דקרית תכלת

דִּקְרִית תְּכֵלֶת (שם מדעי: Erythromma lindenii) היא מין של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים. היא מצויה על פני מרבית מערב ומרכז אירופה וסביב אגן הים התיכון. בישראל היא נדירה בצפון הארץ.

 טקסונומיה 
המין צורף לסוג דקרית (Erythromma) רק לאחר מחקרים ביולוגיים מולקולריים עדכניים, לכן בספרות ישנה יותר המין סווג בסוגים אחרים וכונה Cercion lindenii או Coenagrion lindenii.

באזורנו נצפה התת-מין E. l. zernyi, הנבדל מהטיפוסי בכך שהוא מעט קטן וחיוור יותר עם דוגמה שחורה מצומצמת יותר.

 תיאור 
מידות: אורך כולל 30–36 מ"מ (מתוכם הבטן 24–28 מ"מ), מוטת כנפיים 35–40 מ"מ, ואורך כנף אחורית 19–21 מ"מ.

♂: הזכרים כחולים-שחורים עם גוף ארוך ודק ומזכירים מיני רומחית. העיניים כחולות בולטות, וכתמי העין (Postocular spots) קטנים או חסרים. הראש שחור עם שלושה פסי רוחב כחולים דקים. החזה כחול-שחור, עם פסי כתף (Antehumeral stripes) רחבים. על פרק הבטן השני S2 דוגמת "גביע", בעוד שלפרקים S3–S6 יש דוגמת יתדות שחורים. פרקים S7–S8 בדרך כלל שחורים לחלוטין מצידם העליון, וקטעים S9–S10 כחולים בעיקרם. התוספתנים העליונים מצוידים בשן צידית קצרה ומעוקלת פנימה והם ארוכים יותר מפרק הבטן S10.

♀: הנקבות תלת-גווניות - הראש, החזה, ותחילת הבטן בצבע צהבהב או ירקרק; צידי הפרקים S4–S6 בצבע כחול בהיר, ואילו קצה הבטן חום אפרפר. התוספתנים בהירים.

 אקולוגיה 
עונת התעופה של הבוגרים היא בעיקר ממאי עד אוגוסט.

 תפוצה 
תפוצתה העיקרית היא במערב אירופה ובאגן מערב הים-התיכון. יש לה תפוצה מפוזרת יותר בחלקים המזרחיים של הים התיכון והיא נדירה בחלקים נרחבים של חצי האי הבלקני וטורקיה, כאשר התיעוד המזרחי ביותר ידוע מדרום אוקראינה ועד הקווקז, עיראק ואיראן. היא נפוצה בצפון המגרב וגבול התפוצה הדרומי הוא השוליים הצפוניים של הסהרה. אוכלוסיות של תת-המין E. l. zernyi מופיע מדרום-מזרח טורקיה ועד הלבנט ואיראן. התפשטות הנקשרה צפונה ומזרחה של המין נקשרה להתחממות האקלים. לפיכך, כיום במקומות מסוימים היא אחת השפריריות הנפוצות ביותר.

 בית גידול 
דקרית התכלת מעדיפה מים צלולים ושטופי שמש, דלילים בצמחייה, עם זרימה איטית או ללא זרימה כלל. המין זקוק לכל הפחות לצמחיית מים מועטה ואזור עם עלים צפים לאורך שפת המים.

 רבייה 
הביצים מוטלות על צמחי מים או חלקי צמחים קרובים לפני המים. לאחר ההזדווגות, הזכר אוחז בנקבה מאחורי ראשה. הנקבה עשויה לצלול לחלוטין במהלך הטלת הביצים, ובנקודה זו הזכר עף למעלה ומחכה שהיא תעלה שוב אל פני השטח. לזחל יש זימי-זנב מעוגלים קהים ושורה רוחבית של זיפים נוקשים על לוחית החזה הראשונה.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:שפריריות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדמון דה סליס לונשאן