אנדרטת הפוגרום

אנדרטת הפוגרום (בגרמנית: Pogromdenkmal) היא אנדרטה הניצבת במרכז אינסברוק, בכיכר אדוארד-ואלנפר, ומנציחה את אירועי ליל הבדולח, שבמהלכם נרצחו אזרחי אינסברוק יוסף אדלר, וילהלם באואר, ריכרד ברגר וריכרד גראוברט. האנדרטה הוקמה בשנת 1997.

 פוגרום נובמבר באינסברוק 
לאחר ניסיון ההתנקשות של הרשל גרינשפן בארנסט פום ראט בפריז, נפגשו היטלר ושר התעמולה של הרייך יוזף גבלס ב-9 בנובמבר 1938 במינכן. לאחר מכן, היטלר עזב את האולם וגבלס נשא נאום שבו פרסם את מותו של ראט וקרא לנקמה. מנהיגי הגאולייטר והאס אה שנכחו במקום הוציאו פקודות לכל רחבי הרייך השלישי להרוס חנויות יהודיות, להצית בתי כנסת ולהחרים חפצים יקרי ערך, כאשר התערבות משטרת גרמניה נאסרה.

בשעה אחת בלילה, הורה הגאולייטר של טירול  כי "נשמת העם הרותחת חייבת לקום נגד היהודים". שעתיים לאחר מכן, החלו הרציחות. בין הקורבנות באינסברוק נבחרו על ידי מנהיגי האס אס ארבע דמויות בולטות:
 יוסף אדלר, קצין הבנייה הראשי של הרכבות הפדרלית, דמות מובילה בתנועה הציונית וחבר מועצת התרבות
 וילהלם באואר, שותף בבעלות על חנות סחורות מפעל
 ריכרד ברגר, מייסד שותף של הקבוצה הציונית המקומית אינסברוק ויו"ר הקהילה היהודית
 ריכרד גראוברט, שותף בבעלות חנות הנעליים גראוברט ברחוב מוזיאום

אדלר, שסבל ממחלת מוח, נפצע קשה ממכות בראשו עד שנפטר חודשיים לאחר מכן. אשתו גם היא סבלה מזעזוע מוח. ברגר נהרג באבנים על גדות הפונדק ואז הושלך לנהר. באואר נהרג על ידי הנאצים במכות אקדח ודקירות סכין, ואילו גראוברט נרצח בדקירת פגיון מאחור.

19 יהודים נוספים נפצעו, בתים ועסקים יהודיים נבזזו ונהרסו ובית הכנסת באינסברוק נהרס.

 יצירת האנדרטה 
במהלך הפרלמנט המדינתי של הנוער ב-17 בנובמבר 1995, צעירים הציעו להקים אנדרטה לקורבנות ליל הבדולח במרכז אינסברוק. ראש העיר  קיבל את בקשת חמשת נציגי קבוצת הפרויקט בחודש שלאחר מכן. תלמידים מבתי הספר התיכוניים בטירול הוזמנו להשתתף ובקיץ 1996 ועדת שופטים מומחים העריכה את 48 המועמדים לתחרות. חבר השופטים החליט על עיצוב שהציע הסטודנט מריו יורג מבית הספר הטכני הגבוה להנדסת מכונות בפולמס, שם גם נבנתה האנדרטה.

המיקום נבחר בכיכר אדוארד-ואלנפר (לשעבר לנדהאוספלאץ), שם נמצאים כמה אתרים נוספים.

העיצוב של מריו יורג מורכב מבסיס נחושת עצום שעליו ניתן לקרוא את שמות הקורבנות וחנוכייה בגובה שבעה מטרים. לפי יורג, השימוש בזכוכית שבורה לשמות נועד "לסמל את הלבבות השבורים של היהודים שנרצחו וקרוביהם".

 טקסט נלווה 
המילים הבאות חרוטות על היקף המתכת של האנדרטה:"…כדי לא להסתיר את העובדה שבלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938... נרצחו אזרחים יהודים באינסברוק ורבים מהילדים, הנשים והגברים נאלצו ללכת אחריהם אל מותם... לא לשכוח שדעות קדומות, שנאה ופזיזות עלולות להוביל לסחרור אכזרי של אלימות... אנדרטה זו הוקמה בשנת 1997".

 חשיפת האנדרטה 
ממוזער|כיכר אדוארד-ואלנופר. אנדרטת הפוגרום משמאל
מאז 8 ביוני 1997, אנדרטת הפוגרום מוצגת בפומבי. בטקס החשיפה, אמר הרב הראשי  תפילות בעברית ובגרמנית. בישוף המטרופולין  השווה את האנדרטה "לשעון שמש שמטיל צללים על מצפון העם". שגריר ישראל, יואל שר, דיבר על "החובה הקדושה של זיכרון כלפי קורבנות השואה". , מוזיקאי ג'אז ממשפחה יהודית באינסברוק, ליווה את הטקס מבחינה מוזיקלית. מדינת טירול הזמינה לאירוע עקורים יהודים, ניצולי שואה ובני משפחותיהם. נכחו גם פאול גרוס ואסתר פריטש, נשיאי הקהילה היהודית של אוסטריה ושל טירול-פורארלברג, בהתאמה.

כחלק מעיצוב מחדש של לנדהאוספלאץ, האנדרטה הועברה והוקמה מחדש בינואר 2011. מאז מרץ 2012 קיים אתר אינטרנט לכיכר אדוארד-ואלנפר, שבו מתוארים בפירוט שתי האנדרטאות הנמצאות בכיכר.

 דיון ציבורי 
באינסברוק הייתה הסכמה ציבורית לגבי הקמת האנדרטה. העיתון היומי  ייחס זאת לכך שהיוזמה הגיעה מצעירים. הסמליות הפשוטה של האנדרטה התקבלה גם היא היטב על ידי הציבור.

ה- חשש מ"התנפחות האנדרטאות" בכיכר אדוארד-ואלנופר ושאל "איפה האירוע, איפה ההכרח, מהן הסיבות האמיתיות" לאנדרטה. נושא הביקורת היה גם עלויות הבנייה של ה"מפלצת במשקל 6 טון".

הקהילה היהודית נכללה בתכנון רק לאחר מכן. היסטוריונים ב ביקרו את ההגבלה לארבעת קורבנות הפוגרום בנובמבר, שכן באותה תקופה זוהו כבר יותר מ-160 קורבנות נאצים יהודים מטירול במהלך תקופת המשטר הנאצי. כמו כן, הושמעה ביקורת על כך שפוליטיקאים מקומיים דחו את מימון החוברת המדעית הנלווית לתלמידי בתי ספר.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אוסטריה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:אוסטריה: תרבות
קטגוריה:אינסברוק