רובה סער סוג 56

רובה סער סוג 56 (בסינית: 56式自動步槍, תרגום: "רובה אוטומטי סוג 56") המכונה לעיתים AK-56 הוא רובה סער תוצרת הרפובליקה העממית של סין המשתמש בקליבר 7.62x39 מ"מ. הרובה הוא נגזרת של פלטפורמת הקלאצ'ניקוב.

 מאפיינים 
250px|ממוזער|תרשים המתאר את מנגנון הפעולה של הרובה

במקור, רובה הסער סוג 56 היה העתק כמעט מדויק של ה-AK-47 המקורי, או ליתר דיוק, של הגרסה השלישית שלו (1954/55: Type 3) ובדומה לו המכלול ובית הבליעה (הרסיבר) יוצרו באמצעות כרסום מגוש מתכת יחידי. הרובה המקורי היה בעל קת קבועה מעץ וכידון מתקפל שהורכב מתחת למתפסים ולא איפשר בהתחלה הרכבה של אמצעי לחימה כמו מטול רימונים.

החל מאמצע שנות ה-60, החלו לייצר את המכלול ובית הבליעה של הרובים בשיטת כיפוף וקיפול של לוח מתכת, בדומה ל-AKM.

ויזואלית, ההבדל הבולט ביותר בין הרובה לבין הקלאצ'ניקוב הסובייטי (וכל הנגזרות שיוצרו במדינות ברית ורשה) הוא בכך שהקצה העליון של הכוונת הקדמית (הלהבית) סגור חלקית, מה שמעניק לה צורת עיגול, בדומה לכוונת הקדמית של ה-SKS.

היסטוריה
 היסטוריית ייצור 
ב-1955 העניקה ברית המועצות לסין העממית ידע הנדסי וציוד לייצור נשק קל, בין היתר עבור רובי AK-47, רובה SKS (שהפך לקרבין סוג 56) ורובה PTRS-41.

הייצור ההמוני החל ב-1956 במפעל הממשלתי מס' 66. במרוצת השנים עבר תהליך הייצור לידי החברות נורינקו ופוליטק, הממשיכות לייצר את הרובה עד היום, בעיקר למטרות ייצוא.

 היסטוריית שימוש 
 בסין העממית 
הרובה אומץ על ידי צבא השחרור העממי כרובה השירות הסטנדרטי של הצבא ונועד להחליף כלי נשק ישנים יותר, רובם מימי מלחמת העולם השנייה ואף קודם לכן (רובה מוסין נגאן, רובה סוג 38 תוצרת יפן ורובה הספרינגפילד האמריקני). טבילת האש המבצעית הראשונה שלו בצבא הסיני הייתה במלחמת הודו-סין. במקור, היחס אל הרובה בקרב חיל הרגלים היה כאל תת-מקלע והוא אף כונה "תת מקלע סוג 56" בשנותיו הראשונות.

 במדינות זרות 
לאורך המלחמה הקרה, סיפקה סין העממית רובים רבים מדגם זה לבנות בריתה, מדינות וכוחות גרילה כאחד. בדרך זו הרובה עשה את דרכו לשדות הקרב באפריקה, במזרח התיכון ודרום מזרח אסיה שם שירתו לצד נגזרות אחרות של ה-AK.

הסיוע שהעניקה סין לצפון וייטנאם במהלך מלחמת וייטנאם התבטא בכך שרובים רבים שנתפסו שלל על ידי צבא ארצות הברית מידי הווייטקונג וצבא העם הווייטנאמי היו רובי סער מסוג 56. למעשה, רובים מסוג 56 היו הרבה יותר נפוצים בקרב כוחות הגרילה הווייטנאמים מאשר רובי הקלאצ'ניקוב המקוריים (AK-47 ו-AKM).

במהלך מלחמת איראן-עיראק, רכשה איראן מסין כלי נשק רבים, לרבות רובים מסוג 56, על מנת לצייד בהם את חייליה. לימים, החלה איראן לייצר נגזרת לא מורשית משלה לרובה תחת השם KL-7.62.

כמו כן, סופקו רובים רבים עבור המוג'אהדין האפגניים בעת מלחמתם נגד ברית המועצות, ומשם התגלגל לידי הטליבן שהפכו את הנשק לרובה השירות הסטנדרטי שלהם.

