קרב דומשטאדטל

קרב דומשטאדטל (בגרמנית: Überfall bei Domstadtl) היה קרב שנערך בין מלוכת הבסבורג לבין ממלכת פרוסיה בכפר המוראבי דומושוב נאד ביסטז'יצי במהלך המלחמה השלזית השלישית (חלק ממלחמת שבע השנים) ב-30 ביוני 1758, וקדם לו עימות קל בגונטרמוביצה (גונדרסדורף) ב-28 ביוני. אוסטרים תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ארנסט גדעון פון לאודון והמייג'ור גנרל יוזף פון שישקוביץ תקפו והשמידו שיירה שהובילה אספקה לצבא הפרוסי שצר על אולומואוץ. הניצחון האוסטרי הציל את העיר ופרידריך השני, מלך פרוסיה, נאלץ לעזוב את מוראביה.

 הפלישה הפרוסית למוראביה 
פרידריך השני, מלך פרוסיה, פלש למוראביה בתחילת מאי 1758 והטיל מצור על העיר המבוצרת אולומואוץ. הוא קיווה שהצבא האוסטרי יבוא לעזרת המבצר והפרוסים יביסו אותו בקרב גדול במקום שייבחר על ידם. אם הצבא האוסטרי לא יגיע, הוא יוכל לכבוש את המבצר תוך זמן קצר ולהשתמש בו כבסיס להגנה על שלזיה ולהגברת הלחץ על וינה.

פילדמרשל האוסטרי לאופולד יוזף פון דאון הכיר את כוחו של הצבא הפרוסי, ולכן נמנע מהתנגשות מכרעת. במקום זאת, האוסטרים התרכזו בתקיפת קווי האספקה הפרוסיים ובגרימת נזק בהיתקלויות קטנות. מגיני מבצר אולומואוץ נאבקו גם הם באומץ והחזיקו מעמד זמן רב יותר מכפי שציפה פרידריך. אף על פי שעד חודש יוני המבצר היה על סף נפילה, כאשר חומות ההגנה נהרסו על ידי תותחים בשני מקומות, הפרוסים היו זקוקים נואשות לאספקה חדשה כדי שיוכלו להמשיך בלחימה.

 השיירה 
פרידריך חשש ששיירות קטנות ונפרדות רבות המוגנות על ידי כוחות קטנים עלולות להיתפס בקלות על ידי האוסטרים, ולכן החליט שיש לשלוח שיירה אחת ענקית המוגנת על ידי כוח גדול וחזק. האספקה לשיירה נאספה בשלזיה ובסוף יוני הגיעה לשטח מוראביה.

השיירה הייתה כה גדולה עד שלא היה סיכוי לשמור אותה בסוד. היא כללה כ-4,000 עגלות עמוסות בציוד צבאי ולוותה בכ-2,500 ראשי בקר. כשיצאה לדרך, היא השתרעה לאורך 45 קילומטרים.

השיירה הייתה מוגנת על ידי 10,870 חיילים בפיקודו של אוברסט וילהלם פון מוזל. החלק החזק ביותר היה ככל הנראה חיל הפרשים שמנה 1,341 איש; בנוסף, היו לו שמונה גדודי חיל רגלים שהורכבו מטירונים ומוותיקים שהחלימו.

ברגע שלפילדמרשל דאון נודע על השיירה, הוא החליט שיש לעצור אותה ולהשמידה. המשימה הוטלה על ארנסט גדעון פון לאודון ויוזף פון שישקוביץ.

 הקרבות 
 גונטרמוביצה 
ממוזער|ארנסט גדעון פון לאודון. קרבות גונטרמוביצה ודומושוב היו ההצלחות הגדולות הראשונות שלו. מאוחר יותר הוא קודם לדרגת פילדמרשל.
לאודון המתין לאויב בגונטרמוביצה, כפר קטן בצפון מוראביה. שישקוביץ, שתעה בדרך ביערות, היה אמור להגיע בעוד יומיים. זו הייתה בעיה לא קטנה עבור לאודון, כיוון שלארבעת גדודי החי"ר שלו, רגימנט דרגונים, רגימנט הוסרים, סוללת ארטילריה וכוח של משמר גבול, היו רק כ-6,000 איש. למרות זאת, הוא החליט לתקוף את הפרוסים מכיוון שאולומואוץ הייתה קרובה ולא היה זמן להמתין. הוא ידע גם שחמישה גדודים של 20,000 חיילים פרוסים בפיקודו של לוטננט גנרל האנס יואכים פון ציטן מיהרו לעבר השיירה כדי לעזור למוזל.

השיירה הגיעה ב-28 ביוני מוקדם בבוקר. האוסטרים החלו לירות לעבר העגלות המובילות. גדוד פרוסי אחד התקדם כדי לברר את כוחו של האויב, אך הם הונסו על ידי הארטילריה האוסטרית. הפרוסים גם הקימו סוללות ארטילריה בצד שלהם של הכביש והחלו לירות. הם ניסו לתקוף את העמדות האוסטריות בשטח ההררי מספר פעמים, אך נהדפו בכל פעם מחדש. הקרב נמשך כחמש שעות, אך לבסוף הפרוסים החלו לשלוט בשדה הקרב ולאודון הורה לאנשיו לסגת לעבר מוראבסקי ברון, מה שהם עשו ללא בעיות מיוחדות, מכיוון שלמוזל לא היו מספיק פרשים כדי לרדוף אחריהם.

