הנדסה דמוגרפית

הנדסה דמוגרפית (באנגלית Demographic engineering) היא מושג במדעי המדינה, בדמוגרפיה הפוליטית ובגאוגרפיה פוליטית, המתאר פעולות מכוונות של מדינות, שלטונות או קבוצות אתניות לשינוי ההרכב הדמוגרפי (אתני, דתי, לאומי או תרבותי) של אוכלוסייה באזור מסוים. המטרה העיקרית היא בדרך כלל חיזוק השליטה הטריטוריאלית, הבטחת רוב לקבוצה דומיננטית, מניעת סכסוכים עתידיים או יצירת עובדות דמוגרפיות בשטח שיחזקו תביעות פוליטיות.McGarry, John (1998). "'Demographic engineering': the state-directed movement of ethnic groups as a technique of conflict regulation". Ethnic and Racial Studies 21 (4): 613–638.

המושג כולל מגוון שיטות, החל מרכות ועקיפות כמו מדיניות הגירה סלקטיבית, עידוד ילודה דיפרנציאלית (פרו-נטליזם), לחצים כלכליים, שינויי גבולות או הטמעה תרבותית, ועד לקשות וישירות כמו העברות אוכלוסייה כפויות, טיהור אתני או רצח עם.Paul Morland  (2014). Demographic Engineering: Population Strategies in Ethnic Conflict. Routledge.Bookman, Milica Zarkovic (1997). The Demographic Struggle for Power: The Political Economy of Demographic Engineering in the Modern World. Frank Cass. ההנדסה הדמוגרפית נפוצה במיוחד בסכסוכים אתניים-טריטוריאליים, והיא קשורה למונחים כמו העברת אוכלוסייה וטיהור אתני, אך רחבה יותר ומכסה גם פעולות שנחשבות לגיטימיות לכאורה, ולעיתים מקושרת למדיניות של מדינות לאום המנסות לשמר את צביונן.

 היסטוריה 
שורשי ההנדסה הדמוגרפית נעוצים בעת העתיקה, כאשר אימפריות השתמשו בהעברות אוכלוסייה כדי לאבטח שטחים כבושים, ליישב אזורים דלילים, להחליש התנגדות מקומית או למלא צורכי כוח אדם.Oded, Bustenay (1979). Mass Deportations and Deportees in the Neo-Assyrian Empire. Reichert.

אחת הדוגמאות הקדומות והמאורגנות ביותר היא מדיניות ההגליות וההתיישבות של האימפריה הנאו-אשורית במאות ה-8–7 לפנה"ס. מלכים כמו תגלת-פלאסר השלישי, סרגון השני וסנחריב ביצעו העברות אוכלוסייה מאסיביות, גירוש תושבים מאזורים מרדניים והתיישבות קבוצות נאמנות במקומם.Radner, Karen. "Mass deportation: the Assyrian resettlement policy". Assyrian Empire Builders. University of London. המטרות כללו מניעת מרידות, פיתוח חקלאי, הטמעה תרבותית ויצירת אוכלוסייה הומוגנית יותר. סנחריב, למשל, התפאר בגירוש תושבים מממלכת יהודה ב-701 לפנה"ס והעברת אוכלוסיות אחרות לאזורים כבושים. מדיניות זו נחשבת על ידי חוקרים לכלי שיטתי לשליטה פוליטית ודמוגרפית.

דוגמאות נוספות מהעת העתיקה כוללות את גלות בבל תחת נבוכדנאצר השני, שבה ההדגש היה יותר על ענישה מאשר על שינוי דמוגרפי מאורגן.מלכים ב' פרק כ"ה; דברי הימים ב' פרק ל"ו באימפריה הרומית השתמשו בקולוניזציה והתיישבות ותיקים צבאיים כדי לחזק שליטה בפרובינקיות.

