פאנצ'ו

פאנצ'ו (ברומנית: Panciu) היא עיר במחוז וראנצ'ה בחבל מולדובה שברומניה. היא שוכנת בחלק המזרחי-מרכזי של המחוז, על גדות הנחל שושיצה, בגבעות הסובקרפטיות של וראנצ'ה. סביבתו מפורסמת ביינות הלבנים שלה וגם ביינות המבעבעים שלה (לבן, אדום ורוזה). לכן היא מכונה "העיר שבין הכרמים". בשטח פאנצ'ו נמצאים היישובים קרוצ'ה דה ז'וס (קרוצ'ה תחתית), קרוצ'ה דה סוס (קרוצ'ה עילית), דומבראווה, נייקו, העיר פאנצ'ו פרופר, וסאטו נואו.
במפקד ב-2021 אוכלוסיית העיר מנתה 6921 תושבים.

שם העיר
בימי הביניים היישוב נודע כ"קרוצ'ה" כלומר "הצלב". במאה ה-18 אומץ השם "פאנצ'ו" ככל הנראה לפי שמו של באיקו פֶנצ'ו (Penciu) האדם שהקים את החנות הראשונה בו, ב"קרוצ'ה דה ז'וס". בהמשך שונה השם מפנצ'ו לפאנצ'ו. מקור השם הוא סלאבי, קרוב לשם הבולגרי פנצ'ו המהווה גרסה של "פניו", הקטנה של השם הפרטי פטר.

מיקום גאוגרפי
פאנצ'ו שוכנת בדרום-מערב מולדובה, למרגלות הרי וראנצ'ה, בהרי הקרפטים המזרחיים. היא ממוקמת בחלק המרכז-מזרחי של המחוז וראנצ'ה, על הגדה השמאלית של הנהר שושיצה. העיר פוקשאן, בירת המחוז, נמצאת כ-35 ק"מ מרחק דרומה.
העיירה נמצאת כ-200 ק"מ מבוקרשט ו-15 ק"מ מהכביש E 85.

היסטוריה
התגליות הארכאולוגיות העתיקות ביותר באזור מקורן בתקופה פלאוליתית.
בשנת 1589, מוזכרת פאנצ'ו לראשונה במסמכים תחת השם קרוצ'ה. במאה ה-17, העיר הפכה למרכז מנהלי מקומי בעיקר בזכות גידול הגפנים. שם המקום הנוכחי פאנצ'ו הוזכר לראשונה בשנת 1798. בנוסף לרומנים, יהודים רבים חיו בפאנצ'יו (1,410 בשנת 1900). מרד האיכרים ב-1907 התפשט גם בפאנצ'יו. העיר נפגעה שוב ושוב מאסונות; השריפה ב-1869, רעידת האדמה ב-1894, במלחמת העולם הראשונה שפרצה כאן ב-1916, רעידת האדמה הגדולה ביותר אירעה ב-10 בנובמבר 1940, בעוצמה של 7.4 בסולם ריכטר, בה נהרגו 42 בני אדם, 70 נפצעו קשה וכמעט כל העיירה נהרסה. לאחר מכן היא נבנתה מחדש, בעיקר ממבנים טרומיים.

בסוף המאה ה-19, העיירה פאנצ'ו הייתה עיר המושב של ה"אוקול" זבראוץ במחוז פוטנה, וכללה רק את פאנצ'ו על 2,785 תושביה, ללא יישובים נוספים. בעיר היו שתי כנסיות, המנזר הקטן בראז, בית ספר לבנים עם 237 תלמידים, בית ספר לבנות עם 130 תלמידים, בית חולים עם 32 מיטות, בית משפט, סניף דואר ומשרד טלגרף וקסרקטין של חיילים ביחידת דורובנץ. באותה תקופה, לצד העיירה פאנצ'ו תויינו באוקול זבראוץ הכפרים קרוצ'ה דה ז'וס וקרוצ'ה דה סוס. הקומונה קרוצ'ה דה ז'וס, כללה את הכפרים קרוצ'ה דה ז'וס, דומבראווה וסאטו נואו, בקרוצ'ה דה ז'וס התגוררו 1,493 תושבים ופעלו בו שתי כנסיות (אחת בקרוצ'ה דה ז'וס והשנייה בסאטו נואו). קרוצ'ה דה סוס עם 1,631 תושבים, כללה שני כפרים - צ'יצ'רה ונייקו, - והיו בו שתי כנסיות (אחת בכל כפר) ובית ספר מעורב עם 47 תלמידות (מתוכן 2 בנות).