אף על פי שלאודון נסוג ולא הצליח להשמיד את השיירה, אבדותיו היו קטנות בהרבה מאלו של הפרוסים. עם זאת, הדבר היקר ביותר שהשיג היה זמן. היסטוריונים מסוימים מציינים שלפרוסים היה סיכוי להצליח לו היו מקריבים חלק מהעגלות המפוזרות וממהרים מיד לאולומואוץ. אולם, לא מוזל ולא ציטן, שהגיע לשיירה מספר שעות לאחר הקרב, ידעו על כוחותיו המתקרבים של שישקוביץ, ולכן החליטו להקדיש זמן לארגון מחדש של השיירה ולתיקון הנזקים. הם המשיכו בדרכם ב-30 ביוני מוקדם בבוקר.

 דומושוב 
ממוזער|"הצלב השחור", אנדרטה לקרב ליד דומושוב
ממוזער|הכיתוב על האנדרטה מגרמנית:
בינתיים, האוסטרים התכוננו למתקפה חדשה. הם בחרו מקום פתוח בין דומושוב נאד ביסטז'יצי לנובה וסקה, שהיה מוקף גבעות ויערות, אידיאלי למארב.

כוחותיו של שישקוביץ הגיעו למקום ראשונים והמתינו לאויב ביערות בצד שמאל של הכביש. לאודון היה אמור להגיע ממוראבסקי ברון מאוחר יותר, בעיצומו של הקרב, ולתקוף מהצד הנגדי, ובכך להגביר את הכאוס בקרב החיילים הפרוסים.

תחילה הגיע חיל החלוץ שמנה 4,850 חיילים ו-250 עגלות, אך שישקוביץ הניח להם לעבור. הארטילריה האוסטרית פתחה בקרב כאשר הגוף העיקרי של השיירה עבר, מה שגרם לכאוס עצום בקרב העגלות. חיל הרגלים של שישקוביץ נלחם בהצלחה בחיילים הפרוסים למרות נחיתות מספרית של 3 ל-1, וכאשר כוחותיו של לאודון הופיעו מהצד השני, תוצאת הקרב הוכרעה. לאחר 7 שעות לחימה, השיירה הפרוסית הובסה.

 אבדות 
אף על פי שמספרם הכולל של החיילים האוסטרים הלוחמים היה כ-12,000, הם איבדו (בגונטרמוביצה ודומושוב יחד) רק כ-680 מהם. אבדות הפרוסים היו גבוהות הרבה יותר, אם כי מקורות שונים מציינים מספרים שונים. האוסטרים טענו לכ-2,000 חיילים הרוגים, פצועים או נעדרים, ו-1,450 שבויים (כולל הגנרל פוטקאמר ו-40 קצינים נוספים), בעוד הפרוסים דיווחו רק על 2,701 חיילים הרוגים, פצועים, נעדרים ושבויים בסך הכל, אם כי הודו שהתקשו לספור אותם במדויק עקב הפיזור המוחלט של כוחותיהם לאחר הקרב.

האוסטרים תפסו גם 2,200 סוסים, בקר רב וחלק עיקרי מהציוד שהובל. מכיוון שרבות מהעגלות ניזוקו במהלך הקרב, הם שרפו את כל מה שלא הצליחו לקחת עמם. חלק מעגלות התחמושת פוצצו כחלק מחגיגות הניצחון. חלק חשוב מהשלל היה 2 מיליון טאלר פרוסי (על פי חלק מהמקורות מדובר במיליון), אך המפקדים האוסטרים אפשרו לחייליהם לשמור מחצית מהסכום ורק היתרה הגיעה לקופת המדינה.

רק 250 עגלות מהחלוץ נמלטו, אך חלקן נתפסו על ידי חיילים קרואטים ליד סבאטי קופצ'ק, קילומטרים ספורים בלבד צפונית לאולומואוץ, וכתוצאה מכך רק 100–200 מהן הגיעו ליעדן.

 השלכות 
חשיבות הקרב לעיתים מוערכת בחסר. מספר הנפגעים בשני הצדדים לא היה גבוה כמו בקרבות בולטים אחרים באותה תקופה, אך אובדן האספקה לצבא הפרוסי היה בעל השלכות חמורות. הוא השפיע משמעותית על דעתו של פרידריך בשאלה האם להמשיך במצור על אולומואוץ וזעזע את המחנה הפרוסי. כאשר דאון הגיע לבסוף לעזרת אולומואוץ, נאלצו הפרוסים לנטוש את המצור על העיר מכיוון שהמחסור בתחמושת הפך את כיבושה לבלתי אפשרי. הצבא הפרוסי נסוג לשלזיה. קרבות גונטרמוביצה ודומושוב היוו את נקודת המפנה במאבק על מוראביה.

אנדרטה בשם "הצלב השחור" נבנתה מצפון-מזרח לדומושוב בשנת 1858 לרגל יום השנה ה-100 לקרב. קיימת גם אנדרטה לחיילים שנהרגו בקרב מדרום-מזרח לגונטרמוביצה.

 לקריאה נוספת 
ספרים בצ'כית:
 Romaňák, Andrej et al. (1998). Olomouc – Domašov 1758. Prague: Paseka. 
 Kuch-Breburda, Miloslav & Kupka, Vladimír (2003). Pevnost Olomouc (Fortress Olomouc). Dvůr Králové nad Labem: FORTprint. 
 Válka, Zbyněk (2001). 1758 – Olomouc a Prusové: hrdá pevnost Marie Terezie (Olomouc and the Prussians: Maria Theresa's Proud Fortress). Olomouc: Votobia. 

 קישורים חיצוניים 

 מפה מקוונת של Domašov nad Bystřicí
 תומאס קרלייל : תולדות פרידריך השני מפרוסיה החמישי 18, פרק 12

 הערות שוליים 

קטגוריה:אוסטריה: קרבות
קטגוריה:מלחמת שבע השנים