זכות הילד לבריאות

זכות הילד לבריאות מעוגנת בסעיף 24 לאמנה בדבר זכויות הילד,ס' 24 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  וקובעת שלכל ילד הזכות להנות מרמת הבריאות הגבוהה ביותר הניתנת להשגה, לגישה לשירותי בריאות, טיפול ושיקום ללא הפליה. הזכות עוגנה מתוך הכרה במצבם הייחודי של ילדים בשנות ילדותם המחייב התייחסות אינדיבידואלית ודיון נפרד משיח זכויות האדם הכללי. שכן מחד, הם תלויים באפוטרופסיהם ומאידך, הם נמצאים בתהליך של התפתחות מתמדת.סביונה רוטלוי "אחריות המדינה בקידום זכויות ילדים" זכויות הילד והמשפט הישראלי 63, 68 (2010).

 הזכות 
 מרכיבי הזכות 
סעיף 24 לאמנה מטיל על המדינות חובה לנקוט באמצעים להפחתת תמותת תינוקות וילדים, להבטיח שירותי בריאות ראשוניים, להיאבק במחלות וברעב, לספק מים ומזון הולמים, להבטיח שירותי בריאות נאותים לאימהות לפני ואחרי הלידה ולהנגיש לכל מגזרי החברה מידע הקשור בבריאות הילד ולסייע ביישומו. בנוסף, יש לפתח שירותי רפואה מונעת, לקיים הדרכות הורים בנושא בריאות ילדיהם ולהיאבק בנוהגים מסורתיים המזיקים לבריאותם של ילדים.

 עקרונות במימוש הזכות 
ישנם מספר עקרונות מנחים למימוש כלל הזכויות הקבועות באמנה. הראשון, הוא עיקרון אי ההפליה, לפיו על המדינות להבטיח את הזכויות שבאמנה לכל ילד בתחום שיפוטן ללא הפליה משום סוג.ס' 2 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  השני, הוא עיקרון טובת הילד כשיקול עליון בכל פעולה הנוגעת אליו.ס' 3 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  השלישי, הוא עיקרון ההתפתחות לפיו על המדינות להבטיח את התפתחות הילד למלוא הפוטנציאל שבו.ס' 6 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  הרביעי הוא עיקרון ההשתתפות, לפיו לילד הזכות להשמיע את דעתו בכל הנוגע אליו.ס' 12 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  ולבסוף, עיקרון הכשרים המתפתחים לפיו ילדות היא תקופה של התפתחות מתמשכת, וכך גם יכולת הילד לקבל החלטות עצמאיות.ס' 12 ו-5 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990) 

בהערה פרשנית מס' 15 של ועדת האו"ם לזכויות הילד היא מפרשת את תוכן הזכות לבריאות לאור העקרונות שצוינו. ראשית, על המדינות להבטיח שבריאות הילד לא תיפגע בשל הפליה. שנית, יש ליישם את עיקרון טובת הילד בכל החלטה הנוגעת לבריאותו. שלישית, הזכות לבריאות אינה מתמצת אך במתן שירותים רפואיים ועל המדינה לפתח את כלל ממדי התפתחות הילד - הנפשיים, המוסריים, הרוחניים והחברתיים. רביעית, לילד הזכות להביע את דעותיו בכל עניין הנוגע לבריאותו ויש לתת לדעותיו משקל בהתאם לבגרותו. חמישית, ככל שכשרי הילד מתפתחים כך גוברת זכאותו לאוטונומיה על גופו ובריאותו.

 התייחסות לאוכלוסיות ספציפיות 
מעבר לקביעת העקרונות הכלליים קבעה הוועדה עקרונות ודגשים נוספים הנוגעים לאוכלוסיות ספציפיות הדורשות התייחסות מיוחדת:

בנוגע למתבגרים, המאופיינים בשינויים מואצים ובנטייה ללחצים חברתיים, הוועדה הדגישה את הצורך בסביבה תומכת ובזכות למידע ככלי מרכזי לשמירה על בריאותם. נקבע שמתבגרים בעלי בגרות מספקת זכאים לייעוץ ולטיפול רפואי חסוי ועל המדינות להתמודד עם אתגרים ייחודיים לגיל זה, ובהם קידום בריאות הנפש, הבטחת נגישות לשירותי בריאות מינית ועיצוב מדיניות לבטיחות בדרכים. זאת, באמצעות שירותים זמינים, איכותיים, נגישים וקבילים תרבותית ומגדרית.

