משפחת פוגר

משפחת פוגר (בגרמנית: Familie Fugger) היא משפחה גרמנית שהיסטורית הייתה חבורה בולטת של בנקאים אירופיים, חברים ב המסחרי של אאוגסבורג במאות ה-15 וה-16, שכלל בנקאים מסחריים בינלאומיים ומשקיעי הון סיכון. לצד  שלטה משפחת פוגר בחלק ניכר מ במאה ה-16 וצברה עושר עצום. בני משפחת זו החזיקו במונופול כמעט מוחלט על שוק הנחושת האירופי.

משפחת בנקאים זו החליפה את בית מדיצ'י אשר השפיעה על אירופה כולה במהלך הרנסאנס. בני משפחה זו השתלטו על רבים מנכסיהם של המדיצ'ים ועל כוחם והשפעתם הפוליטית. הם היו קשורים בקשר הדוק לבית הבסבורג שאת עלייתו לכוח עולמי הם מימנו. בניגוד לאזרחי עיר הולדתם ורוב הפטריצים הסוחרים האחרים בערים הקיסריות החופשיות הגרמניות, כגון , הם מעולם לא המירו את דתם ללותרניזם, כפי שנכתב ב, אלא נותרו נאמנים לכנסייה הקתולית הרומית ובכך נשארו קרובים לקיסרים ההבסבורגיים.

יאקוב פוגר ("העשיר") הועלה לדרגת האצולה של האימפריה הרומית הקדושה במאי 1511 וקיבל את התואר  של  ו ב-1514. הוא נחשב לאחד האנשים העשירים ביותר שחיו אי פעם, עם שווי נקי מותאם תמ"ג של למעלה מ-400 מיליארד דולר, וכ-2% מכלל התמ"ג של אירופה באותה עת.

אף שהחברה בבעלותם פורקה ב-1657, נותרו הפוגרים בעלי קרקעות עשירים ושלטו ברוזנות קירכברג ווייסנהורן. ענף  הפך ל ב-1803, בעוד שענף  של המשפחה הפך לנסיכים בבוואריה ב-1914.

היסטוריה
ייסוד המשפחה
מייסד המשפחה היה האנס פוגר, אורג ב, ליד העיר החופשית השוואבית אאוגסבורג. שם המשפחה נכתב במקור "פוקר" (Fucker) – ההתייחסות המתועדת הראשונה למשפחה מופיעה כאשר בנו של יוהאן, שנקרא גם הוא יוהאן (או האנס), עבר לאאוגסבורג ב-1367, כשרישום המס המקומי מציין בלקוניות Fucker advenit, "פוגר הגיע". הוא נישא לקלרה וידולף והפך לאזרח אאוגסבורג. לאחר מותה של קלרה, נישא לאליזבת גטרמן. הוא הצטרף לגילדת האורגים, ועד 1396 דורג במקום גבוה ברשימת משלמי המיסים. הוא הוסיף לתוארו את העיסוק "סוחר" בנוסף לעיסוקו כאורג.

בנו הבכור, אנדראס פוגר, היה סוחר בענף האריגה, וכינויו היה "פוגר העשיר" לאחר שרכש קרקעות ונכסים אחרים. משפחת פוגר ערכה רישום ומלאי של מספר רב של שטיחים אסייתיים, יוזמה יוצאת דופן באותה תקופה. בנו של אנדראס, , קיבל שלט אצולה מהקיסר פרידריך השלישי, ובו אייל מוזהב על רקע כחול, ובמהרה כונה "פוגר של האייל" (בגרמנית: Fugger vom Reh, "פוגר פום רה"). בסופו של דבר הוא פשט את הרגל. צאצאיו שירתו את בני דודיהם מהענף הצעיר והמפורסם יותר של המשפחה, ומאוחר יותר עברו לשלזיה. בני משפחת "פוגר של האייל"  בני זמננו הם צאצאיו של מתאוס פוגר (1442–1489/92).

ימין|ממוזער|250px|דיוקן גאורג פוגר מאת ג'ובאני בליני, 1474
בנו הצעיר של האנס פוגר, יאקוב פוגר "הזקן", ייסד ענף נוסף של המשפחה. ענף זה התקדם בצורה יציבה יותר והם נודעו בשם "פוגר של השושן" על שם סמלם הנבחר: שושן פורח על רקע זהב וכחול. יאקוב היה רב-אומן באריגה, סוחר וחבר מועצת העיר. הוא נישא ל, בתו של צורף. הונו גדל, ועד 1461 היה האדם השנים-עשר בעושרו באאוגסבורג. הוא נפטר ב-1469.

