נפשות מתות

נפשות מתות (ברוסית: Myórtvyye dúshi, בכתיב המקורי טרום-רפורמת 1918: ) הוא רומן מאת ניקולאי גוגול, שפורסם לראשונה בשנת 1842, ונחשב לאחת מיצירות המופת של הספרות הרוסית של המאה ה-19. הרומן מתאר את מסעותיו והרפתקאותיו של פאבל איבנוביץ' צ'יצ'יקוב ואת שלל האנשים שהוא פוגש בדרכו. אנשים אלה מאפיינים את האצולה הרוסית הבינונית של אותה תקופה. גוגול עצמו ראה ביצירתו "פואמה אפית בפרוזה", ואף כינה אותה בתוך הספר "פואמה בפרוזה". גוגול התכוון שהרומן יהיה החלק הראשון של יצירה בת שלושה כרכים, אך הוא שרף את כתב היד של החלק השני זמן קצר לפני מותו. מהדורות מודרניות של "נפשות מתות" כוללות גם את מה ששרד מהחלק השני, כפי ששוחזר על ידי עורכים מתוך מחברותיו של גוגול. אף על פי שהרומן מסתיים באמצע משפט (בדומה לרומן "המסע הסנטימנטלי" של לורנס סטרן), הוא נחשב על ידי רבים כרומן שלם בצורתו הקיימת.Christopher English writes that "Susanne Fusso compellingly argues in her book Designing Dead Souls that Dead Souls is complete in Part One, that there was never meant to be a Part Two or Part Three, and that it is entirely consistent with Gogol's method to create the expectation of sequels, and even to break off his narrative in mid-story, or mid-sentence, and that he was only persuaded to embark on composition of the second part by the expectation of the Russian reading public" – 

 אפיון 
הכותרת המקורית, כפי שמוצגת באיור על עמוד השער, הייתה "נדודיו של צ'יצ'יקוב, או נפשות מתות. פואמה", אשר התכווצה ל"נפשות מתות" בלבד. באימפריה הרוסית, לפני שחרור הצמיתים בשנת 1861, הייתה לבעלי קרקעות הזכות להחזיק בצמיתים כדי שייעבדו את אדמתם. צמיתים נחשבו לרכושו של בעל הקרקע, אשר יכול היה לקנות, למכור או למשכן אותם, כמו כל רכוש אחר. כדי לספור צמיתים (ואנשים באופן כללי), נעשה שימוש במסווג "נפש": למשל, "שש נפשות של צמיתים". עלילת הרומן נסובה על "נפשות מתות" (כלומר, "צמיתים מתים") שעדיין מנוהלות ברישומי רכוש. במישור אחר, הכותרת מתייחסת ל"נפשות המתות" של דמויותיו של גוגול, שכולן מייצגות היבטים שונים של פושלוסט (שם עצם רוסי המתורגם כ"נפוץ, וולגרי" מההיבט המוסרי והרוחני, עם גוונים של יומרנות של המעמד הבינוני, משמעות מזויפת ופיליסטיות).

הרומן "נפשות מתות" הושווה לדון קישוט של מיגל דה סרוונטס ולרשומות מועדון הפיקוויקים של צ'ארלס דיקנס. העלילה לרומן הוצעה לגוגול על ידי חברו, אלכסנדר פושקין.

 תרגומים לעברית 
 נפשות מתות: פואמה (מרוסית: יצחק שנהר), שוקן, 1947.
 נפשות מתות: פואמה (מרוסית: צבי ארד), דביר, 1992.
 נפשות מתות: פואמה, כולל החלק השני (מרוסית: רנה ליטוין), הספריה החדשה, 2013.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים