שחמט חי

שחמט חי או שחמט אנושי הוא סוג שחמט שקיים כבר מאות שנים שבו כלי השחמט חיים או עם אנשים בתחפושות המייצגים את כלי השחמט. שחמט חי משוחק לעיתים קרובות בחוץ. משחקים שהמהלכים בהם לא מוגדרים מראש הם היוצא מן הכלל; בדרך כלל מבצעים משחקים מתורגלים שבהם המהלכים ידועים. שחמט חי יכול להיות מקושר ישירות לריקוד בבלט שחמט. שחמט חי מופיע כמוטיב בספרות, תיאטרון, קולנוע ומשחקי תפקידים מודרניים.

 רקע 
מאז ראשית השחמט, מקושר המשחק לתיאור של עימות בין שני צבאות וכהכרעה בסכסוך בין שני יריבים בקרב. כלי שחמט דוממים מייצגים דמויות אנושיות ובעלי חיים.

שחמט חי משך עניין לאורך ההיסטוריה ועורר לעיתים קרובות עניין גם בקרב אנשים שאינם שחקני שחמט. הוא משלב את משחק השחמט, עם ביטויים תרבותיים פופולריים אחרים כמו משחק או ריקוד. בצורות מסוימות, כמו בלט או משחק תפקידים, שחמט חי אינו מוגבל בהכרח לתיאור של משחק ספציפי ולשמירה נכונה על מהלכי הכלים.

לעיתים ממשילים תהליכים פוליטיים-כוחניים למשחק שחמט, שבו מדינות או יחידים מוזזים הלוך ושוב "כמו כלי שחמט" על גבי לוח דמיוני, אולם השוואה זו היא מושגית, ואינה שחמט חי.

 משחק שחמט חי 
ממוזער|269x269 פיקסלים|שחמט חי בסטרובק, 1932
במובן הצר יותר, שחמט חי הוא משחק שחמט רגיל המשוחק עם "כלי שחמט אנושיים".

 התקדמות המשחק 
ניתן לשחק שחמט חי בתוך הבית או באולמות. עם זאת, לרוב הוא משוחק בחוץ, באצטדיון או בכיכרות ציבוריות. מגרש עם ריבועי שחמט, התואם ללוח השחמט, מסומן על הקרקע על דשא או על מדרכה; לעיתים, נפרשת מחצלת, יריעת ברזנט או שטיח לייצוגי הלוח. במקרים נדירים יותר, נעשה שימוש ברצפות אבן או פרקט משובצות בדוגמת לוח שחמט. להופעות מודרניות יש אווירה של פסטיבל עממי ולעיתים קרובות הן משולבות באירועים גדולים יותר בנושא שחמט או אירועים תרבותיים, כמו שווקים מימי הביניים.

בשחמט חי בדרך כלל, מוצגים משחקי שחמט ידועים, כמו משחק האלמוות, ומשוחזרים בצורה כוריאוגרפית, ונדיר שמתקיימים משחקים רציניים. השחקנים, שעשויים לכלול ילדים, חייבים להיות מוכנים במיוחד על ידי מאמנים. בהופעות מורכבות יותר, סוסים אמיתיים שימשו לעיתים בשילוב עם הפרש. אימון פרשים להישאר נייחים למשך זמן ארוך ולבצע מהלכים קשה במיוחד. פריסת הכלים ולקיחת עמדת ההתחלה הם בדרך כלל חלק מההופעה. תשומת לב מיוחדת מוקדשת לתפיסת הכלים ולמט הנדרש כמעט תמיד. כאן על השחקנים לבצע תנועות מתורגלות במדויק על מנת לייצר את האפקט הרצוי על הצופה.

בנוסף למשחקים מתורגלים, נעשים לעיתים גם משחקים אמיתיים, שבהם משתמשים בשחקנים ידועים ככל האפשר. בין אלופי העולם לשעבר, חוסה ראול קפבלנקה השתתף במשחקי ראווה כאלה מספר פעמים. בשנת 1933, קפבלנקה שיחק משחק שחמט חי נגד הרמן שטיינר בלוס אנג'לס. המפסיד טען מאוחר יותר כי מהלך המשחק סוכם מראש.

שחמט חי משולב לעיתים במסגרת אירועי שחמט המוניים, כדוגמת פסטיבל השחמט ChessFest בלונדון.

שיטות נוספות לעורר עניין במשחק הן שילוב של דמויות מוכרות במשחק. לדוגמה, בשנת 2004, רבי-האמנים לותר שמיד והלמוט פפלגר התחרו זה בזה במשחק שחמט באירוע גדול יותר בבמברג שבגרמניה, כאשר אזרחים מוכרים של העיר הציעו את עצמם כ"כלי שחמט".