בנוגע לילדים עם מוגבלות, על המדינות להקים מערכות לזיהוי מוקדם של מוגבלויות, להעניק טיפול ושיקום מוקדמים ולפעול למניעת עיקור כפוי של ילדים עם מוגבלות.

בנוסף, הוועדה הדגישה את החובה לנהוג בשוויון בשירותי בריאות לילדים בלתי מלווים/ מופרדים הנמצאים מחוץ למדינת מוצאם ונעדרים עורף משפחתי ומעמד אזרחי. על מדינות לטפל בצרכיהם הבריאותיים הייחודיים הנובעים מטראומה, אובדן וחוויות מלחמה, ולפתח עבורם שירותי שיקום רגישים לתרבות ומגדר.

 ביטויי הזכות בפרקטיקה הבינלאומית 
דוגמה לפרקטיקה בינלאומית שמסתמכת על הזכות היא החלטה מ-2019 של הוועדה המפקחת על האמנה בדבר זכויות הילד בתלונה נגד שווייץ. הרקע להחלטה היה הורים אזרחי רוסיה עם שני ילדים במצב רפואי מורכב שהגיעו לשווייץ והגישו בקשה למקלט וטיפול רפואי דחוף עבור ביתם. ילדתם החירשת נזקקה לניתוח שתל שבלול שניתן להשתילו רק בשנותיה הראשונות והילד, אובחן כפוסט-טראומטי קשה עקב האירועים שחווה ברוסיה. שווייץ דחתה את בקשותיהם וגירשה אותם לרוסיה.

ההורים טענו שהחלטת שווייץ לגרשם חזרה מבלי לתת לביתם טיפול רפואי ובידיעה שלא מובטח שתקבלו ברוסיה מהווה הפרת זכותה להתפתחות שכן, אי מתן הטיפול בזמן יפגע ביכולותיה השפתיות. בנוסף, נטען להפרת זכות הילד להשתתפות ואחר ולא ניתנה לו ההזדמנות להביע את דעתו לגבי החזרה לרוסיה. הוועדה, קיבלה את טענות המשפחה להפרת זכות הילדים לבריאות ואף דחתה את טענת שווייץ בעניין הגבלת הגיל לצורך מימוש זכות ההשתתפות.

דוגמה נוספת נמצאת בחוות דעתו המייעצת של בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג בעניין שינויי האקלים מ-2025. בחוות הדעת הודגש שהגשמת זכות הילד לבריאות תלויה בתנאים הסביבתיים שבהם חי. לפיכך, ובהינתן ששינויי האקלים מהווים איום ישיר על בריאותם של ילדים, על המדינות למנוע נזק סביבתי לצורך הגשמת זכות הילד לבריאות.

ביטוי פרקטי לחוות הדעת נמצא בפרשת סאצ'י, שבה ילדים מרחבי העולם טענו נגד גרמניה, צרפת, טורקיה, ברזיל וארגנטינה, שלא עמדו בחובתן לצמצום פליטות גזי חממה ומניעת נזקי האקלים ופגעו בבריאותם. כנגדם, המדינות טענו שאין סמכות שיפוט על ילדים מחוץ לתחומן הטריטוריאלי. הוועדה קבעה תקדים לפיו ככל ומתקיים קשר סיבתי בין פליטות שמקורן בשטח המדינה לבין פגיעה בזכויותיהם של ילדים המצויים מחוץ לשטחה, ולמדינה יש שליטה אפקטיבית על מקורות הפליטות, מתקיימת סמכות שיפוט חוץ-טריטוריאלית ביחס לאותם נפגעים. אולם, למרות הקביעה התקדימית, התלונה נדחתה בשל אי-מיצוי הליכים משפטיים פנימיים במדינות הרלוונטיות בטרם הפנייה לוועדה.

