אלבר קאן

קברו של אלבר קאן בבולון-ביאנקור|שמאל|ממוזער|250px
הגן היפני בגני אלבר קאן|שמאל|ממוזער|250px
אלבר קאן (בצרפתית: Albert Kahn; 3 במרץ 1860 – 14 בנובמבר 1940) היה בנקאי, פילנתרופ ואספן אמנות צרפתי יהודי. החזיק באוספי סרטים שחור לבן ובעל האוסף הגדול בעולם של צילומי צבע על זכוכית בשיטת אוטוכרום  שפותחה על ידי האחים לומייר.

אוספיו נשמרים במוזיאון אלבר קאן  בבולון-ביאנקור, בסמוך לפריז, הצמוד לגני אלבר קאן.

 ביוגרפיה 
 נעורים 
אלבר קאן נולד ב-1860 כאברהם קאן בעיירה מרמוטייה  שבמחוז ריין תחתון בחבל אלזס. בנם הבכור של לואי קאן (1889-1829) ובבט לבית בלוך (1870-1829) ואח לארבעה ילדים נוספים. האב לואי היה סוחר בהמות באלזס. ב-1870 נפטרה אימו של קאן.

ב-1871 הובסה צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה וכתוצאה מכך סיפחה פרוסיה המנצחת את רוב חבל אלזס והמשפחה הפכה לחלק מגרמניה. כדי לא לאבד את רכושו החליט לואי לקבל עליו ועל ילדיו את הנתינות הגרמנית וכך הפך אלבר לגרמני.

קאן למד בבית ספר יסודי בעיירת הולדתו וב-1873 החל ללמוד בתיכון בעיר סאברן.

ב-1876, בטרם סיום לימודיו, הגיש בקשה לעבור מגרמניה לצרפת ולשם כך שינה את שמו מאברהם לאלבר. לאחר קבלת האישור התיישב בפריז שם עבד במתפרה.

 קריירת הבנקאות 
ב-1878 התקבל קאן לעבודה בסניף הפריזאי של הבנק של משפחת גודשו (Goudchaux) שמרכזו היה במץ. קאן ניצל את עבודתו המסודרת וחזר לספסל הלימודים כשתחילה השלים את לימודיו התיכוניים ולאחר מכם למד באקול נורמל סופרייר שם השלים ב-1884 תואר במשפטים. בתקופת לימודיו הפך חבר קרוב של אנרי ברגסון, שלמד גם הוא באותו מוסד, והקשר איתו נשמר להמשך חייו.

בשנים שלאחר לימודיו המשיך קאן לעבוד בבנק והרוויח ממון רב על ידי ספקולציות על מניות של חברות זהב ויהלומים מטרנסוואל, דרום אפריקה.

ב-1891, לאור הצלחותיו הפיננסיות, הפך לשותף בכיר בבנק בו עבד וב-1892 הקים בנק השקעות משלו בחסות אותו בנק.

הבנק שהקים השקיע במזרח הרחוק ובעיקר ביפן שם לקח הלוואות רבות. בתקופה זו יצר קשרים הדוקים עם שגריר יפן בצרפת, מוטונו איצ'ירו , ועם אישים רמי דרג במשפחה הקיסרית של יפן. קשרים אלו סייעו לקאן להגדיל משמעותית את נכסיו (ובהמשך גם את אוספיו).

 גני העולם 
ב-1892 שכר קאן אחוזה בעיר בולון-סור-סן שליד פריז. ב-1895 רכש קאן את האחוזה ועוד ארבע חלקות אדמה צמודות והחל לפתח גן במקום. בשנים הבאות רכש חלקות אדמה סמוכות נוספות כשעד 1910 היו בבעלותו כעשרים חלקות (כולל הבתים עליהם) דבר שהפך אותו לבעלים של שטח בן כארבעה דונם.

ב-1895 הזמין קאן את אדריכל הנוף אשיל דושאן  כדי לעצב עבורו גן בעל נגיעות רב תרבותיות. דושאן תכנן גן צרפתי שכלל עצי פרי, ורדים עתיקים וערוגות פרחים גאומטריות כשבקרבתו תכנן גן אנגלי (עם מבנה דמוי מחלבה וכלוב ציפורים) וגן יפני (שכלל את "אזור הכפר" עם שני בתים, ביתן תה ופגודה ואת "אזור המקדש" שכלל מקדש שינטו, שני שערי טוריאי ופגודה קטנה.

ב-1990 נשכרו שרותיו של אדריכל נוף יפני (Fumiaki Takano) שערך שינויים משמעותיים בגן היפני והותיר רק שני גשרי עץ ושער המספק גישה לבוסתן של הגן הצרפתי.

