אנדריאס מונק

אנדריאס מונק (באנגלית: Andreas Munch, 19 באוקטובר 1811 - 27 ביוני 1884) היה סופר, מחזאי ומשורר נורווגי. היה לאדם הראשון אשר קיבל מענק על עיסוקו כמשורר בידי הפרלמנט הנורווגי.

 חיים אישיים 
מונק נולד בכריסטיאניה לכומר הלותרני יוהאן סטורם מונק ולאשתו אלסה פטרונלה הפגרד. הוא התחתן עם שרלוט אמלי יול משנת 1844 ועד למותה בשנת 1850. אחד מבניו מת גם הוא בשנת 1850, ובן נוסף מספר שנים לאחר מכן. בשנת 1865, מונק התחתן עם אנה מארי אמלי ראבן, אזרחית דנמרק. נפטר בודבק, דנמרק בשנת 1884.

 קריירה 
פריצת הדרך הספרותית של מונק הייתה בשנת 1836 עם אוסף הפואמות "Ephemerer"" ("אפמרה"). המחזה הראשון שלו היה "Kong Sverres Ungdom" ("נעורי המלך סוורה") משנת 1837, שנכתב לרגל חניכתו של בניין חדש של תיאטרון כריסטיאניה. בשנת 1840, הוא פרסם מחזה בן מערכה אחת בשם "Donna Clara", שהתרחש בספרד. הוא שימש בתפקיד עורך העיתון Den Constitutionelle בין השנים 1841 ל-1846. הרומן "Den Ensomme. En Sjælehistorie" ("הבודד. סיפור נשמה") הודפס לראשונה במערכת העיתון בשנת 1846. בין השנים 1846 ל-1848 הוא ערך מסע חינוכי יחד עם משפחתו, וביקר בצרפת, איטליה, שווייץ וגרמניה. מונק פרסם את אוסף הפואמות "Digte, gamle og nye" ("שירים, ישנים וחדשים") בשנת 1848, ואת "Nye Digte" ("שירים חדשים") בשנת 1850. אוסף הפואמות שלו "Sorg og Trøst" ("צער ונחמה") משנת 1852 נכתב לאחר מות אשתו ובנו.

בשנת 1866, המלחין אדוורד גריג הלחין את המוזיקה לפואמה "Vuggesang" ("שיר ערש") מתוך האוסף. ההלחנה פורסמה יחד עם שלושה שירים נוספות כאופוס מספר 9, בצירוף הערותיו של מונק. בשיר זה, האב שר לבנו הרך הנולד לאחר מות אמו. בשנות ה-50 של המאה ה-19 הוא כתב שלוש ורסיות של מחזות, "Salomon de Caus" ("סלומון דה קאוס", 1854), "En Aften paa Giske" ("ערב בגיסקה", 1855) ו"Lord William Russell" ("לורד ויליאם ראסל", 1857).

בשנת 1860, הוענקה למונק עמלת משורר בידי הפרלמנט הנורווגי, לראשונה בתולדות המדינה. זכה בתואר פרופסור בשנת 1866.

מונק היה מפקד רב עיטורים של מסדר אולף הקדוש על הישגיו הספרותיים, וכן למפקד של מסדר הדגל הדני  ולאביר מסדר כוכב הצפון  השוודי.

 קישורים חיצוניים 

 דף הבית של אגודת אנדריאס מונק 

קטגוריה:ילידי 1811
קטגוריה:נפטרים ב-1884
מ
מ
מ
מ