בנו הבכור של יאקוב, אולריך, קיבל לידיו את העסק עם מות אביו, וב-1473 סיפק מערכות לבוש חדשות לפרידריך, לבנו מקסימיליאן הראשון, ולפמלייתו במסעם לטריר כדי להיפגש עם שארל "האמיץ" מבורגונדיה ולצורך אירוסי הנסיך הצעיר לביתו של שארל, מריה. כך החלה מערכת יחסים רווחית מאוד בין משפחת פוגר לבין בית הבסבורג.

בעזרת אחיהם ברומא, מרקס, טיפלו אולריך ואחיו גאורג בהעברות כספים ל ממכירת שטרי מחילה (אינדולגנציות) ומהשגת משרות כנסייתיות. בין השנים 1508 ל-1515, הם חכרו את המטבעה הרומית. אולריך מת ב-1510.

כאשר העניקו בני פוגר את הלוואתם הראשונה לארכידוכס  ב-1487, הם לקחו כבטוחה זכויות במכרות כסף ונחושת בטירול. זו הייתה תחילתה של מעורבות משפחתית נרחבת בכרייה ובמתכות יקרות. הפוגרים השתתפו גם בפעולות כרייה בשלזיה, והיו בבעלותם מכרות נחושת בהונגריה. המסחר שלהם בתבלינים, צמר ומשי התרחב לכמעט כל חלקי אירופה.

יאקוב פוגר "העשיר"
שמאל|ממוזער|250px|יאקוב פוגר "העשיר" (1459–1525), מאת אלברכט דירר
אחיו הצעיר של אולריך, יאקוב פוגר (1459–1525), עתיד היה להפוך לחבר המפורסם ביותר בשושלת. הוא נישא לסיבילה ארצט ב-1498, אזרחית רמת-מעלה של אאוגסבורג, בתו של 'אזרח גדול' (בגרמנית: Großbürger zu Augsburg) בולט מאאוגסבורג. לזוג לא היו ילדים, אך נישואים אלו העניקו ליאקוב את ההזדמנות לעלות למעמד של "אזרח גדול" (Großbürger) באאוגסבורג, ומאוחר יותר אפשרו לו לחתור למושב במועצת העיר (Stadtrat) של אאוגסבורג. הוא הועלה לדרגת האצולה של האימפריה הרומית הקדושה במאי 1511, קיבל את התואר רוזן קיסרי ב-1514, וב-1519 הוביל קבוצה של אנשי עסקים גרמנים ואיטלקים שהלוותה לקרל החמישי 850,000 פלורין (כ-2,974 ק"ג זהב) כדי להבטיח את בחירתו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה על פני פרנסואה הראשון מצרפת. תרומתם של בני פוגר לסכום זה עמדה על 543,000 פלורין.

ב-1494 הקימו בני משפחת פוגר את החברה הציבורית הראשונה שלהם. מטרתו של יאקוב הייתה לבסס מונופול נחושת באמצעות פתיחת בתי יציקה ב וב (הקרויה על שם המשפחה, בקרינתיה) ועל ידי הרחבת מערך המכירות באירופה, ובמיוחד סוכנות אנטוורפן. יאקוב חכר את מכרות הנחושת בבסטרצבניה בממלכת הונגריה (כיום באנסקה ביסטריצה, סלובקיה) ב-1495, ולבסוף הפך אותם למרכז הכרייה הגדול ביותר באותה תקופה.

בשיא כוחו ספג יאקוב פוגר ביקורת חריפה מצד בני זמנו, במיוחד מאולריך פון הוטן ומרטין לותר, על מכירת שטרי מחילה ומשרות כנסייתיות, ועל כך שדחק באפיפיור לבטל או לתקן את האיסור על גביית ריבית. הרשויות הפיסקליות והממשלתיות הקיסריות בנירנברג נקטו צעדים משפטיים נגדו ונגד סוחרים אחרים בניסיון לעצור את הנוהגים המונופוליסטיים שלהם.

ב-1511 הפקיד יאקוב 15,000 פלורין כהקדש עבור מספר בתי מחסה לעניים. ב-1514 הוא רכש חלק מאאוגסבורג, וב-1516 הגיע להסכם עם העירייה שלפיו יבנה ויספק מספר בתי מחסה עבור אזרחים נזקקים. עד 1523 נבנו 52 בתים, ה. המתחם נמצא בשימוש עד היום.

יאקוב נפטר ב-1525. הוא נחשב לאחד האנשים העשירים ביותר בכל הזמנים, וכיום הוא מוכר בשם יאקוב פוגר "העשיר". בשיאו, הונו מוערך ב-2% מהתמ"ג של אירופה.

