צביה אברבנאל

צביה אברבנאל (ידועה גם בשם הבמה צביה בר, נולדה ב-1940) היא מוזיקאית, זמרת ומוזיקולוגית ישראלית ממוצא תימני.

 ביוגרפיה 
צביה עורקבי נולדה בעיר רדאע שבדרום מזרח תימן ב-1940. בשנת 1947 יצאה עם משפחתה למסע רגלי במטרה לעלות לארץ ישראל. עם סיום מלחמת העצמאות, ב-1949, אחרי שהות של כ-9 חודשים במחנה העולים "חאשד" עלתה ארצה עם משפחתה במסגרת מבצע על כנפי נשרים. אחרי תקופה קצרה במחנה עין שמר, הועברה המשפחה לבית קבוע בקריית בנימין.

הוריה עודדו אותה ללמוד קריאה וכתיבה מגיל צעיר, למרות שהשכלת נשים לא הייתה דבר מקובל בקרב מרבית הקהילה היהודית התימנית באותה תקופה. במקביל ללימודיה רעתה בילדותה את עדר הצאן המשפחתי הקטן.

בשל הישגיה, הוצעה לה בסוף כיתה ח' מלגת לימודים לבית הספר הריאלי בחיפה, אך היא העדיפה להיבחן ללימודים במחלקת המוזיקה בכפר הנוער מאיר שפיה. במבחני הקבלה ביצעה את השיר "הטנדר נוסע" של שושנה דמארי, והתקבלה.

עם סיום לימודיה התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל קשר בשריון, שם גם ניהלה ערבי צוות והווי.

 קריירה מוזיקלית 
עם שחרורה מצה"ל ב-1960, הצטרפה למחזור השני של קבוצת "תיאטרון מחול ענבל" של שרה לוי-תנאי, אותה הכירה בעת לימודיה בשפיה. ב-1963 נסעה עם הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית, במהלכו החליטה להישאר בארצות הברית ולהירשם ללימודי מוזיקולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).

במהלך לימודיה החלה להופיע ולשלב בין מוזיקה תימנית מסורתית למוזיקה עכשווית, בין היתר בעידודו של סמי דייוויס ג'וניור. בין השאר פעלה במסגרת ההרכב Tsvia & The Followers ולקחה חלק בהקלטת האלבום Moon Express. במהלך לימודיה הכירה את בעלה, דוד אברבנאל, שלמד בסטודיו למשחק. הם התחתנו ב-1968, חזרו לישראל, והשתקעו בחולון.

ב-1970 הוציאה את אלבומה הראשון "שירי לבב - Soul of the East". באלבום השתתפו "הברנשים של פיאמנטה" והוא כלל שילובים בין מוזיקה תימנית מסורתית לג'אז. האלבום נדחה על ידי תחנות הרדיו הממלכתיות, ומעולם לא שודר.

לאורך שנות ה-70 וה-80 המשיכה להופיע, בין השאר במועדון בר-ברים ובצוותא, שם העלתה את המופע "מתימן וחיג'אז בקצב הג'אז", בשיתוף מוזיקאים מסצנות הג'אז והמוזיקה התימנית. כמו כן המשיכה להוציא אלבומים בהוצאה עצמית יחד עם בעלה, בהם "משירת הנשים בתימן", "לקראת כלה" ו"כיף בלילות כנען". שם הבמה "צביה בר" ניתן לה על ידי שלמה צח ושייקה פייקוב.

ב-2012 הוצא מחדש אלבומה הראשון על ידי חברת התקליטים "פורטונה".

 הערכה 
בשנת 1997, קיבלה את אות יקירת העיר חולון על תרומתה למוזיקה הישראלית. הוציאה ספר אודות חייה בשם "צביית הבר".

במאמר של בן שלו בעיתון הארץ תוארה כחלוצה בשילוב בין מוזיקה תימנית מסורתית לבין סגנונות מודרניים, במיוחד ג'אז.

בשנת 2017 זכתה בפרס אריק איינשטיין בקטגוריית זמר עברי.

 דיסקוגרפיה (חלקית) 
 1969: Moon Express Featuring Paul Arnold & Tsvia & The Followers – Prophetic Spirit
 1970: שירי לבב (Soul of the East)
 1971: מתימן וחיג'אז בקצב הג'אז
 1992: צביה בר - משירת הנשים בתימן
 2000: לקראת כלה
 2006: כיף בלילות כנען - שירי ארץ ישראל

 קישורים חיצוניים 
 ראיון עם צביה אברבנאל באתר "דודיפדיה", מאת דודי פטימר, 2014
 "צביה בר אברבנאל" - עמוד סופרת באתר הוצאת הספרים "מילים מדברות"
 צביה אברבנאל | לפי שי צברי - חלק א', במסגרת התכנית "החצר האחורית" בגלי צה"ל, 2025
 צביה אברבנאל | לפי שי צברי - חלק ב', במסגרת התכנית "החצר האחורית" בגלי צה"ל, 2025

הערות שוליים

2025 12
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:יקירות חולון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940