 מסורות שחמט חי בסטרובק ובמרוסטיקה 
דוגמה המצוטטת לעיתים קרובות לשחמט חי נוגעת לכפר סטרובק (Ströbeck). משחק חי במקום תועד כבר בשנת 1688, עם דמויות חיות בתחפושות. בתקופות היסטוריות, המשתתפים לבשו תלבושות איכרים – דמות המלך לבשה את ראש עיריית הכפר – ותחפושות המזכירות את תקופת הצלבנים. יתר על כן, משחק שחמט נערך במקור רק כדי לקבל את פני אורח מכובד בסטרובק. עד היום, המסורת ממשיכה על ידי הרכב שחמט לנוער המופיע בכיכר במשחק השחמט בסטרובק, בסיורי מבקרים, באירועים דוגמת אולימפיאדת השחמט 1960.

דוגמה נוספת היא משחק חי בעיירה מרוסטיקה בצפון איטליה שזכתה לפרסום בינלאומי בתחום זה, במסגרת מסורת מודרנית שהחלה מ-1923. כל שנתיים, משחק שחמט בליווי מוזיקלי ודמויות חיות בתלבושות מימי הביניים נערך בכיכר הטירה. המסורת מבוססת על משחק שחמט בדיוני לכאורה מהמאה ה-15, שבו שני יריבים גברים נאלצו להילחם על ידה של בת ראש העיר.

 שחמט חי באסיה 
ממוזער|משחק שוגי חי בטנדו
שחמט חי מצא את דרכו גם לאסיה, שם משתמשים בגרסאות שחמט מקומיות. שיאנג-צ'י (שחמט סיני) ושוגי יפני משתמשים בכלים עם חרוטים במקום בדמויות. לכן, משתתפי שחמט חי בדרך כלל נושאים שלטים או מוטות עם שלטים כך שהכתובות גלויות. בעיר טנדו, המפורסמת ביפן בכלי השוגי שלה, מתקיים משחק שחמט חי מדי שנה במהלך פסטיבל פריחת הדובדבן באווירה חגיגית.

מסורת מיוחדת קיימת בווייטנאם, שם אירועי שחמט חיים מאורגנים בפסטיבלים גדולים יותר בכפרים. שחמט חי וייטנאמי מעובד מכללי שיאנג-צ'י הסיניים. יריבים בשחמט יושבים על משטחים מוגבהים מאחורי מגרש המשחקים, בעוד שחברי הקבוצה מקבלים הזדמנות להדגים את טכניקות אמנויות הלחימה שלהם במהלך המהלכים, במיוחד בעת תפיסת כלי שחמט יריבים.

שחמט חי בישראל
משחק השחמט החי הראשון בישראל התקיים ביוזמת אריה פפו ממועדון לסקר בחול המועד פסח 1924 בבית הכרם. התלבושות הוכנו על ידי בוגרות בצלאל. ב-1927 אורגן משחק שחמט חי נוסף בחיפה, שבו השחקנים הולבשו כיהודים וכרומאים.

במאי 1931 נערך משחק שחמט חי בהנחייתו של עקיבא רובינשטיין בתל אביב.

ב-1986 נערך משחק שחמט אנושי שבו שיחקו סטודנטים של האוניברסיטה העברית בירושלים שהתחפשו לאסירי ציון (לבנים) וקג"ב (שחורים) יחד עם בוריס גולקו במסגרת יום ההזדהות עם יהודי ברית המועצות.

 התפתחות היסטורית 
מבחינה היסטורית, שורשיו של השחמט החי בשחמט האירופי של ימי הביניים. בימי הביניים, הקשר האלגורי של שחמט למציאות החברתית היה נוכח תמיד. לפיכך, האנשת כלי שחמט נפוצה, ובטקסטים רבים, ובראשם עבודתו של יאקובוס דה צ'סוליס, מיוחסות לכלי שחמט מאפיינים אנושיים. יתר על כן, נראה כי סדר השחמט משקף את מבנה המעמדות החברתיים.

לא ברור האם משחקי שחמט חיים נערכו לפני המאה ה-15. מסורת אחת מספרת שסולטאן טורקי שיחק באופן כזה שכל כלי שנתפס נמסר לתליין. סיפורים לפיהם אינקוויזיטורים ספרדים אכזריים או הצאר איוואן האיום גרמו לאנשים אמיתיים לשחק על חייהם שייכים כנראה באותה מידה גם לתחום האגדות. מוטיב המוות, "משחק החיים והמוות", בקשר לשחמט תמיד ריתק את הדמיון האנושי.

