הכרה בקרקע

ממוזער|אמנות הכרה בקרקע של שבט קומיאי  על ספסל באוניברסיטה הציבורית של סן דייגו 
הכרה בקרקע (או הכרה טריטוריאלית) היא הצהרה רשמית המכירה בעמים הילידים של המקום. היא יכולה להיות בכתב, או להאמר, למשל בתחילת אירועים ציבוריים. מנהג ההכרה בקרקע קיים בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד, ולאחרונה (נכון ל-2020) גם בארצות הברית.

 היסטוריה 
הנוהג המודרני של הכרה בקרקע החל בסוף שנות ה-70 באוסטרליה. בתחילת שנות ה-2000, הכרה בקרקעות הפכה לשכיחה ביבשת זו. הצהרות דומות הפכו נפוצות בקנדה לאחר פרסום הדו"ח הסופי של ועדת האמת והפיוס  בשנת 2015. בארצות הברית, הצהרות אלו הפכו נפוצות יותר ויותר בתחילת שנות העשרים של המאה העשרים ואחת.

 במדינות העולם 
 אוסטרליה 
הנוהג המודרני של הכרה בקרקע החל בסוף שנות ה-70 באוסטרליה, כשהוא לובש צורה של טקס "ברוכים הבאים לארץ" , והיה קשור בתחילה בעיקר לתנועות פוליטיות ואמנותיות של ילידי אוסטרליה. במהלך שנות ה-90, טקס זה, וההכרה בקרקע הקשורה אליו באופן הדוק, הפכו פופולריים יותר, בעקבות קידומם על ידי המועצה לפיוס האבוריג'יני  ופסיקת המאבו , בה הכיר בית המשפט העליון של אוסטרליה בבעלות האבוריג'ינית על קרקעות. בתחילת שנות ה-2000, הכרה בקרקעות הפכה לשכיחה באוסטרליה.

באוסטרליה, טקס ההכרה בקרקע קשור אך שונה מטקס "ברוכים הבאים לארץ". טקס "ברוכים הבאים לארץ" מבוצע על ידי נציג רשמי של העמים הילידים, כבעלים/אפוטרופוס מסורתי של האדמה שעליה נמצא האדם כרגע, בעוד שאת טקס ההכרה בקרקע יכול כל אחד לבצע. מנהגים אלה הם דחייה של הרעיון הקולוניאלי של "טרה נוליוס", אשר בוטל על ידי פסיקת מאבו בשנת 1992. טקס "ברוכים הבאים לארץ" הוא טקס המבוצע במטרה להדגיש את המשמעות התרבותית של האזור שסביב לקבוצה הילידית המקומית.

דוגמה לנוסח המשמש באוסטרליה היא: 
המתורגם ל"אני (או אנו) מתכנסים היום על האדמה המסורתית של בני <יש להוסיף את שם העם>, אשר זקניהם ואבותיהם היו השומרים על האדמות, המים והימים. אני (או אנו) מביעים כבוד לזקני העבר וההווה, ולמנהיגי העתיד, ומרחיבים כבוד זה גם לעמים ילידיים אחרים הנוכחים כאן".ממוזער|כרזה באוניברסיטת צפון קרוליינה באשוויל המכירה באנשי הצ'ירוקי כעם הילידי של הארץ. הכרזה כתובה באנגלית ובכתב צ'ירוקי.

 ארצות הברית 
בארצות הברית, נוהג ההכרה בקרקע צבר תאוצה החל משנת 2019. המאמצים המוקדמים הגיעו ממוסדות אמנות, מוזיאונים, מוסדות להשכלה גבוהה, ארגונים ללא מטרות רווח, ממשלות מקומיות וכנסיות. לאחר הצהרת ההכרה בקרקע של השחקן הניו זילנדי טאיקה ואיטיטי בטקס פרס האוסקר בשנת 2020, זכה הנוהג לתשומת לב רבה יותר, הן חיובית והן שלילית. במקרים מסוימים בארצות הברית, המונח "הכרה בקרקע ובעבודה" אומץ כדי לכלול הכרה בעבדים שהובאו מאפריקה לעבודת כפייה והכרה בצאצאיהם.

 ניו זילנד 
בניו זילנד, הכרה בקרקע מכירה בעמים הילידים המאורי והמוריורי. מילים מאוריות משמשות בדרך כלל בברכות הדוברים, בהכרות בפרסומים ובחקיקה להכרה בנוכחותם ולמען הגנה ושימור השפה והתרבות. השימוש בשמות מקומות מאוריים לפני אזכור שמות המקומות באנגלית מכיר באופן דומה ביחסי מאוריים עם המקום. בשנת 2022, הגישה טה פאטי מאורי  לפרלמנט של ניו זילנד עצומה המלווה ב-70,000 חתימות, שקראה לשנות את שמה הרשמי של המדינה לשמה המאורי, אאוטארואה.