 אתגרים ביישום הזכות 
למרות העיגון הרחב של זכות הילד לרמת הבריאות הגבוהה ביותר האפשרית, מימושה תלוי בזמינות משאביםס' 4 לאמנה בדבר זכויות הילד, כ"א 31, 221 (נחתמה ב-1990)  והיא מעוצבת בעמימות וממושגים כגון "רמת חיים נאותה" ו"מירב המידה הניתנת" שאינם מדדים אופרטיביים מחייבים. לפיכך, יישום הזכות כפוף לשיקול דעת מדיני וקביעת סדרי עדיפויות תקציביים, המאפשר למדינות לשמור על "גבול" המשאבים המקסימליים הזמינים נמוך.

דוגמה לכך היא שיעור תמותת תינוקות שנותר גבוה אף שמדינות רבות מנסות לצמצמו. בדו"ח הסוקר את פעולות הפיקוח של ועדת זכויות הילד נראה שהוועדה ממליצה תכופות על נקיטת צעדים בנושא זה אך המלצותיה כלליות וחסרות מדדים מחייבים ותקצוב עקבי. לפיכך, נוצר קושי לפקח על ציות המדינות לחובותיהן, והעמימות מאפשרת למקבלי ההחלטות להצדיק את התקצוב הנמוך בתחום זה בשל "חוסר במשאבים זמינים". כך, נותרת שפת הזכויות של האמנה כהצהרה רטורית שאינה מצליחה לגשר על הפער שבין היעדים המוצהרים לבין המציאות הקשה.

 זכות הילד לבריאות בדין הישראלי 
 ביטויים בחקיקה הישראלית 
חוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא הבסיס למימוש זכות הילד לבריאות ומבטיח לכל תושב בישראל, לרבות ילדים, סל שירותי בריאות, שיקום ומניעה מסובסד באמצעות קופות החולים.ס' 3 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, תשנ"ד-1994. חוק זה מעגן את פעילותן של טיפות חלב וקובע את זכותם של ילדים לחיסונים, מעקבי גדילה והתפתחות, הדרכות הורים, ומעקבי הריון.פרט 1 לתוספת השלישית לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

בנוסף, חוק זכויות החולה, הקובע את זכויותיהם של יחידים וילדים המקבלים טיפול רפואי, מעגן את הזכות לטיפול רפואי שוויוניס' 1, 3,4 לחוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996. וקובע עקרונות של הסכמה מדעת וסודיות.ס' 13, 10 לחוק זכויות החולה. חוק הנוער מסמיך את המדינה להתערב במקרי הזנחה והתעללות המסכנים את בריאות הילד לשם הגנה על טובתו.ס' 11(א) לחוק הנוער (טיפול והשגחה), תש"ך-1960. חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות קובע שעל הורי הקטין לפעול בשמו במטרה לקידום טובתוס' 17 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962. ומעגן את זכות הילד להישמע.ס' 6 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.

 ביטויים בפסיקה הישראלית 
הזכות לבריאות טרם הוכרה כזכות חוקתית עצמאית אולם נקבע שהיא נגזרת של הזכות לכבוד האדם, לחיים והגנה על הגוף.בג"ץ 7245/10 עדאלה נ' המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל נ' משרד הרווחה, פס' 36 לפסק דינה של השופטת ברק ארז (נבו 04.06.2013) בעניין עדאלה בו אושרה חוקיות הפחתת קצבאות הילדים להורים הנמנעים מחיסון ילדיהם, בית המשפט קישר בין התמריץ הכלכלי לחיסונים לבין קידום זכות הילד לבריאות וראה בחקיקה זו כמילוי חובתה של המדינה לפתח שירותי רפואה מונעת כמתחייב מסעיף 24 לאמנה. בנוסף, בעניין סולומטין הוכרה חובת המדינה להבטחת שירותי בריאות לכל ילד בתחומה וגם לחסרי המעמד, כצעד חיוני למימוש הזכות. בכך, הפך עקרון טובת הילד ואי ההפליה משיקול הצהרתי לזכות משפטית.בג"ץ 11044/04 דימיטרי סולומטין נ' שר הבריאות, פס' 31 לפסק דינה של השופטת פרוקצ'יה (נבו 27.06.11)

