פיוצ'ר גראז'

פיוצ'ר גראז' (באנגלית: Future garage) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה אלקטרונית, גראז' בריטי, 2-סטפ גראז' ודאבסטפ. הז'אנר מאופיין בקצב לא שגרתי, עתידני, נסיוני וצלול, וכן בשימוש בבייסליינים עמוקים ובסים מפולטרים וצלילים אמביינטים ומינמליסטיים.

הז'אנר הופיע לראשונה כמוזיקת מחתרת בריטית באלבום האולפן השני של Burial  מ-2007, Untrue, שהוגדר כאלבום מלנכולי וגולמי. האלבום הושפע מהסאונד האפל והאטמוספירי שיצר Burial במיני-אלבום הראשון שלו מ-2005, South London Boroughs. האלבום, שמאוחר יותר הגדיר את הז'אנר המקורי של הז'אנר, הכיל שימוש בכלי הקשה, פדים וקטעי קול מוזרים בשילוב בייסליין גס.

בשנות ה-2010, האווירה הקלאסית של הז'אנר הייתה עדיין נוכחת ביצירות פיוצ'ר גראז', אך כבר לא הייתה חלק מרכזי של הז'אנר, לאחר שיוצרי הז'אנר בנו על שימוש באטמוספירה אפלה. כמו כן, בעשור זה יצירות הז'אנר, שלא היו כבדות במיוחד בהרמוניה, הכילו צלילים עמוקים ומעברים מוזיקליים נמוך, וכן שימוש באלמנטים של כלי מיתר, פסנתר, פולי  ופדים. בסוף העשור, לצליל היה מגוון גדול של צלילים, כאשר הבדלי הז'אנר נקבעו לפי מיקום גאוגרפי: מוזיקאים רוסים (מנואל, סיבווסט וספייסאאוטרס) יצרו נוף שמע אפל ועומצתי, בעוד שמוזיקאים איטלקיים (קינסו ואנזלה) הציגו אלמנטים קולנועיים ושימוש באלמנטים זעירים של כלי הקשה, ואילו מוזיקאים אירופאיים אחרים (אזלה, סאבלאב, נומון וסאבסטס) הציגו שימוש בקיצוצים קוליים ושימוש במרקם מלודי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:שנות ה-2000 במוזיקה