 גרסאות 
 גרסאות סיניות 
ממוזער|250px|רובה סוג 56-2 שנתפס על ידי צה"ל מידי מחבלי חזבאללה במהלך מלחמת לבנון השנייה
ממוזער|250px|RK 56 TP של צבא פינלנד, עם קת מקופלת הצידה
 56-1: גרסה בעלת קת מתקפלת למטה, בדומה ל-AKS. בגרסה זו הוסר הכידון המתקפל מתחת למתפסים, על מנת להפוך את הרובה לקומפקטי יותר.
 56-2: גרסה משופרת שיוצרה במהלך שנות ה-80, עם קת מתקפלת הצידה וגימור עשוי בקליט במקום עץ. יועדה באופן כמעט בלעדי לייצוא, היות שבסין כבר החלו לייצר את רובה הסער סוג 81 כנשק שיחליף את הסוג 56 בצבא הסיני.
 56-2 7.62 RK 56 TP: גרסה של ה-2–56 שיוצרה בעבור צבא פינלנד אשר יכולה לקבל תחמושת ומחסניות של ה-RK הפיני.
 56C: גרסת קרבין של ה-2–56, בעלת קנה מקוצר. כיום, חיל הים הסיני הוא המשתמש העיקרי ברובה. בגרסה זו הקת מתקפלת הצידה ולא ניתן להרכיב כידון, בדומה ל-AKS-74U.
 56S: גרסה חצי-אוטומטית המיועדת לייצוא עבור השוק האזרחי. בחלק מהגרסאות שיוצאו לארצות הברית כללו מספר שינויים בקת ובידית האחיזה על מנת לעמוד בדרישות הצו הנשיאותי מ-1989 שנחתם על ידי ג'ורג' בוש האב. קיימת גם גרסה בלעדית לשוק האמריקני בעלת קת מתקפלת הזהה לזו שנמצאת ברובה הגליל.
 56M: גרסת מקלע קל של הרובה, בסגנון מקלעון ה-RPK. למקלעון קיימות שתי גרסאות, וההבדלים ביניהם הם בעיקר קוסמטיים: בגרסה האחת הכוונת הלהבית היא פתוחה למחצה (בדומה ל-AK המקורי), ובשנייה הכוונת הלהבית היא מעוגלת בדומה לסוג 56 הרגיל והדורגלים ממוקמים כמעט בסמיכות לסתרשף. בדומה ל-2–56, גם מקלעון זה נועד בעיקר לייצוא, היות שסין כבר החלה לאמץ את גרסת המקלעון של רוס"ר סוג 81.
 84: גרסה המיועדת לייצוא בה הקליבר הוחלף ל-5.56x45 מ"מ נאט"ו.
 86S: גרסה חצי-אוטומטית בתצורת בולפאפ.

 גרסאות זרות 
 KL-7.62 
רובה ה-KL-7.62 הוא העתק איראני לא מורשה של רובה הסער סוג 56.

הגרסאות הראשונות של הרובה נראות זהות לחלוטין למקור הסיני וכמעט לא ניתן להבחין ביניהן. עם זאת, בשנים האחרונות החל ארגון התעשיות הביטחוניות להכניס מקצה שיפורים אל העיצוב המקורי, וביניהם קת ומתפסים עשויים פלסטיק, כיסוי מכלול מצולע שמגן על חלקי המכלול מחדירת אבק (שניתן למצוא ב-AKM, אך לא בסוג 56) ובגרסאות החדשות יותר אף מסילות פיקטיני.

הגרסאות של הרובה כוללות את KLS (בעלת קת מעץ), KLF (בעלת קת מתקפלת למטה) ו-KLT (גרסה "טקטית" בעלת קת מתקפלת הצידה וחלקים עשויים מתכת מתקפלת).

 MAZ 
העתק סודאני מורשה שמיוצר על ידי חברת התעשייה הצבאית של סודאן.

 ASH-78 
העתק אלבני מורשה של הרובה.

 TUL-1 
גרסה שיוצרה בצפון וייטנאם, אך עם קת של RPK וכוונת להבית שנלקחה מה-RPD. הנשק היה צר יותר מאשר ה-RPK, וקצב האש שלו היה נחות יותר, אך עדיין טוב יותר לעומת רובה הקלאצ'ניקוב המקורי מה שהפך אותו לנשק שנמצא על הסקאלה שבין רובה סער לבין מקלעון. הנשק יכול לקבל מחסניות סטנדרטיות של 30 כדורים אך גם מחסניות 40 כדורים של RPK.

הנשק יוצר בין 1970 ל-1974 והסתיים כאשר רכשה וייטנאם המאוחדת רישיון לייצור מקומי של ה-RPK.

 KA2-5 
העתק לא מורשה שיוצר במיאנמר על ידי צבא שחרור קאצ'ין.

משתמשים
בהווה

בעבר
מדינות
  - היה בשימוש במלחמת נגורנו קרבאך הראשונה. הוחלף לטובת רובים רוסיים מודרניים יותר.
  - נתפסו כשלל מידי הוייטקונג וצבא צפון וייטנאם במהלך מלחמת וייטנאם.

  - נרכשו בשנות ה-90 לטובת כוחות המילואים.
  - היה בשימוש במלחמת העצמאות הקרואטית.

ארגונים


 25px קמר רוז'
 גלריה 

קישורים חיצוניים

 Type 56, באתר Modern Firearms

הערות שוליים

56
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אמצעי לחימה
קטגוריה:נגזרות של רובה קלשניקוב