לפי השנתון סוצ'ק מ-1925 בפאנצ'ו התגוררו 2685 תושבים, בקרוצ'ה דה ז'וס - 1800, ובקרוצ'ה דה סוס - 1656 תושבים. ב-1931 הוחלט להכפיף את כפרים האלה לפאנצ'ו כ"קומונות תת-עירוניות".

ב-1950 בימי השלטון הקומוניסטי זכתה פאמצ'ו למעמד של מושב ה"ראיון" פאנצ'ו במסגרת האזור פוטנה, אורח 1952 באזור ברלד ואחרי 1956 באזור גאלאץ. ב-1968 היא הייתה עד לימינו חלק ממחוז וראנצ'ה
200px|ממוזער|שמאל|פאנצ'ו במחוז וראנצ'ה

גאוגרפיה

העיר נמצאת בין שני נחלים: זבראוץ בצפון ושושיצה בדרום, שניהם יובלים של הנהר סירט. העיר משתרעת במרגלות הגבעות "מובילה פאנצ'ו" וקיוריה.

אקלים
מזג האוויר הוא יבשתי לח עם קיצים רכים ומשקעים כל ימי השנה. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא +9.2 צלזיוס

הצומח
בולטים הגפנים בגבול בין היערות לערבות המיוערות.
בצפון-מערב ישנם יערות של עצי אלון אירי (Quercus petrea) - ברומנית - goruni
יערות נשירים, התרזה הסופה או הלבנה (Tilia tomentosa), הבוקיצה הקרחת, עוזרר חד-גלעיני
במקומות בהם היו יערות נשירים ניתן לפגוש עצי אלון ו-Quercus petrea.
פה ושם - עצי אשור, עצי אלה לבנה (carpinus) או סגו של עצי אדר
(jugastru), על מדרונות הדרומיים דחנית התרנגולים, שיחי עוזרר חד-גלעוני וקוץ שחור. (Porumbar)

החי
באזור ניתן לפגוש זאבים, חזירי בר, אייליים, שועלים, מינים של דָּלָק וארנבות אירופיות.

סוגי האדמה
בקרוצ'ה דה סוס ובנייקו שולטת אדמה אפורה. בקרוצ'ה דה ז'וס, סאטו נואו - אדמה מסוג צ'רנוזיום.

דמוגרפיה
בהתאם למפקד האוכלוסין מ-2021 אוכלוסיית העיירה מנתה 6,921 תושבים, פחות מב-2011 כשנספרו 7664.

תושבי העיר והכפרים המשוייכים
 שם מפקד האוכלוסין ב(2021) Crucea de Jos (קרוצ'ה דה ז'וס) Crucea de Sus (קרוצ'ה דה סוס) Dumbrava (דומבראווה) Neicu (נייקו) Panciu פאנצ'ו פרופר (מרכז) Satu Nou (סאטו נואו)

הרכב אתני
ב-2002
רומנים 8,903
צוענים 55

ב-2021:
רומנים - 86.01%
צוענים (רומה) - 2.51%
לא ידוע - 11.34%

הרכב לפי שפות (2002):
 שפה מספר דוברים אחוז רומנית 8856 99,5%  רומאני 37 0,4% הונגרית 6 0,1% גרמנית 3 < 0,1%

הרכב לפי דתות
הכנסייה האורתודוקסית הרומנית - 86.03%
לא ידוע - 12.09%

לפי המפקד ב-2002:

חלוקת התושבים לפי האמנוה הדתית :
 דת מספר אחוזים הכנסייה האורתודוקסית הרומנית - נוצרים אורתודוקסים 8766 98,5%  נוצרים רומים קתולים 46 0,5% אדוקי האמונה הישנה 35 0,4% בפטיסטים 26 0,3% אדוונטיסטים 7 0,1% רפורמים 4 < 0,1% לא דתיים 3 < 0,1% לותרנים 2 < 0,1% פנטקוסטלים 1 < 0,1% מוסלמים 1 < 0,1% הכנסייה הנוצרית לפי האוונגליון 1 < 0,1% לותרנים (לפי האני מאמין של אאוגוסבורג) 1 < 0,1%

יהודי פאנצ'ו
150px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת של בעלי המלאכה בפאנצ'ו שנבנה ב-1909 (צילום מ-1917)
יהודים התיישבו בפאנצ'יו במחצית הראשונה של המאה ה-19. בשנת 1831 מנתה הקהילה 64 חברים, אך מספרם גדל בהתמדה במהלך העשורים הבאים, והגיע ל-1,410 בשנת 1899. ב-1910 חיו בפנצ'יו 1,509 יהודים, יותר ממחצית מכלל אוכלוסיית העיר (52.3%). רובם עסקו בפעילות מסחרית או במקצועות חופשיים. בית הכנסת הראשון נבנה בשנת 1837 והשני הוקם בשנת 1902. ב-1869 ביקר בפאנצ'ו הסופר הטרנסילבני יון יונסקו דה לה בראש והוא מצא שכ40 יהודים היו גרים בחלק העליון של העיירה.

עד 1907 פעלו בעיר שני בתי ספר יהודים, אחד לבנים ואחד לבנות. במהלך מרד האיכרים ב-1907, ב-7 וב-8 במרץ, איכרים רומנים מיישובים שכנים (מוביליצה, סטרואנה, דיוקץ ומנאסטיוארה) תקפו סוחרים וחוכרים יהודים בפאנצ'יו. בעקבות המרד חלק מהיהודים עזבו את העיירה, מה שדרש ארגון מחדש של הקהילה. על מנת לכסות את ההוצאות, אוחדו שני בתי הספר ביישוב לקהילה מעורבת. בשנת 1890 נוסדה בפנאצ'יו אגודת "פראטרנה" (אחווה) שמטרתה פעילויות פילנתרופיות וסיוע הדדי. הקהילה היהודית בפאנצ'יו תרמה תרומה משמעותית למאמץ המלחמתי של רומניה במלחמת העולם הראשונה - 22 מתוך 48 הנופלים במלחמה מקרב תושבי פאנצ'ו היו יהודים. בתקופה שבין המלחמות העולם פעלו בפאנצ'יו שני בתי כנסת, בית ספר יהודי, מקווה טהרה ושני בתי אבות קהילתיים. הקהילה החזיקה שני בתי קברות. על פי מפקד האוכלוסין של 1930, הקהילה היהודית בפאנצ'יו מנתה 677 חברים, שהיוו 9.9% מכלל אוכלוסיית העיר.

