איסאק

איסאק (בסומלית: Isaaq; מכונים גם: Reer Sheekh Isxaaq, בתרגום חופשי לעברית: משפחתו של השייח' איסחאק) הוא אחד מהשבטים הסומליים הגדולים ביותר בקרן אפריקה. נכון לשנת 2015, כ-3 עד 4 מיליון איסאקים מתגוררים בקרן אפריקה ומחוצה לה. רובם הגדול מתגוררים בסומלילנד (כ-80% מאוכלוסיית המדינה), והשאר מתגוררים באתיופיה, בג'יבוטי ובמזרח התיכון. הם דוברים סומלית ונמנים עם האסלאם הסוני. האיסאקים רואים את עצמם בתור הצאצאים הישירים של השייח' איסחאק בן אחמד .

 היסטוריה 
 ימי הביניים 
השבט הוקם בין המאה ה-12 למאה ה-13 כאשר השייח' איסחאק בן אחמד, הלך לכאורה מחצי האי ערב לעיר מאיד  שבקרן אפריקה (כיום בסומלילנד). הוא התחתן עם שתי נשים מקומיות והותיר אחריו שמונה ילדים.

 העת החדשה המוקדמת 
במאה ה-16, לאחר קריסתה של הממלכה והסולטנות המוסלמית סומלית אדאל, האיסאקים החלו לחתור לעצמאות מדינית. ב-1750, הם הקימו את סולטנות איסאק  וב-1769 הקימו את סולטנות הבר יוניס .

סולטנויות אלו כללו מערכת בירוקרטיה, מיסוי (באמצעות בעלי חיים), וכן צבא (שהורכב בעיקר מחיל פרשים). סולטנויות אלו אף ניהלו יומני פעילות. סולטנות איסאק הונהגה בידי בית גולד , בית מחוקקים איסאקי שקיים עד היום.

רבים מהאיסאקים אז התגוררו בשטחי סומלילנד המודרנית ובאזור האאד שבסומלי.

 כיבושים מערביים 

במאה ה-19, באמצעות רצף של הסכמים עם הממלכות המקומיות בקרן אפריקה, השיגו הבריטים, האיטלקים והצרפתים שליטה על חלקים של החוף הסומלי, והקימו את סומלילנד הבריטית, סומלילנד האיטלקית וסומלילנד הצרפתית, כמדינות חסות. תחת השלטון הבריטי, הגדירה סומלילנד הבריטית את הגבולות אשר כיום טוענת הרפובליקה של סומלילנד כגבולותיה.

במהלך מלחמת העולם השנייה כבשו הבריטים את שטחה של סומלילנד האיטלקית ואיחדו אותה לסומלילנד, אשר תפקדה כישות דמוית מדינה בעלת מוסדות ממלכתיים עצמאיים תחת הכתר הבריטי, עד אשר קיבלה את עצמאותה ב-1960 והוקמה כרפובליקה של סומליה.

 רצח העם של בני איסאק 

בשנת 1977 פתחה סומליה במלחמה נגד אתיופיה בניסיון לכבוש את מדבר אוגדן שבו חיו סומלים נוודים אשר רובם בני שבט אוגדן. ברית המועצות, שבאותה תקופה הייתה בעלת ברית הן לסומליה והן לאתיופיה פנתה נגד הנשיא הסומלי סיאד בארה, ותמכה באתיופיה. בזכות תמיכה זו, צבא אתיופיה הביס את הכוחות הסומליים ואלו נסוגו מאתיופיה.

לאחר המלחמה, סומליה נותרה במשבר פנימי עמוק ונוצרו בה קבוצות אופוזיציה שונות. בני האיסק עמדו בראש קבוצות אלו, אשר התנגדו לשלטון הסומלי. כתוצאה מכך, משטרו של בארה ראה בבני האיסק כאיום על שלטונו, ובשנת 1988 הורה בארה על התקפת שטחי בני האיסק.

הצבא הסומלי יחד עם המליציות תקפו כפרים ואזורים נוספים בהם חיו בני האיסק. המעשים כללו הטמנת מוקשים, שריפת צריפים ומעצרים המוניים. לפי הערכות שונות נהרגו במשך פחות משנה יותר מ־100 אלף בני איסק. חצי מיליון איסקים נמלטו לאתיופיה.

 הכרזת עצמאות 

בשנת 1991, על רקע מלחמת האזרחים בסומליה ורצח העם של בני איסאק, ותוך ניצול האנרכיה השוררת במדינה, האיסאקים הכריזו על עצמאות מדינת סומלילנד. עם זאת, רוב מדינות העולם לא מכירות כיום בסומלילנד, מה שהופך אותה למדינה שההכרה בה מוגבלת.

ב-26 בדצמבר 2025 הודיעה ישראל על הכרה רשמית בסומלילנד כמדינה עצמאית וריבונית. ההכרזה נחתה בידי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שר החוץ הישראלי גדעון סער ונשיא סומלילנד עבד א-רחמאן מוחמד עבדאללה אך ספגה ביקורת מטעם נשיא סומליה חסן שייח' מחמוד.

 מסורת 
איסאקים מבצעים עלייה לרגל לקברו של איסחאק בן אחמד הממוקם במאיד. המאווליד (יום ההולדת) של שייח' איסחאק נחגג גם הוא מדי יום חמישי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סומליה: דמוגרפיה
קטגוריה:סומלילנד
קטגוריה:קרן אפריקה