פרנסואה פינו

פרנסואה פינו (בצרפתית: François Pinault; נולד ב-21 באוגוסט 1936) הוא איש עסקים ומיליארדר צרפתי, מייסד שותף של קבוצת היוקרה קרינג וחברת ההשקעות ארטמיס .

פינו התחיל את עסקיו בתעשיית העץ בתחילת שנות ה-60. בשנת 1988, החברה שלו הונפקה לציבור. הוא השקיע ברשתות של חנויות בגדים ושינה את שמן לפינאולט-פרינטמפס-רדוט (PPR). עד סוף 1999, PPR עברה לכיוון אביזרי יוקרה ואופנה. בשנת 2003, הוא העביר את ניהול החברות לבנו הבכור פרנסואה-אנרי, כדי שהוא יוכל להתפנות לעסוק באמנות עכשווית.

פרנסואה פינו נולד ב-21 באוגוסט 1936 בלה שאן-ז'רו, בצפון בריטני במערב צרפת. אביו היה סוחר עצים. הוא גדל באזור הכפרי של צרפת והחל בעבודה בעסקי העץ של המשפחה. הוא נשר מבית הספר במכללת סן-מרטין ברן, בגיל 16. בשנת 1956 הוא התגייס לצבא במהלך מלחמת אלג'יריה. לאחר מכן חזר לעסק המשפחתי, אותו מכר לאחר מות אביו.

 קריירה 
פרנסואה פינו פתח את עסקו הראשון בשנת 1963 כחברת סחר בעץ. Pinault SA צמחה מאוד תוך גיוון תיק ההשקעות שלה על ידי רכישת מספר חברות העומדות בפני פשיטת רגל. ב-25 באוקטובר 1988 החברה הונפקה לציבור בבורסת לניירות הערך של פריז והתחילה להשקיע בקמעונאות וברשתות. הוא רכש את רוב המניות של CFAO-חברת הפצה שמתמחה באפריקה, קונפורמה-קמעונאית רהיטים, פרינטמפ-חנות כלבו, לה רדוט-הזמנות בדואר ואחר כך הזמנות מקוונות, Fnac-קמעונאית ספרים ואלקטרוניקה. Pinault SA שינתה את שמה ל-Pinault-Printemps-Redoute (PPR) בשנת 1993.

משנת 1992, פינו ניהל את השקעות משפחת פינו. ארטמיס, הנשלטת ב-100% על ידי פינו ומשפחתו, שולטת בכרמים שאטו לאטור בבורדו, קלו דה טארט בבורגון), דומיין ד'אוג'יני בווסן רומנה, שאטו גרילה בעמק הרון, כרם אייזל בעמק נאפה ושמפניה ז'אקסון. חברת ההשקעות ארטמיס רכשה את מגזין החדשות לה פוינט בשנת 1997, את בית המכירות הפומביות כריסטי'ס בשנת 1998,ואת חברת שייט היוקרה פוננט Ponant, בשנת 2015. פינו הוא הבעלים של מועדון הכדורגל רן מאז 1998. בספטמבר 2023, ארטמיס רכשה 53% מ־Creative Artists Agency תמורת 7 מיליארד דולר.
ממוזער|פרנסואה פינו ובנו פרנסואה-אנרי ב-2016.

 אוסף האמנות 
את הציור המשמעותי הראשון, "Cour de ferme" מאת פול סרוזייר, פינו קנה בשנת 1980. הוא התחיל לאסוף עבודות אמנות של המאה ה-20 כמו מונדריאן, פיקאסו, מאן ריי. לאחר מכן המשיך לרכוש עבודות של אמנים בני זמננו כמו דייוויד האמונס, רודולף סטינגל, דמיאן הירסט, ג'ף קונס, סובודה גופטה, פול מקארתי, ברוס נאומן, דונלד ג'אד ורוברט ריימן. בשנת 2023, אוסף האמנות שלו הכיל כ-10,000 יצירות.

בשנת 2005, פרנסואה פינו רכש את חברת Palazzo Grassi SpA, אשר הפעילה את פאלאצו גראסי בוונציה. האדריכל היפני טדאו אנדו שיפץ את הבניין ההיסטורי בו הוצגה התערוכה הראשונה של אוסף פינו, בשנת 2006. שנה לאחר מכן, מועצת העיר ונציה העניקה את המכרז ל שיפוץ פונטה דלה דוגאנה Punta della Dogana, שעמד נטוש במשך 30 שנה, לאוסף פינו. העירייה הוסיפה 5,000 מ"ר לשטח חלל הפאלאצו גראסי בוונציה. היה זה טדאו אנדו ששיפץ גם את האתר ההיסטורי הזה, אשר נפתח מחדש לציבור ביוני 2009. בשנת 2013, פינו השלים את הפרק השלישי בפרויקט התרבותי שלו בוונציה עם שיפוץ ושינוי של חורבות התיאטרון הפתוח בוונציה. התיאטרון החדש, תוכנן גם הוא על ידי טדאו אנדו והוא מכיל אולם בן 225 מושבים.