הרעיון של כלי שחמט חיים מקורו גם במיתוס מימי הביניים. בסיפורים ארתוריאניים מופיעים מערכות שחמט קסומות. היסטוריון השחמט מאריי שואב קטעים אלה מסיפור קלטי. בסיפורו של פרדור מהמבינוגיון, הגיבור צופה במשחק של משחק הלוח "gwyddbwyll", שכליה נעים מעצמם. לאחר סיום המשחק, כלי הצד המנצח משמיעים צעקה כאילו היו בני אדם.

 שחמט חי כחלום: היפנרוטומאכיה פוליפילי 
אחד התיעודים העתיקים ביותר לשחמט חי מתוארך לשנת 1467, כאשר פרנצ'סקו קולונה כתב סיפור מיסטי. קטע אחד ביצירה מתאר חלום שבו משוחק משחק על לוח שחמט גדול עם דמויות חיות בליווי מוזיקה. הטקסט מתאר כמה מהמהלכים של היריבים ושיקולים טקטיים ואסטרטגיים בפועל. ב-1499 התפרסם הטקסט באיטלקית לטינית תחת הכותרת "היפנרוטומאכיה פוליפילי" (מילולית: חלום אהבה קרב פוליפילוס) ותורגם לצרפתית ולאנגלית.

לכתיבתו של קולונה יש אלמנטים אניגמטיים ופנטסטיים. לטקסט הרנסאנס החשוב הזה ישנה השפעה עמוקה על האמנויות החזותיות והספרות. ביחס לשחמט, "היפנרוטומאכיה פוליפילי" עיצב באופן מכריע את מושג משחק השחמט החי בכמה היבטים. העיקרי שבהם היה השילוב של רעיון השחמט החי עם דרמה, מוזיקה וריקוד.

 מסורת של תחרויות שחמט 
ממוזער|240x240 פיקסלים|ביצוע בעיית שחמט מאת אלכסנדר פטרוב במינכן, 1899
בחצרות צרפת ואיטליה, חלומו של פוליפילוס שימש במשך מאות שנים כמודל לתיאור משחק שחמט חי, אשר בוצע במהלך נשפי מסכות ותחרויות אצילים. פרנסואה רבלה הקדיש שני חלקים שלמים לתצוגות שחמט חצרניות אלה ביצירתו "גרגנטואה ופנטגרואל", אם כי ייתכן שחלקים אלה נוספו מאוחר יותר על ידי חובב שחמט (הם כלולים בכרך שפורסם לאחר מותו). היו כללים ותקנות מדויקים למשחק הסלון החצרני. תגי הכלים הבודדים חוברו לשיער או לבגדים, והיריבים כיוונו את המשחק באמצעות אותות מסוימים. הכלים שנתפסו היו צריכים להשתחוות ולעזוב את המגרש.

בעידן התרבות החצרנית, משחק שחמט חי יכול היה לשמש למטרות ייצוגיות. לדוגמה, בשנת 1796, במהלך ביקורו של המלך השוודי גוסטב אדולף הרביעי בבירה הרוסית סנט פטרסבורג, נערך משחק שחמט בתלבושות מימי הביניים. התלבושות ומגרשי הדשא עוטרו בריבועים צהובים וירוקים.

פיתוח עדכני יותר של תפיסת התיאטרון היה ההצגה של קרבות היסטוריים או בדיוניים, שהוצגו בחוץ מול קהל גדול. בתערוכה החקלאית בווינה בשנת 1898, הוצג מחזה שהמחיש את ניצחונו של הנסיך אויגן על הטורקים בקרב זנטה, מאתיים שנה קודם לכן. כל כלי שחמט גולם על ידי קבוצת שחקנים שלמה. בסך הכול השתתפו 340 גברים ושישה עשר סוסים, בתוספת תזמורת גדולה לליווי מוזיקלי.

 תחפושות שחמט 
ממוזער|153x153 פיקסלים|תחפושת שחמט היסטורית
אביזרים לתלבושות שחמט מגוונים מאוד. המוטיבים לרוב שאולים מההיסטוריה, ומשלבים תלבושות אבירים ותלבושות היסטוריות. מלבד שחור ולבן, לעיתים קרובות נבחרים גם צבעים אחרים, ולא נדיר שלובשים תלבושות צבעוניות (רב-צבעוניות). יתר על כן, התלבושות של שני הצדדים אינן תמיד סימטריות. כמעט ואין גבולות לחופש האמנותי בעיצוב.

