב.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

*
ונצואלה