המרכז הלאומי למחול של צרפת

המרכז הלאומי למחול CND-Centre The national de la danse הוא מוסד חינוכי בחסות משרד התרבות הצרפתי לחקר ולימוד תחום המחול על כל היבטיו. המרכז נמצא ב, בצפון מזרח פריז. המבנה הוא דוגמה קלאסית לאדריכלות ברוטליסטית, ובשנת 2004 הוענק לו פרס ריבוע הכסף Prix de l'Équerre d'Argent.

 היסטוריה ויעוד 
ה-CND הוקם בשנת 1998 ביוזמת משרד התרבות והתקשורת. הוא מתואר כ"ממוקם בצומת דרכים של תרבות מחול, יצירה, הפצה ופדגוגיה". הוא הוקם בפנטן לאורך "תעלת לאורק" (Canal de l'Ourcq), ויש לו שלוחה גם בליון אשר ברון-אלפ.

ה-CND מספק הכשרה גם לחובבים וגם לאנשי מקצוע. התעודות המוענקות בתום ההכשרה הן למשל תעודת הוראה ממלכתית או תעודת הכשרה לכוריאוגרפים ושל אמני מחול. במרכז קיימת ספרייה גדולה הפתוחה לקהל הרחב, עם ספרים וסרטונים בנושאי מחול. מטרות המרכז הן לתמוך ולהכשיר רקדנים מקצועיים, לקדם תרגול של חובבים, לסייע במחקר, לשמר ולהפיץ את המורשת הכוריאוגרפית, ולתמוך ביצירת עבודות כוריאוגרפיות מגוונות ובדיאלוג עם תחומי אמנות אחרים.

היעדים העיקריים של ה-CND היא להציע מגוון שירותים לאנשי מקצוע בתחום המחול, לשמש כמרכז משאבים ליוצרים חוקרים ומתעניינים, ובניית שותפויות אזוריות ובינלאומיות. שלוש משימותיו העיקריות הן הכשרה ושירותים מקצועיים, הגנה על מורשת, ויצירה אמנותית.
 המבנה 
הבניין תוכנן על ידי האדריכל ז'אק קאליש והושלם בשנת 1972. בתחילה הוא שימש כמרכז מנהלי של העיר פנטן. המבנה נחשב לדוגמה לאדריכלות ברוטליסטית. המבנה אופייני למבנים מוסדיים גדולים שנבנו בפאתי פריז באותה תקופה. חזיתו עשויה בטון גולמי ויש בו חלל פנימי מורחב הכולל נפחים משמעותיים וחללים ציבוריים גדולים המסודרים סביב אטריום מרכזי. בהתאם לחזונו של לה קורבוזייה, שהגדיר אדריכלות כ"משחק מופתי, נכון ומפואר של נפחים המתאחדים באור".

בתחילת שנות ה-2000, האדריכליות אנטואנט רובן וקלייר גיסה, נבחרו לחדש ולשפץ את הבניין ולהפוך אותה למרכז הלאומי למחול. הן שיפצו את החללים הפנימיים השונים והתאימו אותם לצרכים של מרכז כזה. האדריכליות התמקדו בשינויים בתוך המבנה, הן בחללים ובחומרים והן בצבעים, ושימרו את מראהו החיצוני, מתוך כבוד לאדריכל הראשון ולזרם הברוטליסטי. הבניין נחנך וזכה בפרס ריבוע הכסף בשנת 2004.

במבנה יש 7000 מ"ר של שטח זמין, המתוכנן במיוחד עבור אנשי מקצוע בתחום המחול. בבניין יש 12 אולפני מחול, 3 בהם מציגים גם הופעות פומביות, ספריית מולטימדיה עם אוספים של יצירות נדירות ומקוריות וגם מסמכים בעלי עניין ציבורי רחב, וגם אולם לסרטים והקרנות. השילוב המוצלח בין האדריכלות המקורית והמבנה המשופץ, העניק לבניין את זהותו ואווירתו הייחודית.

בתחילת 2016, הוחלט על שינוי בדרך השימוש במרחבים הציבוריים, לתועלת הציבור. השיפוץ והפיתוח מחדש כללו פתיחת קומת הקרקע של הבניין ויצירת כניסות הנפתחות אל העיר פנטן וגדות תעלת אורק. הוקמו גם בית קפה-מסעדה, אולם תצוגה גמיש, חלל פתוח למופעי והקרנות מחול וחדר קריאה חדש בספריית המדיה. העיצוב החדש של "ארמון העם" העצום, מעניק לציבור הרחב, לאמנים, לרקדנים ולכלל המשתמשים, מקום שבו הם יכולים לבלות, להמציא, ליצור ולעבוד. השיפוץ מיישם חזון חדשני של תנועה ואמנות, ותפיסה שונה של הופעות.

 העלאת מודעות למרכז 
החל משנת 2024, Dance Reflections מאת Van Cleef & Arpels תומכת ב־CND באמצעות מגזין מקוון.

 גלריית תמונות 

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:איל-דה-פראנס: חינוך
קטגוריה:צרפת: תרבות
קטגוריה:מחול
קטגוריה:כוריאוגרפיה
קטגוריה:צרפת: אולמות קונצרטים
קטגוריה:צרפת: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מבנה עירוני