מוטיבים ממסורת תחפושות השחמט מצאו את דרכם לאופנה באירועים שונים. בנוסף להתייחסות כללית לשחמט בבגדים, כגון שימוש בדוגמת לוח שחמט, הקשר לשחמט חי ניכר כאשר ניכרת אוריינטציה לכלי שחמט ספציפיים. לפיכך, תחפושות או כיסויי ראש נלווים יכולים להיות מעוטרים בסמלים תואמים או לרמוז על הזדהות עם אחד מכלי השחמט. תחפושות שחמט, מלבד השימוש בהן באירועי שחמט חיים, נלבשות גם בנשפי תחפושות או קרנבלים.

 וריאציות של מוטיב השחמט החי 
ממוזער|עמוד השער של "משחק השחמט" מאת תומאס מידלטון
ניתן להשתמש ברעיון של שחמט חי כאלמנט סגנוני ולשלב אותו במגוון רחב של צורות אמנות ובידור. לדוגמה, משחק שחמט חי מפורסם נכלל במערכה השנייה של האופרטה מאת ריככרד ז'נה, שעלתה לראשונה בשנת 1876. הוא מתאר מלכודת פתיחה בשחמט הידועה כמט לגל.

 תיאטרון וספרות 
המחזה הסאטירי "משחק שחמט" (A Game at Chess) שהוצג בתיאטרון הגלוב ב-1624, תיאר פוליטיקאים ידועים בני זמנו מחופשים לכלי שחמט. המחזה תקף במיוחד את שגריר ספרד. המחלוקת הפוליטית שנוצרה הובילה להגשת כתבי אישום, בית המשפט קנס את השחקנים המעורבים, והמחבר, תומאס מידלטון, אף ריצה זמן בכלא.

האופי הציורי של שחמט חי הודגם כמוטיב בספר הילדים הקלאסי "מבעד למראה". לואיס קרול בונה את העלילה סביב משחק שחמט. תושבי עולם אגדות זה, כולל "המלכה האדומה", אינם בני אדם, אלא כלי שחמט מונפשים. בסיפור המדע הבדיוני "אנשי השחמט ממאדים" מאת אדגר רייס בורוז, משחק שחמט חי תפקיד מרכזי בעלילה; הכלים נלחמים עד המוות. המחבר בנה כללים מיוחדים למשחק השחמט המאדים "ג'טן". בסיפורו הקצר של קורט וונגוט משנת 1951 "כל סוסי המלך", קולונל אמריקאי, שמשפחתו ותריסר חייליו אסירים עמו, משחק משחק נגד מנהיג גרילה אסייתי. כאשר האסירים הם כלי שחמט חיים שחייבים למות אם יובסו, הגיבור מוצא את עצמו בדילמה מוסרית.

 שחמט חי בקולנוע 
מוטיב השחמט החי מופיע במגוון דרכים בקולנוע. בתנאים מסוימים, הדימויים של סצנה בסרט יכולים ליצור אסוציאציה למשחק שחמט חי. זה נעשה באמצעות קיבוץ השחקנים על רצפה דמוית לוח שחמט. זווית צילום ממוקדת ותלבושות השחקנים יכולות לחזק את הרושם הרצוי.

דוגמה קלאסית לכך היא הסרט האנטי-מלחמתי משנת 1957 "שבילי התהילה" של סטנלי קובריק. העלילה מתמקדת בקרב עקוב מדם בין כוחות בעלות הברית לכוחות הגרמנים בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה. בסצנה מרכזית, מספר חיילים צרפתים, שסירבו לפקודה חסרת טעם לתקוף, מופיעים בפני בית דין צבאי. על רצפת השיש דמוית לוח שחמט, הנאשמים ושופטי הצבא מופיעים בפני הצופה כאילו בעמדת שחמט.

לעיתים מוצג משחק שחמט חי ככזה בסצנה. בסרט "ההיסטוריה המטורפת של העולם" מ-1981 יש פרודיה על המשחק החצרני. בסרט מ-1995 "Lang Leve de Koningin", סרט ילדים הולנדי, מופיעות מספר סצנות שחמט חיות, כולל משחק שלם שמסתיים במט טיפשים. בעיבוד הקולנועי משנת 2001 של "הארי פוטר ואבן החכמים" הנושא זכה לטיפול דרמטי כשהגיבורים חייבים לנצח במשחק שחמט. הכלים העצומים מוזזים באופן קסום, והילדים עצמם תופסים את מקומם של כמה כלי שחמט. העובדה שהכלים שנתפסו מושמדים בקרב זה מדגישה את חשיבות המוטיב העתיק. לפיכך, הילדים נמצאים בסכנת חיים ועליהם לשקול גורם זה בעת בחירת מהלכיהם.