שנים מאוחרות יותר
שמאל|ממוזער|250px|10 דוקטים (1621) הוטבעו כמטבע במחזור על ידי משפחת פוגר
יורשו של יאקוב היה אחיינו אנטון פוגר, בנו של אחיו הבכור גאורג. אנטון נולד ב-1493, נישא לאנה רלינגר, ומת ב-1560.

ב-1525 הוענקו לפוגרים ההכנסות ממסדרי האבירות הספרדיים, יחד עם הרווחים ממכרות כספית וכסף. התפוקה העשירה לשעבר של המכרות בטירול ובהונגריה פחתה, אך אנטון ביסס קשרי מסחר חדשים עם פרו וצ'ילה, והחל במיזמי כרייה בשוודיה ובנורווגיה. הוא היה מעורב בסחר העבדים מאפריקה לאמריקה, אך היה מוצלח יותר בסחר התבלינים וביבוא בקר הונגרי. לבסוף, הוא נאלץ לוותר על חכירת אזור המכרות של  בספרד לאחר 1542 ולוותר על מכרות הכסף של  במחוז סביליה.

ב-1530 וב-1531, החזיקו הפוגרים בזכויות בלעדיות למסחר דרך מצר מגלן. בעוד שסברו כי מסחר אירופי עם אסיה דרך נתיב זה אפשרי, הפוגרים מעולם לא פיתחו את הנתיב הזה. עשרות שנים לאחר מכן, הגליאון של מנילה חנך את המסחר עם אסיה דרך האוקיינוס השקט ללא מעורבות של משפחת פוגר.

לאחר זמנים קשים תחת אחיינו ויורשו של אנטון, , המשיך בנו הבכור של אנטון, , את העסק בהצלחה, והרוויח כ-50,000,000 דוקטים בין השנים 1563 ל-1641 מייצור כספית באלמדן בלבד. עם זאת, חברת פוגר פורקה לחלוטין לאחר מלחמת שלושים השנים, כאשר לאופולד פוגר החזיר את המכרות בטירול לבית הבסבורג ב-1657.

שמאל|ממוזער|250px|קפלת הקבורה של משפחת פוגר משנת 1509 ב באאוגסבורג
קפלת הקבורה של משפחת פוגר משנת 1509 ב באאוגסבורג היא הדוגמה המוקדמת ביותר לאדריכלות הרנסאנס בגרמניה, עם לוחיות תבליט הזיכרון שלה בסגנון דירר בבית המקהלה של הכנסייה. היא הפכה למקום קבורתם של שלושת האחים – יאקוב פוגר,  ואולריך פוגר הזקן – ושני אחייניהם,  והירונימוס פוגר (1499–1538). כאשר כנסיית זנקט אנה הפכה לפרוטסטנטית ב-1548, קפלת פוגר נותרה קתולית, משום שקרן פוגר המשיכה לטפל בה ולתרום לאחזקת הכנסייה. לפיכך, חלק מהכנסייה שונה מבחינה דתית משאר המבנה, ומקום קבורתה של משפחת פוגר, הנחשבת לקתולית אדוקה, נמצא כעת בכנסייה פרוטסטנטית. מה שמוסיף למוזרות היא העובדה שהלוואותיו של יאקוב פוגר לקרדינל אלברכט מברנדנבורג ושטר המחילה (אינדולגנציה) שנועד להחזירן היו מה שהצית את הרפורמציה של מרטין לותר.

 (1766–1821) קיבל את התואר  ב-1803. ראש הענף הנוכחי הוא הנסיך הוברטוס פוגר פון באבנהאוזן, המחזיק במתחם העסקים לשעבר של יאקוב "העשיר" (ה באאוגסבורג), כמו גם בטירת ולנבורג הסמוכה ובטירה ב, בוואריה (שנרכשה על ידי אנטון פוגר ב-1539 וכיום מאכלסת מוזיאון לתולדות המשפחה). הוא גם הבעלים-השותף של בנק פרטי קטן, , באאוגסבורג.

ענף פוגר פון , שמוצאו מיוהאן ארנסט (נינו של אנטון), הועלה ב-1913 לדרגה של נסיך בווארי בדמותו של . ענף זה הסתיים בקו הזכרי עם בנו  (1895–1981), בעלה של הנסיכה שטפני מבית הוהנצולרן (1895–1975). עזבונו – כולל הטירה ב (שנרכשה ב-1551 על ידי אנטון פוגר) – עבר בירושה לבנה של אחותו מריה (1894–1935), הרוזן אלברט פון  (נולד ב-1932), אותו אימץ, ואשר קיבל את השם פוגר פון גלט.

הענף הרוזני פוגר פון קירכברג וייסנהורן מיוצג כיום על ידי הרוזנת מריה-אליזבת פון  (לשעבר הרוזנת פוגר), היורשת של טירת קירכברג ב (שנרכשה ב-1507 על ידי יאקוב פוגר). היא עומדת גם בראש קרנות הצדקה המשפחתיות, כולל מתחם ה באאוגסבורג ומנזר .