ב-10 בנובמבר 1940 התרחשה רעידת אדמה חזקה והעיר פנצ'יו נחרבה במידה רבה. כ-600 היהודים שחיו אז בפאנצ'יו פונו לפוקשאן, לאודובשט ולבוקרשט. כ-200 מהמפונים היהודים הגיעו לפוקשאן. מקרה היהודים בפאנצ'יו היה ייחודי בהקשר המדיניות האנטישמית של השלטון הנציונל - לגיונרי. יהודים היו המגזר היחיד מקרב פליטי העיירה שהרשויות הרומניות סירבו להחזיר לעירן. העילה נוסחה בצורה על ידי הגנרל יון אנטונסקו בישיבת הממשלה ב-18 בנובמבר 1940: "... במשך 50 שנה היהודונים כותבים בה [בפאנצ'יו] היסטוריה. בואו נבנה אותה מחדש, אבל למען הרומנים. אף יהודון לא יישב שם יותר." צו 2315 מ-6 באוגוסט 1942 הכריז על פאנצ'יו כ"עיר רומנית ונוצרית", לצורך הוצאת כל "יסוד יהודי". בכמה הזדמנויות, איחוד הקהילות היהודיות ביקש משר הפנים לאפשר ליהודים לחזור לעיר, לפחות כדי להשיב את רכושם שנותר בה אחרי רעידת האדמה. הם נדחו בכל פעם. לפיכך, העיר פנצ'יו נותר ללא יהודים עד סוף המלחמה. עם זאת, יש לציין כי כדי בעבודות הבנייה מחדש של העיירה בהתאם ליעד שגיבש יון אנטונסקו, השתמש המטה הכללי ב-250 יהודים מפלוגות כפייה חיצוניות. אחרי נפילת המשטר הדיקטטורי של אנטונסקו באוגוסט 1944 180 יהודים חזרו לפאנצ'יו, אך בשנים שלאחר מכן, בעקבות גלי הגירה רצופים, בעיקר לארץ ישראל נעלמה האוכלוסייה היהודית של העיר. כיום, לא נותרו יהודים בפנצ'יו.

הארמנים
תיעוד ראשון של ארמני בפאנצ'ו בשם אורסויאן קיים משנת 1774.
ב-1831 נספרו בעיירה 6 משפחות ארמניות - סוחרים "בוגסיירים" מעורבים בעיקר בסחר בבדים. יון יונסקו דה לה בראד מצא בחלק התחתון של עיירה 20 ארמנים שהתגוררו יחד עם 225 רומנים. ב-1869 חנויות שלהם נמצאו בעיקר ברחוב הראשי, "הרחוב הגדול", כיום טיטולסקו. הארמנים עסקו במסחר, מלאכות וגידול הגפן.
בין הארמנים בלטו המשפחות אלאץ', בורדיה, לזרוביץ', מיסיר, ספרוביץ' ושטפנסקו. ב-1890 חיו בעיירה 131 ארמנים. לאורך השנים עד למלחמת העולם השנייה מספרם היה בסביבות מאה. כמה מהם היו ראשי העיר - כולל ראש העיר הראשון אנטון אלקסן (קרוב משפחה עם אובאנס אלקסן, אביו של גאורגה אלקסיאנו שהיה לימים המושל הידוע לשמצה של טרנסניסטריה. ראש עיר אחר היה אנטון אלאץ' ב-1910-1907. ד"ר מרדארה טומיצה ניהל את בית החולים שהוקם ב-1879-1877. אחרי 1944 הקהילה הארמנית הצטמצמה מאד. ב-2022 נספרו בפאנצ'ו 3 ארמנים. עם הבניינים ההיסטוריים הקשורים לעשה הארמנית נמנים בית ספרוביץ' ובית גצה.

הצוענים
הצוענים חיים בארבע קהילות עיקריות אחת מהן בוואליה בראז  ברחוב פורומבסקו, עובדים בניקיון ברחובות, בקטיף ובאיסוף אשפה, וכו. 60% מתוכם הם קטינים. רובם עוזבים את בתי הספר בשלב מוקדם מאוד. במפקד ב-2007 נספרו 713 צוענים, רבים גרים בבתים קטנים וצפופים. מבוץ וקש.

כלכלה
כבר מסוף המאה ה-16 התפרסם הכרם והיקב של פאנ'צו, שאורכו כיום 8 ק"מ רוחבו 30 ק,מ ושטחו 95.000 דונם (הגדול ביותר במחוז וראנצ'ה).ץ נפוצים בו זנע הענסים ליינות לבנים (פטיאסקה, ריזלינג, מוסקט אוטונל וכו').
בפאנצ'ו פועלת תעשיית יינות, כולל לייצור שמפניה (החל מ-1963, עברה מודרניזציה ב-1993).
בעיירה מייצרים גם מוצרי טקסטיל - סריגה וגזרנות, חביות, נייר טאולט, מוצרי בשר וחלב, משקאות חריפים ומשקאות קרים.