מצפון לגני העולם נטע קאן שלוש חורשות:
 "החורשה הכחולה" הכוללת מגוון של עצים בעלי עלווה כחלחלה כמו עצי ארז ואשוח בשילוב שיחי רודודנדרון.
 "חורשת הזהב" הכוללת עצי שדר וביניהם שדות אחו.
 "חורשת הרי הווז'", בה שיקף קאן את נופי מחוז ילדותו, אלזס-לוראן, והוא כולל אזור גבעי בו פזורים גושי גרניט ועצי אשוח לצד עמק ובו גושי אבן חול ועצי אורן.

הגן הפך לאתר מפורסם שמשך אליו אנשים ידועי שם מצרפת ומחוצה לה.

 מועדון "סביב העולם" 
לקאן הייתה תפיסה קוסמופוליטית וברוח זו ייסד ב-1898 את "קרן אלבר קאן" שהעניקה מענקי נסיעה "מסביב לעולם" לצעירים בוגרי אוניברסיטאות בצרפת. מענקים אלו אפשרו לצעירים סיור בן שנה במדינות אחרות על מנת להעשיר את כישוריהם ואת יכולות ההוראה שלהם.

ב-1907 הרחיב קאן את התוכנית וכלל בה בוגרים צעירים גם מיפן, גרמניה, בריטניה, ארצות הברית ורוסיה.

בתקופה זו ייסד בביתו בבולון-ביאנקור את מועדון "סביב העולם" בו התכנסו, מדי תקופה, משתתפי התוכנית.

 ארכיון כדור הארץ 
ב-1908 יצא קאן לשורה של נסיעות ברחבי העולם כשבין השאר ביקר בסין, יפן, ארצות הברית, ארגנטינה, אורוגווי וברזיל. בנסיעות אלו צילמו הוא ומלוויו כ-4,000 תמונות על זכוכית בטכניקת אוטוכרום  שפותחה על ידי האחים לומייר.

בעקבות נסיעות אלו גייס קאן שורה של גאוגרפים שנשלחו לרחבי העולם כדי לצלם תמונות וסרטים לטובת האוסף שלו. עד 1931 נאספו לארכיון כדור הארץ כ-72,000 צילומי זכוכית וכמאה שעות של סרטים שצולמו בכ-60 מדינות.

בנוסף צילם קאן את האורחים הרבים שביקרו בגניו וגם צילומים אלו הם חלק מהאוסף.

 חסות לאקדמיה 
ב-1912 הפקיד קאן את ניהול ארכיון כדור הארץ בידי איש האקדמיה, הגאוגרף ז'אן ברונה  שלימד גם בקתדרה לגאוגרפיה אנושית בקולז' דה פראנס.

ב-1916 הקים את הוועדה הלאומית ללימודים חברתיים ופוליטיים (CNESP) באקול נורמל סופרייר. ועדה זו ארגנה פגישות בין פוליטיקאים ומומחים בנושאים אקטואליים שונים.

ב-1920 הקים את מרכז התיעוד החברתי של ENS שמטרתו הייתה להכשיר חוקרים צעירים במדעי הכלכלה והחברה.

בנוסף הקים קאן מעבדה לביולוגיה ולצילום מדעי באחוזתו בבולון-ביאנקור.

 פציפיזם 
קאן היה פציפיסט ושאף כל ימיו לשיפור הדיאלוג בין לאומים. כך היה לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה, ב-1870, וכך היה גם לאחר מלחמת העולם הראשונה אז ייסד ארגון צדקה לאומי לסיוע לאוכלוסיות אזרחיות. בנוסף שלח לאחר המלחמה את צלמיו לתעד את ההרס שנגרם במלחמה, תמך בפעולות שנועדו לקדם שלום עולמי והיה מעורב בוועידת השלום בשנת 1920.

 המשבר הכלכלי של שנות ה-30 
המשבר הכלכלי של שנות ה-30 גרם לקאן להפסדים כספיים משמעותיים ואילץ אותו לפרוש מפעילותו הבנקאית ולצמצם את תמיכתו הפילנתרופית. בין השאר הופסקה התמיכה בנסיעות בעולם של סטודנטים צעירים, צומצמה פעילות העשרת הצילומים עבור ארכיון כדור הארץ ועוד.

חלקים גדולים מאוספיו של קאן הועברו לאוניברסיטאות שונות בצרפת.

הגנים, אותם טיפח קאן, נרכשו על ידי מועצת בולון-ביאנקור בתמיכת חברים ואוהדים. צעד זה מנע מסילוקו של קאן מביתו ואפשר לו להמשיך במקום. אחת המשמעויות של העברת הבעלות לגורם ציבורי הייתה פתיחת הגנים לציבור ב-1937.

 מלחמת העולם השנייה 
ביוני 1940, לאחר כניעת צרפת לגרמניה במלחמת העולם השנייה, נאלץ קאן להירשם כיהודי אצל שלטונות הכיבוש הנאצים.