באאוגסבורג נפתח מוזיאון להיסטוריה של משפחות פוגר ו (Fugger und Welser Erlebnismuseum).

ממצאים
באפריל 2019 חשפו חוקרים ימיים הולנדים אונייה טרופה מהמאה ה-16 במהלך חיפושים אחר אוניית המכולות MSC Zoe שאיבדה מכולות מעבר לסיפון בינואר 2019. לוחות נחושת עם סמל משפחת פוגר נמצאו בספינה שנבנתה בסביבות 1540 בהולנד בתקופת שלטונו של קרל החמישי.

חברי המשפחה
שמאל|ממוזער|250px|שלט אצולה "פוגר של האייל"
שמאל|ממוזער|250px|שלט אצולה "פוגר של השושן"
 האנס פוגר (נולד ב-1367 באאוגסבורג, נפטר ב-1408)
 אנדראס פוגר (1394–1457), מייסד הענף "פוגר של האייל"
 יאקוב פוגר (נולד ב-1430)
  (נולד ב-1439 – סביבות 1512)
 מתאוס פוגר (נולד ב-1442)
 סבסטיאן פוגר (נולד ב-1470/72)
 אנדראס וילהלם הירונימוס פוגר (1507–1573)
 גאורג וילהלם סבסטיאן ריימונד פוגר (1547 – סביבות 1600)
 אולריך פוגר (1524–1586)
 האנס פוגר (נולד ב-1443)
 גסטל פוגר (1475–1539), קיבל תואר אצולה ב-1529
 וולפגנג פוגר (1519/20–1568)
  (1561–1612)
 יאקוב פוגר "הזקן" (1398–1469), מייסד הענף "פוגר של השושן"
 אולריך פוגר (1441–1510), ראש החברה באאוגסבורג
  (1490–1525)
  (1453–1506), ראש החברה בנירנברג
  (1489–1535), קיבל את התואר רוזן קיסרי של קירכברג, וייסנהורן ומרשטטן ב-1535
  (האנס יאקוב השני) (1516–1575)
  (1542–1600), בישוף
 גאורג פוגר (1518–1569)
 פיליפ אדוארד פוגר (1546–1618)
 אוקטביאן סקונדוס פוגר (1549–1600)
 אולריך (השלישי) פוגר (1526–1584)
 אנטון פוגר (1493–1560), קיבל את התואר רוזן קיסרי ב-1530
  (1529–1597), מייסד החברה "מרקס פוגר ואחיו"
  מקירכהיים וגלט (1531–1598)
 מרקוס (הרביעי) פוגר (1564–1614)
 יאקוב (הרביעי) פוגר (1567–1626)
 כריסטוף פוגר (1566–1615)
 קרל ארנסט פוגר (1559–1640)
  ("אוטהיינריך") (1592–1644), גנרל
  (1542–1598), אדון באבנהאוזן, ולנבורג ובוס
  (1583–1633)
 [...]
  (1766–1821), קיבל את התואר נסיך האימפריה הרומית הקדושה ב-1803
 יאקוב פוגר "העשיר" (1459–1525), ראש הפעילות הבינלאומית, קיבל תואר ברון ב-1511, קיבל את התואר רוזן קיסרי ב-1514

נסיכי פוגר-באבנהאוזן (1803)
שמאל|ממוזער|250px|שלט האצולה של הנסיכים של פוגר-באבנהאוזן
 , הנסיך ה-1 1803–1821 (1766–1821), נישא לרוזנת מריה אנטוניה מ
 , הנסיך ה-2 1821–1836 (1800–1836), נישא לנסיכה פרנציסקה מ
 לאופולד, הנסיך ה-3 1836–1885 (1827–1885), נישא לרוזנת אנה פון 
 , הנסיך ה-4 1885–1906 (1829–1906), נישא לרוזנת פרדריקה פון 
 , הנסיך ה-5 1906–1925 (1861–1925), נישא לנסיכה אלאונורה מ
 , הנסיך ה-6 1925–1934 (1889–1934), נישא לרוזנת אליזבת פון 
 , הנסיך ה-7 1934–1979 (1914–1979), נישא לרוזנת גונילה 

גלריה
אישים

נכסים שעדיין בבעלות המשפחה

לקריאה נוספת



קישורים חיצוניים


 Official website of the Fugger foundations
 Fugger family on History.com
 The Fugger Newsletters

ביאורים

הערות שוליים

*
קטגוריה:אאוגסבורג
קטגוריה:בנקאים גרמנים
קטגוריה:בתי אצולה גרמניים