בריאות דיגיטלית

בריאות דיגיטלית היא תחום ידע ומעשה העוסק בפיתוח ובשימוש בטכנולוגיות דיגיטליות לשם שיפור בריאות, שירותי בריאות ובריאות הציבור.

על פי ארגון הבריאות העולמי, בריאות דיגיטלית היא "תחום הידע והפרקטיקה הקשור לפיתוח ולשימוש בטכנולוגיות דיגיטליות כדי לשפר את הבריאות". ההגדרה חופפת בחלקה לבריאות אלקטרונית  ולאינפורמטיקה רפואית, אך מדגישה את מכלול הכלים הדיגיטליים, המידע והנתונים, וכן את השינוי התרבותי באופן שבו ניתנים שירותי בריאות בעידן הדיגיטלי.

בריאות דיגיטלית כוללת מגוון רחב של תחומים וטכנולוגיות: טלרפואה, רשומה רפואית ממוחשבת, יישומי בריאות ניידת , מכשירים לבישים, שימוש בבינה מלאכותית ובלמידת מכונה ברפואה, מערכות לניטור מרחוק של חולים, פלטפורמות לניהול נתוני בריאות, וכלים לתמיכה בקבלת החלטות קליניות. התחום מערב אנשי מקצוע מרפואה, סיעוד, מערכות מידע, מדעי הנתונים, בריאות הציבור, מדעי החברה, כלכלת בריאות ועוד.

 הגדרות ומסגרות מושגיות 
ארגונים בינלאומיים מגדירים בריאות דיגיטלית בדרכים דומות:
 ארגון הבריאות העולמי (WHO) – "תחום הידע והפרקטיקה הקשור לפיתוח ולשימוש בטכנולוגיות דיגיטליות כדי לשפר את הבריאות"; ההגדרה מדגישה הרחבה של מושג ה־eHealth, תוך הכללת "צרכנים דיגיטליים" ומגוון רחב של מכשירים חכמים ומחוברים.
 מינהל המזון והתרופות של ארצות הברית (FDA) – מתייחס לבריאות דיגיטלית כתחום רחב הכולל בריאות ניידת, טכנולוגיות מידע בריאותי, מכשירים לבישים, טלה־בריאות וטלה־רפואה, ותוכנות רפואיות (כגון Software as a Medical Device).
 ה־OECD – מדגיש את "הטרנספורמציה הדיגיטלית" של מערכות הבריאות באמצעות שימוש בנתוני בריאות ובטכנולוגיות דיגיטליות לשם שיפור הטיפול, מניעת מחלות, הגנת בריאות הציבור וניהול ביצועים מערכתיים.

חוקרים אחדים מציעים לראות בבריאות דיגיטלית לא רק "אוסף טכנולוגיות", אלא שינוי תרבותי באופני הקשר בין מטופלים, אנשי צוות ומערכות בריאות – כולל תהליכי "דמוקרטיזציה של נתוני בריאות", שיתוף החלטות ושינוי דפוסי האחריות על ניהול מצבו הבריאותי של האדם.

 תחומי משנה וטכנולוגיות מרכזיות 
 טלה־רפואה וטלה־בריאות 
טלה־רפואה (Telemedicine) וטלה־בריאות (Telehealth) מתארות מתן שירותי בריאות מרחוק באמצעות טכנולוגיות תקשורת. דוגמאות לכך הן ביקורים רפואיים בווידאו, מעקב מרחוק אחר חולים כרוניים, ייעוץ בין רופאים (teleconsultation), והתערבויות קבוצתיות מקוונות. במסגרת זו ניתן:
 לאפשר נגישות לטיפול באזורים מרוחקים;
 להפחית עומסים במרפאות ובבתי חולים;
 לשמור על רצף טיפולי במצבי חירום (כגון מגפת COVID-19).

 יישומי בריאות ניידת (mHealth) ומכשירים לבישים 
טלפונים חכמים, טאבלטים ומכשירים לבישים (wearables) מאפשרים ניטור רציף של פרמטרים כגון דופק, פעילות גופנית, דפוסי שינה ורמת גלוקוז, וכן מספקים התראות, תזכורות והתערבויות לשינוי הרגלים. חנויות האפליקציות מציעות עשרות אלפי אפליקציות בריאות, החל בכלים לניהול סוכרת ועד אפליקציות לבריאות הנפש. שימוש מוגבר באמצעים אלו מעלה שאלות של איכות, רגולציה, פרטיות ומעמד המידע הנאסף ביחס לרשומה הרפואית הרשמתי.

 רשומות רפואיות ממוחשבות ומערכות מידע רפואיות 
המעבר מתיקים רפואיים מבוססי נייר לרשומה רפואית ממוחשבת (EMR/EHR) הוא מאבני הדרך המרכזיות בבריאות הדיגיטלית. רשומות ממוחשבות מאפשרות:
 אחסון, חיפוש ושיתוף מידע קליני בצורה מובנית;
 הפחתת טעויות תרופות וטעויות תיעוד;
 שליפה של נתוני עתק (big data) לצורכי מחקר, ניהול מערכת, תכנון שירותים ובריאות הציבור.

עם זאת, הטמעה לא מיטבית של מערכות אלו עלולה להכביד על עבודת צוותים רפואיים, לפגוע בשחיקת רופאים ולהעלות סיכונים של פרטיות מידע ואבטחת מידע.

 בינה מלאכותית, למידת מכונה וניתוח נתונים 
שילוב בינה מלאכותית ולמידת מכונה בבריאות דיגיטלית כולל:
 מערכות לסיוע באבחון (למשל בפענוח דימות רפואי);
 מודלים לחיזוי החמרה במחלות כרוניות או סיבוכים;
 אופטימיזציה של משאבים ותכנון זרימת מטופלים;
 צ'טבוטים רפואיים ותמיכת החלטה למטופלים.