 קנדה 
ממוזער|לוחית הכרה בקרקע, באוניברסיטת וטרלו בקנדה. בה כתובה ההצהרה, בפיסקה השנייה: "We are on the traditional terrirory of the Neutral, Anishnaabeg, and Haudenosaunee peoples." בתרגום לעברית: אנו נמצאים על האדמה המסורתית של עמי הניוטרל, האנישינאבג וההודנוסוני.
בקנדה, הכרה בקרקע הפכה פופולרית לאחר פרסום דו"ח ועדת האמת והפיוס משנת 2015, לצד בחירת ממשל בעל רוב ליברלי בראשות ג'סטין טרודו באותה שנה. ועדת האמת והפיוס גם קבעה כי מערכת פנימיות הילידים במדינה היו מנגנון שניסה לבצע רצח עם תרבותי. כבר ב-2018 דווח כי כמעט לכל האוניברסיטאות בקנדה הייתה הצהרת הכרה בקרקע. עד 2019, הצהרות הכרה בקרקע הפכו לנוהג קבוע באירועים, כולל משחקי ליגת ההוקי הלאומית, מופעי בלט וישיבות פרלמנט.

במאי 2025, בתחילת הנאום מן הכס לפתיחת הפרלמנט של קנדה, קרא המלך צ'ארלס השלישי הצהרת הכרה בקרקע המכירה בשטח הפרלמנט כשטח לא מוסדר של שבטי האלגונקין  והאנישינאבג .

 שמות 
אף על פי שהשפה האנגלית משותפת למדינות בהן התפתחה הפרקטיקה של הכרה בקרקע, במדינות שונות היא נקראת בשמות שונים:
 ארצות הברית וקנדה: Land acknowladgemet
 אוסטרליה: Acknowledgement of country

 ביקורת 
הכרות באדמה ספגו ביקורת על היותן מחוות ריקות אשר נמנעות מלהתייחס לבעיותיהן של קהילות ילידיות בהקשרן. הבטחת הדיוק העובדתי של ההכרות יכולה להיות קשה עקב בעיות כמו תביעות קרקע סותרות או חילופי קרקעות לא מתועדים בין מדינות ילידיות. חלק מהמנהיגים והפעילים של הקהילה הילידית אומרים שהכרות באדמות הן בזבוז זמן, בעוד שאחרים מציעים שהן יכולות להיות צעד ראשון לקראת פעולה לטובת זכויות ילידים.

ב-2010 ביקר ראש ממשלת אוסטרליה טוני אבוט את ההכרה בקרקע כ"השתחוות לפוליטיקלי קורקט".

העיתונאי גריים ווד  טען כי הכרה בקרקע הניתנת בכל הקשר מלבד החזרת הקרקע בפועל אינה אלא "קבלה של שודד דרכים", "אקסהיביציוניזם מוסרי" ו"גרסה מזויפת של כיבוד", וכי יש להגביל הצהרות כאלה לאירועים "השומרים על כבודם וכוחם" של הילידים. קווין גובר , בכיר בהנהלת הסמית'סוניאן, הצהיר כי הצהרות כאלה עלולות, שלא במתכוון, לפגוע בכוחם של אותם עמים שאליהם הן מכוונות מחווה של כבוד, על ידי הדגשת פומבית של היעדרותם הלא רצונית של עמים אלה מאדמותיהם המסורתיות. הפרופסור קוטצ'ה ריזלינג באלדי  ערכה אנלוגיה בין הכרה בקרקע לגנב שגונב מחשב נייד, מסרב להחזירו לבעליו האמיתי, ואז מצמיד אליו לוחית כדי להודות בפומבי בפשעו, כך שבכל פעם שהוא משתמש במחשב הנייד בפומבי, כולם ידעו שזה היה בעבר המחשב של הקורבן – וזו אינה באמת נחמה לקורבן. באלדי טוענת שעדיף שהאדמה תוחזר, או לפחות שההצהרה תתאר פעולות ספציפיות וקונקרטיות שהקהל יכול לנקוט כדי לסייע לעמים הילידים.

 במשפט 
הצהרות קרקע עוררו מחלוקות משפטיות במספר מדינות. בקנדה, הוגשה ב-2025 תביעה נגד אוניברסיטת קולומביה הבריטית (UBC) על ידי ארבעה פרופסורים ודוקטורנט, שטענו כי הצהרות הקרקע הטוענות כי האוניברסיטה מצויה על קרקע "לא מוסדרת" (unceded), וכן הצהרות בעניין ישראל ופלסטין, הן הצהרות פוליטיות המנוגדות לחקיקה המחייבת את האוניברסיטה להיות סביבה שאינה פוליטית. בשנת 2021 הורתה ממשלת ניו ברונסוויק לעובדיה להפסיק הכרות קרקע שמשתמשות בתיאור "לא מוסדרות" לאחר תביעה משפטית מצד עמים ילידיים לזכויות קרקע הכוללות כ-60% משטח המדינה, שהוגשה ב-2020 עקב הפרת אמנות שנחתמו איתם ב-1725 ו-1779. אוניברסיטת וושינגטון שבארצות הברית נתבעה על ידי אחד הפרופסורים שלה לאחר שזומן לדין משמעתי כיוון שלא כלל בתוכנית הלימודים את הכרת הקרקע כלשונה.

 ראו גם 
 לאומיות אתנית
 נייטיביזם
 קולוניאליזם התיישבותי

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אבוריג'ינים
קטגוריה:האינדיאנים בקנדה
קטגוריה:האינדיאנים בארצות הברית