בימי הביניים והעת החדשה המוקדמת, האימפריה העות'מאנית שימשה כמעבדה להנדסה דמוגרפית, עם העברות אוכלוסייה באזורים כבושים, גירוש מוסלמים מהבלקנים והסלמה שהובילה לאירועים כמו רצח העם הארמני. במאה ה-20, דוגמאות בולטות כוללות גירוש גרמנים ממזרח אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה, חילופי אוכלוסין בין יוון לטורקיה, ומדיניות באזורים כמו קפריסין, יוגוסלביה לשעבר והסכסוך הישראלי-פלסטיני.

 פרספקטיבה מחקרית 
המושג זכה להגדרה אקדמית שיטתית בסוף המאה ה-20. מיליקה בוקמן תיארה צורות שונות כמו מדידת אוכלוסייה מוטה, מדיניות פרו-נטליסטית, הטמעה ושינויי גבולות. ג'ון מקגארי הדגיש את השימוש בה כטכניקה לוויסות סכסוכים אתניים, תוך יצירת עובדות בשטח שמטרתן למנוע פתרונות פוליטיים שאינם נוחים לשלטון. פול מורלנד הציע הבחנה בין "הנדסה קשה", הכוללת השפעה ישירה על מרכיבי הריבוי הטבעי וההגירה (לידות, תמותה ותנועת אוכלוסין), לבין "הנדסה רכה", המתמקדת בשינויים עקיפים בזהות האתנית או באמצעים כלכליים.

במחקר המודרני, נהוג לסווג את כלי ההנדסה הדמוגרפית לשלושה צירי פעולה מרכזיים:
 הנדסה סטטיסטית: שימוש במפקדי אוכלוסין ובנתונים דמוגרפיים ככלי פוליטי. הדבר נעשה באמצעות החרגת קבוצות מסוימות מהספירה, הגדרת קטגוריות אתניות באופן המשרת את הרוב, או זיוף נתונים כדי להציג רוב דומיננטי המצדיק שליטה פוליטית. (דוגמה לכך היא לבנון שם לא נערך מפקד אוכלוסין משנת 1932).
 הנדסה משפטית: שימוש במערכת החוק והמשפט כדי לקבוע "מי שייך". זה כולל חוקי אזרחות סלקטיביים, שלילת תושבות מקבוצות מיעוט, או הגדרת קריטריונים להגירה המבוססים על העדפה אתנית או דתית, במטרה להבטיח את עליונות הקבוצה השלטת לטווח ארוך. (דוגמה בולטת לכך היא מדיניות האזרחות במדינות המפרץ, המונעת התאזרחות ממהגרים גם לאחר דורות, כדי לשמר את כוחו של המיעוט האזרחי המקומי).
 הנדסה תכנונית (מרחבית): שימוש בתכנון ובנייה, הקצאת קרקעות ופיתוח תשתיות כדי לשנות את הפריסה הדמוגרפית. שיטה זו כוללת הקמת יישובים במיקומי מפתח אסטרטגיים ליצירת רצף טריטוריאלי עבור קבוצה אחת, תוך קיטוע המרחב של קבוצה אחרת, מה שמכונה לעיתים בהשאלה "גרימנדרינג גאוגרפי". (דוגמה היסטורית קיצונית לכך היא שיטת ה"בנטוסטנים" בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, שנועדה לרכז אוכלוסיות במובלעות מנותקות כדי למנוע מהן כוח פוליטי וטריטוריאלי).
בספרות המחקרית מצוין עוד כי הנדסה דמוגרפית, על שלל צורותיה, משמשת כלי מרכזי במאבקי כוח בין קבוצות אתניות. היא אינה נתפסת רק כפעולה טכנית, אלא כחלק מאסטרטגיה רחבה של ביטחון לאומי, שמטרתה להבטיח יציבות שלטונית דרך עיצוב הרכב האוכלוסייה.

 ראו גם 
דמוגרפיה
טיהור אתני
העברת אוכלוסייה

 הערות שוליים 

קטגוריה:דמוגרפיה
קטגוריה:מדע המדינה