תאודור רנדולף

תאודור פיץ רנדולף (באנגלית: Theodore Fitz Randolph; 24 ביוני 1826 – 7 בנובמבר 1883) היה עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כמושל ניו ג'רזי ה־22 בין השנים 1869–1872, וייצג את המדינה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1875–1881. הוא היה בנו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, .

כהונתו כמושל התמקדה בעיקר ברפורמה במיסוי תאגידים, בביטול פטורים שניתנו למונופולים של תחבורה במדינה, ובהובלת תהליך שהביא ליצירת קוד מס אחיד זמן קצר לאחר שעזב את תפקידו.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
תיאודור פיץ רנדולף נולד בניו ברונסוויק שבניו ג'רזי, ב־24 ביוני 1826, ל ולשרה קנט קרמן. אביו היה מדפיס ומו"ל העיתון 'New Brunswick Fredonian', וכן ייצג את ניו ג'רזי כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הכללי בין השנים 1828–1833.

רנדולף למד בבית הספר הדקדוקי של אוניברסיטת ראטגרס, ועבד ככותב וכמגיה בעיתון של אביו עד גיל שש עשרה. לאחר מכן פנה לקריירה מסחרית, בעיקר בדרום ארצות הברית. בגיל עשרים עבר לוויקסבורג, מיסיסיפי, אך בשנת 1850 חזר לג'רזי סיטי כדי לעבוד בעסקי הפחם והברזל הנרחבים של אביו. הוא התגורר שם עד שעבר למוריסטאון, שם רכש בשנת 1862 חוות בעלי חיים בשטח של כ־90 אקרים.

בשנת 1867, לאחר מסע הבחירות הראשון שלו למשרת המושל, מונה רנדולף לנשיא חברת הרכבות Morris and Essex Railroad. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנבחר למושל בשנת 1868. בשנת 1871 שימש גם כאחד ממנהלי העיזבון של היזם, התעשיין ואיל הבנקאות האמריקאי אבל מינרד.

 ראשית הקריירה הפוליטית 
לאחר שהוסמך לעריכת דין בשנת 1848, נכנס רנדולף לפוליטיקה כחבר המפלגה הוויגית. בדומה לאביו, הוא תמך בזכויות המדינות והתנגד בעקביות לביטול העבדות. לאחר קריסת המפלגה בעקבות בחירות 1852, הצטרף למפלגה הדמוקרטית.

 האספה הכללית של ניו ג'רזי 
בשנת 1860 בחרה קואליציה של דמוקרטים ותנועת שאינם יודעים דבר ברנדולף כחבר האספה הכללית של ניו ג'רזי מטעם ג'רזי סיטי. באספה היה חבר בוועדה המשותפת המיוחדת לעניינים לאומיים, והוביל מאמץ כושל למנוע את פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית. מאמץ זה הוביל להחלטות למינוי נציגים מניו ג'רזי לוועידת השלום בוושינגטון בפברואר 1861.

 הסנאט של ניו ג'רזי 
בנובמבר 1861, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים, ניצח רנדולף בבחירות מיוחדות למילוי מקום פנוי בסנאט של ניו ג'רזי. בשנת 1862 נבחר מחדש לכהונה מלאה של שלוש שנים.

בסנאט היה בעל בריתו המרכזי של המושל . השניים מתחו ביקורת על אופן ניהול המלחמה בידי אברהם לינקולן, אך במקביל התנגדו ליוזמות אנטי־מלחמתיות. הנהגתו החקיקתית סיכלה ניסיונות של תנועת "ראשי הנחושת" להגביל תקציבי מלחמה ומנעה קריאות להפסקת אש.

בשנת 1865 הציג הצעת חוק לסיוע, שנועדה להעניק לחיילים שחורים הטבות ומענקי גיוס זהים לאלה של חיילים לבנים. עם זאת, הוא התנגד לאימוץ התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, בטענה שהעבדות ממילא נידונה להיעלם ושהתיקון יפגע באפשרות להסדר שלום מוסכם עם הדרום.

רנדולף כיהן גם כיושב ראש ועדת הכספים של הסנאט המדינתי, תפקיד שבמסגרתו קידם רפורמות במיסוי תאגידים, הקים את משרת מבקר המדינה, והתנגד לתוכנית שלפיה המדינה תישא בעלות מענקי הגיוס המקומיים למתנדבי הצבא.

 מושל ניו ג'רזי 
 מערכת הבחירות של 1865 
עם סיום כהונתו של המושל פארקר, התמודד רנדולף על תפקיד המושל בשנת 1865. הוא הגיע למקום השני בוועידת המפלגה הדמוקרטית, אחרי תיאודור רניון, ראש עיריית ניוארק המזוהה עם "ראשי הנחושת". רניון הפסיד בבחירות הכלליות למועמד הרפובליקני .

 מערכת הבחירות של 1868 
לאחר כהונתו של וורד, לא נבחר מושל רפובליקני בניו ג'רזי במשך כמעט שלושים שנה. רנדולף זכה במועמדות הדמוקרטית, ניצח את ג'ון אינסלי בלייר בבחירות הכלליות, ופתח רצף של תשע כהונות רצופות של מושלים דמוקרטים.

