מסעוד רג'אווי

מסעוד רָגָ'אוִוי (בפרסית: مسعود رجوی; נולד ב-18 באוגוסט 1948 ונעלם ב-13 במרץ 2003) היה פוליטיקאי ומהפכן איראני ומנהיג המוג'אהדין ח'לק  משנת 1979 לאחר שעזב את איראן בשנת 1981, התגורר בצרפת ובעיראק.  עד להיעלמותו מעט לפני הפלישה לעיראק בשנת 2003. אשתו ושותפתו להנהגה מריאם רג'אווי החליפה אותו כמנהיגת הארגון.

 ביוגרפיה 
מסעוד רג'אווי נולד בעיירה קטנה במחוז דרום ח'וראסאן שבצפון מזרח איראן. הוא למד משפטים באוניברסיטת טהראן וסיים תואר במשפט פוליטי. בהיותו סטודנט הוא קנה לו שם של מתנגד פעיל נגד מוחמד רזא שאה פהלווי ובגיל 20 הצטרף למוג'אהדין ח'לק. הוא נעצר על ידי הסאוואכ בגין פעילותו ונידון למוות. הודות למאמציהם של אחיו, קאזם רג'אבי (Kazem Rajavi), נשיא צרפת פרנסואה מיטראן, עורכי דין ופרופסורים שווייצרים שונים, עונשו הופחת למאסר עולם. במהלך המהפכה האיראנית בשנת 1979 ולאחר שריצה שבע שנות מאסר, הוא שוחרר מהכלא, הצטרף למהפכה וקיבל על עצמו את הנהגת מוג'אהדין ח'לק.

בבחירות הראשונות לנשיאות איראן ב-1980, זכה רג'אווי לתמיכתם של ארגון הגרילה הפדאית של העם האיראני(, החזית הדמוקרטית הלאומית , המפלגה הדמוקרטית של כורדיסטן האיראנית, מפלגת קומאלה הכורדית  וליגת הסוציאליסטים האיראנים . כאשר התברר שהמוג'האדין ח'לק הייתה האופוזיציה החילונית העיקרית לרפובליקה האסלאמית, מנע האייתוללה חומייני מרג'אווי להשתתף בבחירות. להערכת העיתון לה מונד: "על פי הערכות שונות, אלמלא הטיל האימאם חומייני וטו על מועמדותו... היה מר רג'אווי זוכה בכמה מיליוני קולות... בתמיכת המיעוטים הדתיים והאתניים... חלק ניכר מקולות הנשים, המבקשות שחרור, והצעירים, הדוחים לחלוטין את 'המשטר הדתי הריאקציוני'...".

ב-1981 הדיח האייתוללה חומייני את נשיא איראן אבולחסן בני-סדר והחל גל חדש של מעצרים והוצאות להורג. רג'אווי ובני-סדר נמלטו לפריז והקימו את המועצה הלאומית העליונה להתנגדות באיראן (NCRI), מתוך כוונה להחליף את משטר חומייני ב"רפובליקה אסלאמית דמוקרטית".

בשנת 1986 ניהלה ממשלת צרפת משא ומתן עם המשטר האיראני על גורלם של בני ערובה צרפתים בלבנון וכחלק ממנו לחצו הצרפתים על רג'אווי לצאת מצרפת וביוני 1986 הוא עבר לעיראק שם התקבל יחד עם כמה אלפים מתומכיו על ידי ממשלת עיראק.

זמן קצר לפני שהחלה מלחמת עיראק ב-2003, נעלם רג'אווי ולא נודע מקום המצאו. בהיעדרו, קיבלה על עצמה, אשתו, מריאם רג'אווי את האחריות והפכה למנהיגת מוג'אהדין ח'לק. לדברי חברי המועצה הלאומית העליונה להתנגדות באיראן רג'אווי עדיין בחיים ומסתתר בשל היותו "מטרה עיקרית" של הרפובליקה האסלאמית של איראן, על אף שממקורות אחרים נמסר שהוא נחשב למת.

ביולי 2010 הוציא בית המשפט העליון בעיראק צו מעצר נגד 39 חברי האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן וביניהם רג'אווי, "בשל ראיות המאשרות שביצעו פשעים נגד האנושות" באמצעות "מעורבות עם כוחות הביטחון העיראקיים, לשעבר בדיכוי המרידות בשנת 1991 נגד המשטר העיראקי לשעבר ובהריגת אזרחים עיראקים". האיחוד הפטריוטי הכחיש את ההאשמות בטענה שזו "החלטה בעלת מניע פוליטי וזו המתנה האחרונה שניתנה מממשלתו של נורי אל-מאלכי לממשלת איראן".

ביולי 2023 הודיעה הרשות השופטת של איראן על משפט המוני של 104 חברי מוג'האדין ח'לק שלא בפניהם, כולל מרים ומסעוד רג'אווי.

 חיים אישיים 
רג'אווי גדל במשפחה איראנית מכובדת. אחיו:

 קאזם רג'אווי, היה פרופסור, פעיל זכויות אדם שגריר איראן באו"ם בז'נבה. נרצח ב-1990.
 סאלח רג'אווי (Saleh Rajavi), קרדיולוג בצרפת.
 אחמד (Ahmad Rajavi).
 הושאנג (Hooshang Rajavi), מהנדס בבלגיה.

ב-1980 נישא רג'אווי לאשרף ראביי (Ashraf Rabiei) שהייתה אף היא חברה במוג'אהדין ח'לק ונחשבה ל"סמל הנשיות המהפכנית". היא נרצחה על ידי משמרות המהפכה האסלאמית בשנת 1982. לרג'אווי ואשרף נולד בנם, מוסטפא. אשתו השנייה הייתה פירוזה (Firouzeh), בתו של אבולחסן בני-סדר. הם התחתנו באוקטובר 1982 והתגרשו ב-1984, ב-1985 נישא רג'אווי למריאם קאג'אר אזודאנלו (Maryam Qajar Azodanlu), שהייתה למריאם רג'אווי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פעילים חברתיים איראנים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1948