 תחבורה 
את העיר פאנצ'ו חוצה הכביש הלאומי DN2L המחבר אותה מזרחה עם מרששט (שם היא מסתיימת ב-DN2) וצפון מערבית עם היישובים סטראואנה, רקואסה, קמפור, סובז'ה, טולניץ' (שם עוברת לדרך DN2D).
הדרכים DN2L, DJ205H ו-DJ205B מסתעפים ב-Panciu. הראשון מוביל צפונה אל מוביליצה, פאונשט, פופשט (Pufești) (בו מתסיים בדרך DN2)
והשני מוביל דרומה אל לציפשט, בולוטשט Țifești (בו מצטלב עם DN2D), אל אודובשט, ורטשקויו, קרליג'לה, קוטשט, אורקשט (בו מצטלב עם DN2D ומסתיים ב-DN2).

פאנצ'ו הוא גם קצה של קו רכבות מסא המוביל למרששט.

חינוך ותרבות
בפאנצ'ו פועלים שני בתי ספר תיכון:
התיכון העיוני "יואן סלאביץ'"
התיכון הטכנולוגי "אלכסנדרו יואן קוזה"
בית התרבות "מיכאי אמינסקו"

מנהל
העיר פנצ'יו מנוהלת על ידי ראש עיר ומועצה מקומית המורכבת מ-15 חברי מועצה. ראש העיר, ניקולאיה מרסקו, מכהן בתפקיד מאז 2020 החל מהבחירות המקומיות בשנת 2024 הרכב המועצה המקומית הוא כדלהלן לפי מפלגה פוליטית:
PSD - המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (רומניה) - 5 מנבטים
PNL - המפלגה הלאומית ליברלית (רומניה) - 4 מנדטים
USR - (האיחוד "הצילו את רומניה") - 2 מנדטים
AUR - הברית לאחדות הרומנים - 2 מנדטים
|PMP מפלגת התנועה העממית - 1 מנדט
|FD - כוח הימין - 1 מנדט

פאנצ'ו כוללת את היישובים קרוצ'ה דה ז'וס - נייקו, קרוצ'ה דה סוס, דומבראווה, סאטו נואו

מונומנטים, יעדים חשובים ואטרקציות תירותיות
מרתף היינות המלכותי (Beciul domnesc - בֶּצ'וּל דוֹמְנֶסְק) - מהמאה ה-18, כ-5 ק"מ מפאנצ'ו, בוואליה צ'רבולוי - - בעומק של 24 מ' עם פרוזדור ראשי באורך של 500 מטר שממנו מסתעפים 36 מנהרות בסך הכל באורך של 3000 מטר. כוסה באדמה בעקבות התפוצצות פצצה בימי מלחמת העולם הראשונה. נתגלה ושוקם ב-1954-1953 וחזר לשימוש - אחסן כ-3 מיליון בקבוקי יין. הוכר כמורשת אדריכלית לאומית יוחס לפעמים לתקופת שטפן הגדול ומשום כך כונה "מנהרות שטפאן גדול".Hrubele lui Ștefan cel Mare
אדנרטת הגיבורים הנופלים ממלחמת העולם הראשונה - ברחוב ניקולאיה טיטולסקו - יצירת הספל ג'ורג'ה דימיטריו - נחנכה ב-2 במאי 1928
כנסיית השליחים הקדושים פטרו ופאבל (Biserica Sfinții Apostoli Petru și Pavel) - נבנתה ב-1859, ניזוקה ברעידת האדמה ב-31 באוגוסט 1894, נבנתה מחדש ב-1913-1909 במימונה של סמרנדה אפוסטוליאנו וקרסה כולה ברעידת האדמה ב-10/9 נובמבר 1940. נבנתה שוב ב-1976-1972.
שני בתי העלמין היהודים (מהמאה ה-19) ביציאה מן העיר לכיוון הכפר חארט, קרוב למנזר "יוחנן הקדוש" והשני בשכונת דומבראווה.
מרתף היינות ולדויאנו Beciul Vlădoianu (המאה ה-19) בקצה הדרומי של העיר, בדרך אל המנזר (ארמיטז') בראז/ נבנה ב-1898-1894, הוכרז מונומנט היסטורי שנועד לשימור. נקרא לפי ולדויאנו שהיה ראש עיר.
מרתף היינות מרין שטפן Beciul Marin Ștefan (המאה ה-19) בצפון העיר בדרך אל הכפר מוביליצה. מוכרז כמונומנט היסטורי, הנועד לשימור.
קפלת (פאראקליס) המנזר בראז (Brazi) מדרום לעיר, על הגדה הימנית של הנחל האוליטה
בית ניקולאיה מיליה (תחילת המאה ה-20) ברחוב קוזה וודה
 בית סרג'ו ספרוביץ' (1936)
גדר הברזל של בית גיצה (Gâtză) (המאות 20-19)