 כהונתו (1869–1872) 
בנאום ההשבעה שלו קרא רנדולף לשילובן המהיר של מדינות הקונפדרציה לשעבר באיחוד, לרפורמה בחוקי הבחירות, להטלת מיסים חדשים על תאגידים, לשוויון במיסוי אישי, ולהקמת ועדה חדשה לענייני קרקעות חופיות.

בתוך חודשים אחדים החל לקדם מערכת אחידה למיסוי תאגידים, שתבוא במקום 'מיסי מעבר' ששולמו על ידי חברות מסוימות במקום מיסים אחרים. הרפורמה כוונה בעיקר נגד המונופולים של תעלת דלאוור ורריטן וחברות הרכבת קמדן ואמבוי. אף שמערכת מיסי המעבר בוטלה ב־1868, מס רכבות אחיד אושר רק בשנת 1873.

בשנת 1869 ביטלה האספה המחוקקת פטורים מסוימים לתאגידים והטילה מס הכנסה תאגידי של שני אחוזים, אך החוק התגלה כבלתי ניתן לאכיפה ובוטל בשנת 1872.

כהונתו התאפיינה בהרחבת שירותי הממשלה ובהגדלת ההוצאות. ממשלו פעל לרפורמה ולשיפור של מתקני כליאה, חינוך ובתי מחסה לחולי נפש. רפורמות בתי הכלא נועדו גם להפוך את המערכת לעצמאית כלכלית באמצעות שיפור הניהול והגדלת תפוקת עבודת האסירים. הוא קידם הרחבת בית הסוהר המדינתי בטרנטון והציע הקמת 'בית תיקון' לאסירים קצרים, אך רק ההרחבה בוצעה. לדבריו, הרפורמות חסכו למדינה כמעט 200,000 דולר.

בתחום החינוך הורחבה מערכת בתי הספר הציבוריים החינמיים בכל המדינה, והונחו היסודות להקמת בית חולים לחולי נפש במוריס פליינס, שנפתח בשנת 1876.

בשנתו האחרונה בתפקיד, 1871–1872, הצליח להעביר רפורמה בחוקי הבחירות. החוק החדש שלל זכויות הצבעה מנותני ומקבלי שוחד בחירות, ואיים בשלילת הזיכיון מתאגידים אשמים. עם זאת, החוק כמעט שלא נאכף, ותלונות על שוחד נמשכו.

כאשר שני בתי המחוקקים נשלטו בידי הרפובליקנים בשנת 1871, בילה רנדולף את רוב שנתו האחרונה בהטלת וטו על חוקים, שלדבריו היו 'בלתי חוקתיים בבירור', כללו טעויות לא מכוונות, או פגעו בעשיית צדק. הבולט שבהם היה חוק לארגון מחדש של ממשל ג'רזי סיטי, שעבר למרות הווטו שלו.

 מהומות 
כהונתו התאפיינה גם בהתמודדות מוצלחת עם שני משברים בשנים 1870 ו־1871. הראשון היה 'מהומת ברגן', עימות אלים בין חברות רכבת יריבות. רנדולף הזעיק את המשמר הלאומי, והסכסוך הוסדר לבסוף בבית המשפט.

ביולי 1871 מנע מהומה בג'רזי סיטי כאשר חסם ניסיון של אמריקאים ממוצא אירי לשבש מצעד של חברי מסדר האורנג' לציון קרב הבוין. אף שביקר פומבית את חברי מסדר האורנג' על הסתה לאלימות עדתית, פרסם הצהרה בדבר מחויבותו להגן על חופש ההתאספות השלווה של כל האזרחים, והורה להיערך לגיוס של שלושת אלפים חיילים במידת הצורך. בפועל, הרשויות האזרחיות טיפלו באיום ללא שימוש בכוח צבאי.

 הסנאט של ארצות הברית 
לאחר פרשת מצעד חברי מסדר האורנג' הוזכר רנדולף ברמה הארצית כמועמד אפשרי לנשיאות בבחירות 1872, אך הוא בחר להתמודד על מושב בסנאט. בשנת 1875 בחר בו בית המחוקקים הדמוקרטי של ניו ג'רזי לסנאט, במקומו של ג'ון פוטר סטוקטון.

בסנאט שירת בוועדות המסחר, ענייני צבא, חינוך, רפורמה בשירות הציבורי ותערוכת המאה. כמו כן היה חבר בוועדה מיוחדת לבדיקת תוצאות הבחירות לנשיאות של קרוליינה הדרומית בשנת 1876, ושימש כיושב ראש ועדת ענייני הצבא בקונגרס ה־46.

הוא נאם לעיתים רחוקות במליאה, אך נודע כדמוקרט 'בורבון'. הוא התנגד למדיניות השיקום של הנשיא יוליסס ס. גרנט, לסיוע ממשלתי לבתי ספר דתיים, ולחידוש הטבעת כסף. הוא תמך בפדיון מוקדם של שטרות כסף מנייר.

 חיים אישיים 
בשנת 1852 נישא לפאני קולמן, בתו של חבר הקונגרס  מקנטקי.

רנדולף המציא מכונת חפירה ומכונת כתיבה מונעת בקיטור. הוא שימש נאמן של קולג' ראטגרס ונשיא אגודת וושינגטון של ניו ג'רזי.

 מותו 
רנדולף נפטר ב-7 בנובמבר 1883 במוריסטאון שבניו ג'רזי, ונקבר בבית הקברות אוורגרין בעיר מוריסטאון.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי ניו ג'רזי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1883