 יישום האמנה בישראל 
ישראל נחשבת כמדינה מובילה בהגנה על זכויות ילדים. החקיקה בנושא מקיפה את כלל תחומי החיים, ובכללם בריאות, ובתי המשפט תרמו רבות בפיתוח נורמות הגנה על זכויות ילדים. אך המשפט, חרף השפעתו הרבה, איננו מספיק.דורית ביניש "דברי הקדמה" זכויות הילד והמשפט הישראלי 7 (תמר מורג עורכת, 2010) ניסיון העבר מוכיח שגם כאשר קיימת חקיקה מפורשת נדרש פיקוח שיבטיח את יישומה.סביונה רוטלוי "אחריות המדינה בקידום זכויות ילדים" זכויות הילד והמשפט הישראלי 63, 71 (2010). בישראל, אין גוף ממלכתי האחראי ליישום, קביעת מדיניות ולאכיפת זכות הילד לבריאות. בפועל, המדינה אמנם מכירה בזכות זו אך נמנעת מפיקוח על יישומה ובעיקר כשנדרשת הקצאת משאבים מצידה.

בנוסף, אין חוק ספציפי המעגן את זכות הילד לבריאות והיא מוסדרת בתחיקת טלאיםדורית ביניש "דברי הקדמה" זכויות הילד והמשפט הישראלי 8 (תמר מורג עורכת, 2010) היוצרת עמימות מושגית לגבי עקרונות היסוד המנחים את החוקים השונים ופוגעת ביישום אחיד של עקרונות האמנה.משרד המשפטים, הוועדה לבחינת עקרונות יסוד בתחום הילד והמשפט ויישומם בחקיקה, דו"ח הוועדה: חלק כללי 87 (2003). גם החקיקה הקיימת אינה מבטיחה את הזכות בפועל. כך, בתחום טיפות החלב אין תקנות המתייחסות למספר תחנות ותקני כוח אדם מחייבים ולא קיים מנגנון פיקוח ובקרה. אמנם, קיימת הסדרה בעניין בחוזר מנכ"ל משרד הבריאות אולם זו אינה חקיקה מחייבת אלא הנחיות שחלקן בבחינת המלצות ולא ניתן לתבוע מכוחן את קבלת השירות.חוזר מנכ"ל משרד הבריאות 12/07 'סטנדרט (תקן) להפעלת השירות המונע לפרט הטיפול חלב' 13.06.2007. בפועל, קיים מחסור תמידי בכוח אדם היוצר עיכובים בטיפול ופוגע בבריאות פעוטות.המועצה לשלום הילד וג'וינט אשלים, מהרגע הראשון! זכויות ילדים וילדות בגיל הרך בישראל: תמונת מצב משפטית והפניית מבט לעתיד 40-41 (ינואר 2023).

בתגובתה של ועדת זכויות הילד מ-2024 על הדו"ח התקופתי של ישראל שדיווח על ההתקדמות ביישום זכות הילד לבריאות הובעה דאגה מבריאות הילדים נוכח השפעות המלחמה. נמצא מחסור חמור באנשי טיפול וישראל נקראה להרחבת המענה הטיפולי. בנוסף, נמצאו פערים בגישה לשירותי בריאות בין האוכלוסיות השונות וישראל נקראה להבטיח שירותים שווים לילדים מקבוצות פגיעות.

 ראו גם 
 האמנה הבין-לאומית בדבר זכויות כלכליות חברתיות ותרבותיות

 לקריאת נוספת 
 יובל שני "זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות במשפט הבינלאומי איזה שימוש יכולים בתי המשפט לעשות בהן?" זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות בישראל 233 (יורם רבין ויובל שני עורכים ((2004(
 אייל גרוס, "בריאות בישראל - בין זכות למצרך" זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות בישראל 437 (יורם רבין ויובל שני עורכים, 2004)
 Comm. on the Rights of the Child, Views adopted under the Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on a communications procedure, Communication No. 73/2019, K.K. & R.H. v. Belgium, UN Doc. CRC/C/89/D/73/2019 (Mar. 22, 2022).
 CRC/C/CHL/ Comm. on the Rights of the Child, Inquiry concerning Chile under article 13 of the Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on a communications procedure, UN Doc. CRC/C/CHL/IR/1 (May 6, 2020).

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:חבר הלאומים
קטגוריה:זכויות הילד
קטגוריה:החלטות העצרת הכללית של האו"ם
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:רווחת הילד