הקונגרס השביעי של ארצות הברית

הקונגרס השביעי של ארצות הברית היה מושב של הרשות המחוקקת של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, וכלל את הסנאט של ארצות הברית ואת בית הנבחרים של ארצות הברית. הקונגרס התכנס בוושינגטון די. סי. מ־4 במרץ 1801 ועד 4 במרץ 1803, במהלך השנתיים הראשונות לנשיאותו של תומאס ג'פרסון. חלוקת המושבים בבית הנבחרים התבססה על מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1790. בשני בתי הקונגרס היה רוב למפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, למעט מקרה שבו הסנאט כינס מושב מיוחד בן יומיים כדי לייעץ לנשיא החדש תומאס ג'פרסון; באותו זמן עדיין היה בסנאט רוב פדרליסטי.

 אירועים מרכזיים 
 4 במרץ 1801: תומאס ג'פרסון נכנס לתפקיד נשיא ארצות הברית.
 10 במאי 1801: הפאשא של טריפולי הכריז מלחמה על ארצות הברית באמצעות כריתת תורן הדגל של הקונסוליה האמריקאית.
 16 במרץ 1802: הוקם מוסד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט.
 24 בפברואר 1803: לראשונה הוכרז חוק של הקונגרס כבלתי חוקתי – בפסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית, מרבורי נגד מדיסון.

 חקיקה מרכזית 
 29 באפריל 1802: חוק בתי המשפט של 1802.
 30 באפריל 1802: חוק ההסמכה של 1802.

 מדינות שהתקבלו לאיחוד 
אוהיו התקבלה כמדינה באיחוד, לאחר שהייתה קודם לכן חלק מהטריטוריה הצפון-מערבית. התאריך המדויק אינו ברור ושנוי במחלוקת, אך אין מחלוקת שהדבר התרחש במהלך כהונתו של קונגרס זה. התאריך הרשמי שבו אוהיו הפכה למדינה לא נקבע עד שנת 1953, כאשר הקונגרס ה-83 של ארצות הברית העביר חקיקה שקבעה למפרע את 1 במרץ 1803 — תאריך כינוסה הראשון של האספה המחוקקת של מדינת אוהיו — כתאריך קבלתה לאיחוד.

עם זאת, כבר ב־30 באפריל 1802 העביר הקונגרס השביעי חוק שהתיר לתושבי אוהיו לנסח חוקה ולהקים ממשל מדינתי, וכן את קבלתה של אוהיו לאיחוד. ב־19 בפברואר 1803 העביר אותו קונגרס חוק נוסף שקבע את החלת חוקי ארצות הברית במדינת אוהיו. המדריך הביוגרפי של קונגרס ארצות הברית מציין כי אוהיו התקבלה לאיחוד ב־29 בנובמבר 1802, ומונה את מושביה בקונגרס כפנויים החל מתאריך זה.

 סיכום מפלגתי 
סנאט
הפדרליסטים עדיין שלטו בסנאט כאשר קיימו מושב מיוחד בן יומיים בסנאט במרץ 1801, שכינס הנשיא היוצא ג'ון אדמס כדי שהסנאט יוכל לספק ייעוץ לנשיא החדש תומאס ג'פרסון, אך עד שהקונגרס החל את מושבו הסדיר הראשון בדצמבר 1801 כדי להתחיל בעניינים רשמיים, הדמוקרטים-רפובליקנים כבר השיגו את השליטה בסנאט.
 מפלגה (הצללה מציינת שליטת מפלגה) סה"כ דמוקרטים-רפובליקנים  (DR) פדרליסטים  (F) ריק פיזור  הקונגרס הקודם 11 21 32 0 כינוס 14 18 32 0 5 במרץ 1801 17 31 1 6 במאי 1801 15 32 0 6 ביוני 1801 14 31 1 12 ביוני 1801 16 30 2 17 ביוני 1801 17 31 1 30 ביוני 1801 13 30 2 13 ביולי 1801 14 31 1 1 בספטמבר 1801 16 30 2 1 באוקטובר 1801 15 31 1 19 בנובמבר 1801 16 15 31 1 15 בדצמבר 1801 17 32 0 5 בפברואר 1802 16 31 1 9 בפברואר 1802 17 32 0 14 ביוני 1802 14 31 1 17 ביוני 1802 15 32 0 26 באוקטובר 1802 16 31 1 4 בנובמבר 1802 17 32 0 29 בנובמבר 1802 32 2 2 במרץ 1803 14 31 3 שיעור ההצבעה הסופי 54.8% 45.2% כינוס  הקונגרס הבא 22 9 31 3

 בית הנבחרים 
ממוזער|חברי בית הנבחרים לפי מדינה
 מפלגה (הצללה מציינת שליטת מפלגה) סה"כ דמוקרטים-רפובליקנים  (DR) פדרליסטים  (F) ריק פיזור  הקונגרס הקודם 49 56 105 1 כינוס 67  36 103 3 פיזור 38 105 2 שיעור ההצבעה הסופי 63.8%  36.2% כינוס  הקונגרס הבא 100 39 139 3

 מנהיגות 

 סנאט 
 נשיא: ארון בר (DR)
 נשיא זמני:
 אברהם בולדווין (DR), נבחר 7 בדצמבר 1801
 סטיבן בראדלי (DR), נבחר 14 בדצמבר 1802

 בית הנבחרים 
 יו"ר: נתניאל מייקון (DR), נבחר 7 בדצמבר 1801

קישורים חיצוניים

 ביאורים 

7