בתחום העיר פאנצ'ו נמצאים גם:
מנזר בראז (Mănăstirea Brazi) לנזירות, הוקם ב-1654 על ידי אנכוריטים תאופילקט וסאבה, בהתחלה כמנזר קטן (סקיט) עם כנסייה מעץ המוקדשת לגאורגיוס הקדוש שנבנתה ב-1676 ושוחזרה מלבנים ב-1836-1834 וצוירה ב-1837 על ידי נ. תאודורסקו. במנזר הקטן קבור הסופר יואן סלאביץ'.

בקרוצ'ה דה ז'וס:
כנסיית השליטים הקדושים" Biserica Sfinți Voievozi ) (1672)
על גבעת נייקו (דיאלול נייקו):מנזר קטן (סקיט) יוחנן המטביל הקדוש''' Schitul Sf Ioan Botezătorul - לנזירות. הוקם ב-1828-1826 מיסודו של היירומונאך דימיטריה, אב המנזר בראז. נבנה כמטוכיון - שלוחה של מנזר בראז, עם כנסייה מעץ, וב-1894 הוקדשה כנסייה מלבנים במקומה. היא קרסה ברעידת האדמה ב-1940.
הסקיט נסגר ב-28 באוקטובר 1959 והוקם מחדש אחרי מהפכת 1989 ב-1999.

אירועים
סוף ספטמבר - ימי העיר פאנצ'ו
ערים תאומות
 *  - ב מחוז ז'ורה

אישים קשורים לפאנצ'ו
אנטון אלאץ',ראש העיר פאנצ'ו, (1912-1910) ממוצא ארמני
גאורגה אלקסיאנו (1946-1897) משפטן רומני, יליד הכפר סטראואנה, מושל טרנסניסטריה בימי הדיקטטורה של יון אנטונסקו, הוצא להורג בגין פשעי מלחמה
תאודור בלן (1976-1912) - מוזיקולוג רומני
 דן ניקה (יליד 1960) פוליטיקאי רומני
יואן סלאביץ' (1924-1848) סופר רומני חשוב, יליד טרנסילבניה שהתיישב בערוב ימיו ונקבר בפאנצ'ו
וסילה ראדו (1940-1887) כומר, תאולוג, מזרחן ומתרגם, תרגם לרומנית את כתבי הקודש ("ביבליה") יחד עם גאלה גלקטיון מעברית ומיוונית

קישורים חיצוניים

אתר עיריית פאנצ'ו
באתר עיריית פאנצ'ו - אסטרטגיית הפיתוח של העיר 2020-2014
Dan Ghinea Romania geografică

Ana Bărbulescu Arhiva INSHR-EW, R.G. 25046, rola 12, dosar 29, vol. II, pp. 124-135.
(אנה ברבולסקו - ארכיון "המכון הלאומי לחקר השואה ברומניה על שם אלי ויזל")
[https://www.primaria-panciu.ro/primaria-panciu/cetateni-de-onoare/
יקירי העיר פאנצ'ו אתר עיריית פאנצ'ו]
Gabriel Antonie Lazarovici - Armenii din Panciu Ararat online 29 march 2023

הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:מחוז וראנצ'ה