דרופרידול

דרופרידול (באנגלית: Droperidol, שם מסחרי נפוץ: Droleptan) היא תרופה נוגדת בחילה והקאה (Antiemetic), ממשפחת הבוטירופנונים (Butyrophenones). היא גם משמשת כתרופת הרגעה (Sedative) ונוגדת אגיטציה במסגרות של רפואה דחופה.
בעבר, היא שימשה גם כתרופה אנטי-פסיכוטיות לטיפול בסכיזופרניה, אבל שימוש זה נדיר בשל פיתוחן של תרופות חדישות יותר, ובשל אזהרות בטיחותיות הקשורות להשפעה על קצב הלב.

 היסטוריה ופיתוח 
דרופרידול סונתזה לראשונה בשנת 1961 במעבדות "יאנסן פרמצבטיקה" (Janssen Pharmaceutical) על ידי פאול יאנסן. היא פותחה כנגזרת של הלופרידול, במטרה ליצור חומר בעל השפעה מהירה יותר, ומשך פעולה קצר יותר. בשנות ה-70 וה-80 היא הפכה למרכיב מרכזי בשימוש בחדרי ניתוח, במיוחד כחלק מפרוטוקולים של "נוירולפטאנלגזיה". בשנת 2001 חלה ירידה תלולה בשימוש בה בעקבות אזהרת ה-FDA לגבי סיכונים לבביים, אך היא חוזרת לשימוש נרחב ברפואה דחופה לניהול מצבי אגיטציה.

 מבנה כימי 
הנוסחה הכימית של דרופרידול היא C22H22FN3O2. מבחינה מבנית, היא קרובה למשפחת הבוטירופנונים הכוללת גם את הלופרידול. התרופה היא נגזרת פלואורינצית של בנזימידאזולון.

 מנגנון פעולה 
דרופרידול חוסמת את קולטני דופמין מסוג D2 בתוך מערכת העצבים המרכזית.
לתרופה יש כמה השפעות:
 השפעה אנטי-אמטית: חסימת קולטני דופמין באזור ה-Chemoreceptor Trigger Zone (CTZ) במוח המוארך. אזור זה אחראי על קבלת גירויים כימיים מהדם והפעלת רפלקס ההקאה.
 השפעה פסיכוטרופית: עיכוב העברה דופמינרגית במסלולים המזולימביים, מה שמוביל להרגעה משמעותית (Sedation) והפחתת תסמינים פסיכוטיים או אגיטציה.
 השפעה אדרנרגית: לתרופה ישנה גם השפעה חוסמת קלה על קולטנים אדרנרגיים מסוג alpha1 בפריפריה, מה שעלול לגרום להרחבת כלי דם ולירידה בלחץ הדם.

 שימוש רפואי 
 בחילות והקאות לאחר ניתוח (PONV): מניעה וטיפול בבחילות והקאות, במיוחד במקרים בהם טיפולים אחרים (כמו אונדנסטרון) לא הועילו.
 שליטה באגיטציה אקוטית: שימוש נפוץ בחדרי מיון לטיפול במטופלים במצב של אי-שקט קיצוני, תוקפנות או פסיכוזה חריפה.
 טיפול במיגרנה: דרופרידול משמשת לעיתים כקו טיפול מתקדם במיגרנה עמידה בחדר המיון.
 נוירולפטאנלגזיה: שילוב עם תרופות ממשפחת האופיאטים (בדרך כלל פנטניל) להשגת מצב של ניתוק והרגעה עמוקה לצורך פרוצדורות כירורגיות קצרות.

 פרמקוקינטיקה 
 ספיגה: התרופה ניתנת בהזרקה תוך-ורידית (IV) או תוך-שרירית (IM). היא אינה נספגת היטב במתן פומי.
 קשירה לחלבוני פלזמה: גבוהה, נעה בין 85% ל-90%.
 תחילת השפעה: 3–10 דקות לאחר המתן. השפעת שיא מושגת תוך כ-30 דקות.
 משך השפעה: השפעה קלינית נמשכת לרוב 2–4 שעות, אם כי השפעות נוירולוגיות מסוימות יכולות להימשך עד 12 שעות.
 מטבוליזם: התרופה עוברת מטבוליזם אינטנסיבי בכבד.
 הפרשה: היא מופרשת בעיקר דרך השתן (כ-75%) והצואה (כ-22%).
 זמן מחצית החיים הוא כ-2.3 שעות.

 התוויות נגד ואזהרות 
 הארכת מרווח QT: זוהי אזהרת של התרופה (Black Box Warning). דרופרידול עלולה להאריך את מרווח ה-QT באלקטרוקרדיוגרם, מה שמעלה סיכון להפרעת קצב מסוג Torsades de Pointes.
 מחלת פרקינסון: חסימת הדופמין עלולה להחמיר משמעותית את התסמינים המוטוריים.
 רגישות יתר: ידועה לבוטירופנונים.
 הריון והנקה: התרופה עוברת את השילייה. השימוש בה בהריון ייעשה רק אם התועלת עולה משמעותית על הסיכון. היא מופרשת בחלב אם.

 תופעות לוואי 
 שכיחות: נמנום, סחרחורת, וירידה בלחץ דם.
 תסמינים אקסטרה-פירמידליים (EPS): אקתיזיה (חוסר מנוחה מוטורי), דיסטוניה חריפה (כיווץ שרירים כואב) או תסמינים דמויי פרקינסון.
 תסמונת נוירולפטית ממאירה (NMS): תופעה נדירה אך קטלנית המתאפיינת בחום גבוה, קשיחות שרירים ושינויים במצב ההכרה.

 אינטראקציות בין-תרופתיות 
 תרופות מאריכות QT: שילוב עם תרופות כמו סוטאלול, אמיודארון, אנטיביוטיקות ממשפחת המקרולידים או תרופות אנטי-פסיכוטיות אחרות דורש ניטור קפדני.
 מדכאי מערכת העצבים: אלכוהול, אופיאודים ובנזודיאזפינים מגבירים את אפקט ההרגעה והדיכוי הנשימתי.
 אפינפרין: מתן אפינפרין למטופל שקיבל דרופרידול עלול לגרום ל"היפוך אפינפרין" – ירידת לחץ דם במקום עלייה.

 רעילות (LD50) 
בניסויים בבעלי מעבדה נמצאו הערכים הבאים:
 עכברים: LD50 תוך-ורידי הוא 20–43 מ"ג/ק"ג. במינון פומי 540–650 מ"ג/ק"ג.
 חולדות: LD50 תוך-ורידי הוא כ-30 מ"ג/ק"ג. במינון פומי כ-750 מ"ג/ק"ג. בבני אדם, מינון יתר מתבטא בהרחבת תופעות הלוואי. אין אנטידוט ספציפי.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:תרופות אנטי-פסיכוטיות
קטגוריה:תרופות הרגעה
קטגוריה:תרופות פסיכיאטריות