ז'ול, דוכס פוליניאק הראשון

אַרְמָן ז'וּל פְרַנְסוּאָה דֶה פּוֹלִינְיָאק (בצרפתית: Armand Jules François de Polignac; מרקיז מנצ'יני ולאחר מכן דוכס פוליניאק הראשון; נולד ב-7 ביוני 1746 ב (Claye) ומת ב-21 בספטמבר 1817 בסנקט פטרבורג) היה אריסטוקרט, פוליטיקאי ואיש צבא צרפתי.

קורות חיים
מוצא

ארמן ז'ול פרנסואה דה פוליניאק הוא בנם של אראקל-לואי דה פוליניאק, ויקונט פוליניאק (1717–1792), ודיאן-זפירין מנצ'יני (1726–1755). מצד אביו, הוא צאצא למשפחה מהאצולה הגבוהה, ששורשיה בתחילת המאה ה-13, ואילו מצד אמו, הוא נינו של  (שהוא עצמו אחיינו של החשמן מאזארן). ייחוס אימהי זה הקנה לו את התואר מרקיז דה .

חיים ציבוריים
לאחר נישואיו ב-1767, ידידותה של רעייתו, , עם המלכה מארי אנטואנט קידמה מאוד את מעמדו בחצר. ב-1772 הוא מונה ל הראשון של אח המלך, הרוזן ד'ארטואה, וב-1776 לאקוויר הראשון של המלכה. הודות לשני מינויים אלה, הוא יכול היה לתרום לנטרול , שעמדה להסתיים בדו-קרב ביער בולון בין הרוזן ד'ארטואה לבין דוכס בורבון. לואי ה-16 הפך אותו לדוכס תורשתי (בכתב מינוי) ב-20 בספטמבר 1780 ולמנהל הכללי של הדואר ב-1782. הוא היה גם מושל שאמבור ומנהל .

הוא נהנה גם מקידום בקריירה הצבאית שלו: כקפטן ב, הוא קודם ב-1781 לדרגת  בצבאות המלך, לפני שהתפטר מהצבא ב-1785. הוא התגורר לעיתים קרובות באחוזתו ב, נכס שהגיע לידיו ממשפחת מנצ'יני-מזריני, שם החל, זמן קצר לפני המהפכה, בבניית טירה חדשה, שאותה לא הספיק לסיים.

הוא היגר כבר בחודש יולי 1789, ושהה בזה אחר זה בשווייץ, לאחר מכן ב-1791 בחצי האי האיטלקי, ולבסוף בפראג ובווינה, שם מתה אשתו ב-1793. הוא השתתף במערכה נגד המהפכנים במסגרת , ולאחר מכן עזב לרוסיה, שם קיבל מהקיסרית יקטרינה נחלה באוקראינה, והמשיך לשהות שם למרות הרסטורציה של הבורבונים. המשטר החדש העניק לו את דרגת , בצו מיום 4 ביוני 1814, ופיר תורשתי בצו מ-18 באוגוסט 1815. שלושה שבועות לפני מותו, ברוסיה, צו מ-31 באוגוסט 1817 הפך אותו לדוכס-פיר.

משפחה
הוא נישא, ב-7 ביולי 1767, ל (1749–1793), בתם של ז'אן פרנסואה גבריאל דה פולסטרון וז'אן שרלוט ארו (Hérault). נולדו להם ארבעה ילדים:
  (7 במאי 1768 – 30 במרץ 1803), נישאה ל (17 באוגוסט 1755 – 28 באוגוסט 1836); להם שתי בנות נשואות ובן.
 ארמן ז'ול מארי דה פוליניאק (1771–1847), הדוכס השני לבית פוליניאק (15 בינואר 1771 – 1 במרץ 1847), נישא לאידלי ז'אן לינה דה נויקירכן דה ניבנהיים (26 בינואר 1775 – 13 בספטמבר 1862), ללא צאצאים.
 ז'ול דה פוליניאק, הדוכס השלישי לבית פוליניאק (14 במאי 1780 – 30 במרץ 1847), נישא בראשונה לברברה קמפבל (22 באוגוסט 1788 – 23 במאי 1819), ולהם צאצאים, ולאחר מכן נישא בשנית למרי שרלוט פרקינס (6 בינואר 1792 – 1 בספטמבר 1864), ולהם צאצאים.
 , רוזן פוליניאק (27 בדצמבר 1781 – 2 בפברואר 1855), נישא למארי קליסט שרלוט אלפונסין לה וסור דה לה טוש דה בורגאר (15 בספטמבר 1781 – 22 ביוני 1861), ולהם צאצאים.

כיבודים
עיטורים צרפתיים
 אביר .

מחוות
בספרות ז'ול דה פוליניאק הוא אחד הגיבורים ברומן "פרידה מהמלכה" (Les Adieux à la reine) מאת , שפורסם ב-2002.

קישורים חיצוניים

ביאורים

ז'ול פרנסואה
קטגוריה:ילידי 1746
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1817