 תצוגת אופנה 
סנסציה התעוררה בהצגת קולקציית אביב 2005, "זה רק משחק" של מעצב האופנה הבריטי אלכסנדר מקווין, שהוצגה בצורת משחק שחמט חי. קול מחשב הכריז על המהלכים, והשלים את האסתטיקה העתידנית של תצוגת האופנה.

 אדפטציה במשחקי מחשב 
אפילו במשחקי מחשב מוקדמים, הופיעו משחקי שחמט "חיים". במשחק "Battle Chess" משנת 1988, דמויות מונפשות נלחמות זו בזו – קונספט משחק שכבר הוצג בסרט "עולם המחר" משנת 1976. עם זאת, עקב מחסור בטכנולוגיה דיגיטלית באותה תקופה, השימוש בדמויות הולוגרפיות היה מדומה עם סצנות שחמט חיות בגודל מצומצם. בדומה לשחמט חי, ניתן לשלוט בדמויות גם באמצעות אווטארים. לדוגמה, במשחק התפקידים המקוון "וורלד אוף וורקראפט", אפשרי קרב מבוסס שחמט. שחקני בעלות הברית לוקחים על עצמם כל אחד את תפקיד כלי שחמט על הלוח ומנסים להביס את יריב המחשב.

 בלט שחמט 
המהלכים של כלי שחמט בודדים במהלך משחק דומים לעיתים קרובות ל"ריקוד כלים" ייחודי (סבלי טרטקובר). לפיכך, מצא שחמט חי ביטוי אמנותי במיוחד בבלט. הקשר בין שחמט חי, ריקוד ומוזיקה כבר תואר בספרות ב"חלומו של פוליפילוס".

בלט שחמט יכול לתאר משחק או מהלכים ספציפיים, או בצורה מתאימה אחרת. בעקבות הופעתו של הבלט, שהתפתח מריקוד חברתי, שחמט שימש כמוטיב בשלב מוקדם. הפעם הראשונה שמשחק שחמט פורש כבלט הייתה בשנת 1607 תחת המלך הצרפתי אנרי הרביעי. הפיתוח הנוסף של צורת הבלט עם מוזיקת בלט עצמאית משלה בא לידי ביטוי גם בשחמט חי. בפריז, בתקופת שלטונו של לואי ה-14 בשנת 1700, התקיימה ההופעה הראשונה של הבלט הגדול – הפנטומימה "Ballet des Echecs", עבורו פילידור ליין, אביו של שחקן השחמט והמלחין המפורסם פרנסואה-אנדרה דניקן פילידור, הלחין את המוזיקה.

באופרה "הקוסם" ("La magicienne") של המלחין הצרפתי פרומנטל הלוי, שזכתה להצלחה גדולה בפריז בשנת 1858, מופיע בלט שחמט גם כפרק מרכזי. בסצנת המפתח, ריקוד כלי שחמט חיים בתלבושות היסטוריות מתרחש באולם בדוגמת לוח שחמט של ארמון הנסיך.

בשנת 1937 ביצע תיאטרון סאדלר'ס וולס (לימים הבלט המלכותי) את הבלט "שחמט" של ארתור בליס בתערוכה העולמית בפריז שזכה להצלחה. היצירה נהנתה מהצלחה חוזרת בלונדון לאחר מלחמת העולם השנייה וממשיכה להיות מוצגת כיום. היא מתארת את המאבק בין אהבה (אדום) למוות קודר (שחור).

ב-1953 בוצעה סצנת השחמט הראשונה בבלט קרח במסגרת "סינבד המלח על הקרח", שבמהלכה ביצעו המחליקים את משחק השחמט המפורסם בין פול מורפי ליועצים דוכס ברונסוויק והרוזן אזורד.

בלט השחמט "משחק חי", שהוצג באולימפיאדת השחמט 1966 בהוואנה, כלל מקהלה בת אלף קולות בליווי התזמורת הלאומית הקובנית. הבלט התבסס על משחק הניצחון של קפבלנקה מול עמנואל לסקר בטורניר מוסקבה 1936. אולימפיאדת השחמט 2002 בבלד, סלובניה, נפתחה גם היא בבלט שחמט.

 קישורים חיצוניים 

 שחמט אנושי במרוסטיקה



הערות שוליים

קטגוריה:שחמט
קטגוריה:משחקי תפקידים