פאולוס מסמוסטה

פַּאוּלוּס מִסַּמוֹסַטָה (ביוונית: Παῦλος ὁ Σαμοσατεύς; ) היה פטריארך אנטיוכיה בשנים 260–268, ומאוחר יותר הורחק מהכנסייה ככופר ("נידוי").

ביוגרפיה
פאולוס נבחר לפטריארך אנטיוכיה בשנת 260. הוא החזיק במשרה האזרחית של פרוקורטור דוקנריוס. תקופת כהונתו של פאולוס, יליד  (עיר בחלקו העליון של נהר הפרת), באנטיוכיה, חלה בזמן סוער מבחינה פוליטית. הגבול המזרחי של האימפריה הרומית היה נתון ללחץ מצד האימפריה הסאסאנית, ואנטיוכיה נכבשה על ידי האימפריה התדמורית קצרת-הימים בשלהי כהונתו כפטריארך, עד שהשלטון הרומי באזור הושב על כנו על ידי אורליאנוס בשנת 272.

המקור הקדום והעיקרי לגבי פאולוס הוא הספר "תולדות הכנסייה" מאת אוסביוס מקיסריה. הקטעים עליו נכתבו כנראה כמה עשורים לאחר האירועים סביב פאולוס, ומונעים בבירור ממאמץ להכפיש את ה ואת הזיקה האפשרית שלו למושג של  של אלוהים יחיד, מכיוון שאוסביוס, ואיתו רוב הבישופים במזרח האימפריה הרומית במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-4, דגלו (בעקבות התאולוגיה של אוריגנס) במודל השילוש הקדוש הלא- של שלושה היפוסטזים: האל האב, הלוגוס הבן, ורוח הקודש. הספר "תולדות הכנסייה" כולל מעט מאוד תוכן תאולוגי בהאשמותיו נגד פאולוס. אוסביוס רק מציין ("תולדות הכנסייה", ספר 7, פרק 27) שפאולוס טען כי ישו היה מטבעו אדם רגיל. רוב העבירות האחרות שיוחסו לפאולוס נגעו להתנהלותו כפטריארך, לאורח חייו הפרטי, ולעושרו יוצא הדופן ממקורות מפוקפקים לכאורה ("תולדות הכנסייה", ספר 7, פרק 30).

ייתכן שפאולוס מסמוסטה אכן הפיץ את התאולוגיה של מונרכיאניזם דינמי, שלא נחשבה לכפירה באותה עת, כלומר שישו נולד כאדם רגיל לחלוטין, אך בשלב מסוים (לרוב בטבילתו) "אימץ" אותו האל והעניק לו כוח אלוהי מיוחד. כלומר, ישו אינו "אלוהים הבן" שהיה קיים מאז ומעולם, אלא אדם שרומם למעמד אלוהי, כך שהאיש ישו כיוון את שאיפותיו ומעשיו באופן מוחלט לעבר האל. ייתכן גם שהעבירות האחרות, הלא-תאולוגיות, שבהן הואשם, היוו את העילה הממשית לביקורת ולהדחתו מתפקיד הפטריארך, וכי החיפוש אחר נימוקים תאולוגיים נגדו נעשה רק באופן נלווה.

השקפותיו של פאולוס נידונו בסינוד באנטיוכיה בשנת 264. הצהרותיו גרמו להשקפותיו להיראות מקובלות בתחילה. רק בסינוד מאוחר יותר בשנת 268 הוחלט על הדחתו מכהונת הפטריארך ו נבחר ליורשו. עם זאת, פאולוס המשיך לכהן כפטריארך, כיוון שהוא וקהל תומכיו הגדול לא הכירו בהדחה, והוא נתמך על ידי זנוביה מלכת תדמור. דומנוס הראשון נכנס לתפקיד הפטריארך רק בעזרתו של הקיסר אורליאנוס שכבש את תדמור בשנת 272. כנראה, מספר קהילות של חסידי פאולוס התקיימו עד לתקופת ועידת ניקיאה (325), ורק במאה ה-5 נעלמו עמדותיו התאולוגיות של פאולוס. פאולוס מסמוסטה מוזכר בקאנון 19 של ועידת ניקיאה הראשונה.

לקריאה נוספת
 Clifton, Chas S. (1992): Encyclopedia of Heresies and Heretics, ABC-CLIO Books.

קישורים חיצוניים



ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:בישופים
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:נפטרים במאה ה-3
קטגוריה:ילידי המאה ה-3