בשנת 2016, הודיעו פינו וראש עיריית פריז על תוכניתם להפוך את בורסת המסחר ברובע הראשון במרכז פריז, למוזיאון לאמנות עכשווית חדש, תחת המותג של אוסף פינו. האדריכל היפני טדאו אנדו מונה לאחראי על שיפוץ הבניין ההיסטורי. המוזיאון נפתח במאי 2021. בשנת 2014 השיק פינו תוכנית שהות לאמנים-רזידנסי בלנס שבצפון צרפת. בשנת 2015, השיק פינו את פרס פייר דאיקס לזכרו של חברו הסופר שהיה גם הביוגרף של פיקאסו, שנפטר בשנת 2014. הפרס נועד לכתיבת ספר חדש מדי שנה, על אמנות מודרנית ועכשווית.

 מחויבויות נוספות 
 למען הסביבה 
בשנת 1990, לאחר שריפה ביער פאימפונט שבברטאן, מימן פינו את פרויקט הייעור מחדש באזור. בשנת 2000,

הוא סיפק סיוע כספי משמעותי כדי לסייע לאיים בבריטאני שנפגעו מדליפת הנפט בעקבות טביעת האריקה Erika.

בשנת 2022 תרם 500,000 יורו לשיקום קפלת סן-מישל של ברספרט במונט ד'ארה Brasparts in Monts d'Arrée, והגבעה עליה היא עומדת, לאחר שנשרפו.

 מבנים היסטוריים 
בשנת 2000, רכש פינו את תיאטרון מריני Théâtre Marigny, אשר שופץ במלואו בין השנים 2013 ל-2018.

בשנת 2012, רכש את וילה גרייסטון Greystones בדינאר, צרפת, שעוצבה על ידי מישל רו-שפיץ והוכרזה כאתר מורשת, בשנת 2019 ונחשבת לאחת מיצירות המופת של הארכיטקטורה המודרניית בצרפת. ואת הווילה בל-אסבט הממוקמת כמה מאות מטרים מוילה גרייסטון בדינאר.

בשנת 2018, תרם פינו תרומה משמעותית לשיקום ביתו של ויקטור הוגו, בהוטוויל, בגרנזי Guernsey .

לאחר השריפה בנוטרדאם דה פריז ב-15 באפריל 2019, משפחת פינו התחייבה לתרום 100 מיליון יורו לעבודות השיקום והתיקונים של הקתדרלה.

בשנת 2021 הוא רכש את מלון פרטיקוליר Hôtel de Cavoye ברובע השביעי של פריז תמורת 80 מיליון יורו.

הוא גם הבעלים של טירת מורמר château de la Mormaire ב Yvelines, של מלון קלרמון-טונרHôtel de Clermont-Tonnerre ומלון שואסול-פראסלין Choiseul-Praslin בפריז.
 נתונים פיננסיים 
על פי מדד המיליארדרים העולמיים של בלומברג, נכון לספטמבר 2023 הונו של פינו הוערך ב-39.1 מיליארד דולר, מה שהופך אותו לאדם ה-32 בעושרו בעולם.

בשנת 2024, העריך מגזין פורבס את הונו של פינו ב-31.6 מיליארד דולר, ודירג אותו כאדם ה-54 בעושרו בעולם.

 פרסים 
 1958: צלב ההוקרה הצבאי על המלחמה באלגיריה Cross for Military Valour
 2006: ברטון השנה על ידי מגזין ארמור מאזור ברטיין
 2006, 2007: הדמות המשפיעה ביותר בעולם האמנות על ידי ArtReview
 2011: עיטור לגיון הכבוד
 2016: עיטור מסדר איטליה Ordine della Stella d'Italia 
 2017: הצלב הגדול של לגיון הכבוד Grand Croix de la Legion d'honneur 

 חיים אישיים 
בשנת 1962 נישא פינו ללואיז גוטייה. נולדו להם שלושה ילדים: פרנסואה-אנרי, דומיניק ולורנס פינו. הזוג התגרש חמש שנים לאחר מכן, ובשנת 1970 פינו נישא למריבון קמפבל שהיא סוחרת עתיקות, שהכירה לו את עולם האמנות. רכישות האמנות הראשונות שלו מתוארכות לתקופה זו.

הוא חותנה של השחקנית והמפיקה סלמה האייק, הנשואה לבנו פרנסואה-אנרי .

 קישורים חיצוניים 

 דרוג ברשימת העושר

 הערות שוליים 

קטגוריה:מיליארדרים צרפתים
קטגוריה:אספני אמנות צרפתים
קטגוריה:אנשי אופנה
קטגוריה:אנשי עסקים
קטגוריה:יזמות
קטגוריה:משקיעי הון סיכון