קאן נפטר בנובמבר 1940 בביתו בבולון-ביאנקור ובגלל היותו יהודי נקבר ללא טקס בקבר אחים. בהמשך הועברה גופתו לקבר אישי.

 לאחר מותו של קאן 
הנאצים, שכבשו את צרפת, בזזו יצירות אומנות ברחבי המדינה אך למזלם של קאן ויורשיו הם פסחו על רוב אוספי התמונות שלו ושדדו רק חלק קטן מהאוסף

ב-1968 הועברו הגן והאוספים לבעלות מועצת מחוז או-דה-סן ובעזרת כספי המועצה בוצעה עבודת תיעוד נרחבת ושימור פיזי של האוספים. עבודה זו הביאה לחשיפת אוספיו של קאן בפני הציבור על ידי יצירת תערוכות קבועות וזמניות בצרפת ובחו"ל ופרסום ספרים רבים.

בשיתוף פעולה עם מחלקת הפארקים של המחוז שוחזרו חלקים שונים של הגן והוחזרו למצבם המקורי כשבשחזור הגן היפני סייע אדריכל נוף יפני.

ב-1986, קיבלו הגנים והאוספים מעמד של מוזיאון צרפת .

ב-1990 נפתחה במקום גלריית תצוגה בשטח של כ-650 מ"ר והמתחם כולו שופץ בין השנים 2022-2016.

ב-2025 היו אוספי ארכיון כדור הארץ מועמדים להיכלל ברשימת "זיכרון העולם של אונסק"ו" .

 לקריאה נוספת 
 Vincent, Phoebe. (1997). My Darling Mick: the Life and Times of Granville Ryrie, 1865–1937. Canberra: National Library of Australia.
Jeanne Beausoleil et Pascal Ory (dir.), Albert Kahn (1860-1940) : Réalités d’une utopie, Boulogne-Billancourt, musée Albert-Kahn, 1995, 407 p
 J. Beausoleil, J. de Givry, G. Baud-Berthier, M. Farris et C. Lemoing, Les Jardins Albert-Kahn, collection « L'esprit des lieux », édition JDG Publications, DG Publications, 2004
 Jean Brunhes - Autour du monde, Musée Albert-Kahn, 1993
 Jean-Sébastien Cluzel (dir.), Geneviève Lacambre et Nishida Masatsugu, Le japonisme architectural en France : 1550-1930, Dijon, éditions Faton, 2018, 400 p. ( & , OCLC 1066235226, BNF 45594380)
 Collectif, Albert Kahn, singulier et pluriel, Paris, Lienart Editions, 2015 ()
 Albert Kahn, Henri Bergson. Correspondances. Commentées par Sophie Cœuré et Frédéric Worms, 155 p., Coédition : Desmaret / Musée départemental Albert-Kahn, Jeanne Beausoleil et Xavier Truti. Paris, 2003. ()
 Adrien Genoudet, L'effervescence des images. Albert Kahn ou la disparition du monde, Bruxelles, Les Impressions Nouvelles, 2020 ()
 Adrien Genoudet, « 1908 Albert Kahn : la planète par l'image », dans Romain Bertrand (dir.), L'exploration du monde : Une autre histoire des Grandes Découvertes, Paris, Éditions du Seuil, coll. « Points » (no H617), 2023, 2e éd. (1re éd. 2019), 536 p. (), p. 465-468
 Adrien Genoudet, Jérome Schweitzer & Benoît Wirrmann (dir.), De l'Alsace au monde : voyage dans les archives de la planète d'Albert Kahn : [exposition, Strasbourg, Bibliothèque nationale et universitaire de Strasbourg, sept. 2024-janv. 2025], Strasbourg, Bibliothèque nationale et universitaire de Strasbourg, DL 2024, 168 p. ()
 Valérie Perlès (dir.), Les Archives de la planète, Paris, éd. Liénard, 2019
 « Albert Khan », dans Jean-Paul Lerch, Marmoutier 26 personnages remarquables, La Wantzenau, Mairie de Marmoutier, 2023, 223 p. (), p. 44-55
 Pierre Katz, « Kahn Abraham dit Albert », dans Nouveau Dictionnaire de biographie alsacienne, vol. 19, Strasbourg, Fédération des sociétés d'histoire et d'archéologie d'Alsace, 1992, 4434 p., p. 1862-1864

 קישורים חיצוניים 


 הביוגרפיה של אלבר קאן, באתר albert-kahn.hauts-de-seine.fr 
 אלבר קאן, באתר jewishvirtuallibrary.org
 סרטון על אלבר קאן, באתר bixfilms.fr 
 המסע של אלבר קאן, סרטון באתר bed.bzh 
 גני אלבר קאן, באתר visitparisregion.com
 גני אלבר קאן, באתר theparisianguide.com
 התמונות במוזיאון אלבר קאן, באתר pdimagearchive.org

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:אספני אמנות צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1860
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1940