השימוש בכלים אלו מעורר סוגיות רגולטוריות ואתיות – כגון שקיפות האלגוריתם, הטיות בנתונים, אחריות משפטית במקרה תקלה, והצורך לפקח על איכות הנתונים והמודלים.

 התערבויות בריאות דיגיטליות 
הספרות המקצועית עושה שימוש במונח התערבויות בריאות דיגיטליות (Digital Health Interventions) לתיאור שימוש מובחן בכלים דיגיטליים לשם מניעה, אבחון, טיפול ושיקום. דוגמאות:
 התערבויות מבוססות SMS להפסקת עישון;
 אפליקציות עם פרוטוקול מבוסס ראיות לטיפול בדיכאון;
 מערכות תמיכה עצמית לניהול סוכרת או יתר לחץ דם.

 אוריינות בריאות דיגיטלית 
אוריינות בריאות דיגיטלית (Digital health literacy) מתארת את היכולת לאתר, להעריך, להבין ולהשתמש במידע בריאותי מקורות דיגיטליים – אתרים, אפליקציות, פורטלים ועוד. על פי ה־OECD, אוריינות זו כוללת ביטחון בבחירת מקורות איכותיים, הבנת התוכן ויישומו לקבלת החלטות בריאותיות.

מדדי אוריינות בריאות דיגיטלית (כגון eHEALS) משמשים להערכת פערים בין קבוצות אוכלוסייה, ולפיתוח תוכניות להגברת מיומנויות דיגיטליות אצל מטופלים ואנשי צוות רפואי.

 יתרונות ואתגרים 
 יתרונות פוטנציאליים 
לבריאות דיגיטלית מיוחסים מספר יתרונות:
 שיפור הנגישות לשירותי בריאות באזורים מרוחקים או חסרי תשתיות;
 קידום רפואה מותאמת אישית באמצעות ניתוח נתונים רב־ממדי;
 שיפור רצף הטיפול באמצעות שיתוף מידע בין נותני שירותים;
 העצמת המטופל באמצעות כלים לניטור עצמי, מידע מותאם ותמיכה בהחלטות.

במדינות רבות, כלים דיגיטליים שימשו בזמן מגפת COVID-19 למעקב אפידמיולוגי, ניהול תפוסת בתי חולים, ומעבר מהיר לטלה־רפואה.

 אתגרים, סיכונים וביקורת 
מן הצד השני, קיימים אתגרים וסיכונים:
 פרטיות ואבטחת מידע – שימוש גובר בנתונים רגישים מעלה סיכונים של דליפות מידע, שימוש לרעה, מעקב מסחרי או ממשלתי.
 פערים דיגיטליים – אוכלוסיות עם גישה מוגבלת לאינטרנט או למכשירים מתקדמים עלולות להיפגע מהסטת שירותים לערוצים דיגיטליים בלבד.
 העמסת מידע ולחץ – ניטור עצמי אינטנסיבי וחשיפה למידע רפואי רב ללא ליווי מקצועי יכולים להעלות חרדה ולהוביל להתנהגויות בריאות לא מיטביות.
 שינוי יחסי רופא–מטופל – מעבר לתקשורת מקוונת עשוי לפגוע בהיבטים בין־אישיים של טיפול, או להפוך רופאים ל"מתפעלים של מערכות" במקום לנותני טיפול ישיר.
 תשואות כלכליות לא ודאיות – על אף השקעות עתק בסטארט־אפים ומיזמי בריאות דיגיטלית, מחקרים וניתוחים כלכליים מצביעים על קושי לייצר מודלים עסקיים יציבים בחלק מהתחומים, ועל תחרות רבה בין אפליקציות דומות.

ארגונים בינלאומיים כגון WHO ו־UNESCO פרסמו הנחיות ומסגרות רגולציה לגוברננס של פלטפורמות דיגיטליות, המנסות לאזן בין חדשנות לבין הגנה על זכויות אדם, פרטיות ושוויון.

 בריאות דיגיטלית בישראל 
ישראל נחשבת לאחת המדינות המובילות בעולם בבריאות דיגיטלית. בין הגורמים לכך:
 מערכת בריאות ציבורית עם כיסוי אוניברסלי, ותרבות ארגונית של איסוף מידע והטמעת מערכות מידע;
 רשומות רפואיות ממוחשבות בקופות החולים מאז שנות ה־90;
 אקו־סיסטם של חברות הזנק (סטארט־אפים) בתחום הבריאות הדיגיטלית, ביג דאטה רפואי ובינה מלאכותית ברפואה.

משרד הבריאות הקים אגף ייעודי לבריאות דיגיטלית, העוסק בין היתר:
 בתמיכה במחקר ופיתוח טכנולוגיות בריאות;
 בגיבוש מתודולוגיות להערכת טכנולוגיות בריאות דיגיטליות;
 בקידום תשתיות נתוני בריאות ארציות.

מדינת ישראל ומשרד החדשנות, יחד עם משרד הבריאות וגורמים נוספים, מפעילים תוכניות לעידוד פיילוטים של טכנולוגיות בריאות דיגיטליות במוסדות רפואיים, במטרה להפוך את ישראל ל"מעצמת בריאות דיגיטלית".

 ראו גם 

 אורח חיים בריא
 בריאות
 התמכרות למסכים

 אבטחת מידע התנהגותית
 פסיכוטכנולוגיה

 הערות שוליים 

קטגוריה:טלרפואה