לולה שמירר רות

לולה שמירר רות (בלועזית: Lola Schmierer Roth, 16 בנובמבר 1893 – 3 באפריל 1981) הייתה ציירת ומורה לציור יהודייה רומנייה.
קורות חייה
רות נולדה בגאלאץ, רומניה, בשם דורותיה, לאב, Ludwig Leopold Schmierer (לודוויג לאופולד שמירר) שהיה סוחר וקונסול כבוד של ארצות השפלה בגאלאץ ולאם, סילביה שמירר, נשיאת אגודה לסיוע ליתומים ואלמנות יהודים. הסב שלה מצד האם היה הימן טיקטין, חבר כבוד באקדמיה רומנית. האם ייסדה ב-1899 את בית הספר הפרטי לבנות יהודיות בגאלאץ ועמדה בראשו 47 שנים.

שמירר, יחד עם שני האחים שלה, לותר ומיכאל, חיו בבית משפחתה, בית מצטיין בסגנונו הארכיטקטוני, עם מרפסת בגובה הגג, ממנה ניתן היה להשקיף על עמק הדנובה ועל ההרים. בבית היה פסנתר, עליו ניגנו הילדים וספריה עשירה להרחבת אופקיהם ולמדו שפות, גרמנית, צרפתית ואנגלית. שמירר החלה ללמוד ציור בגיל 9 ובמהלך ילדותה ונעוריה התלוותה לא פעם למסעי הסב ברחבי אירופה, בביקורים במקומות מפורסמים, במוזיאונים ובאתרים אחרים. ביקורים אלה השאירו את רישומם על נושאיה וסגנונה העתידי.

בין 1908 - 1911 למדה שמירר במכון פיליפיאדה ועם הצייר Antonio Zumino מ-ונציה. היא הציגה ב-1914 מציוריה בתערוכה של הצייר ותלמידיו בסלון החברה לנוער שוחר אמנות. ב-1911 עברה ל-וינה לעבוד וללמוד אצל הרמן שטרוק. ב-1912 התחילה ללמוד באקדמיה ז'וליאן בפריז. במהלך אותה שנה עברה לברלין, ללימודים אצל לוביס קורינת. אחרי שובה לרומניה למדה אצל יון תאודורסקו-סיון.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ביקרה לולה שמירר, בחברת סבא שלה, באיסטנבול, אתונה, נפולי, רומא ובשווייץ. ב-1922 הציגה בתערוכה Graphisches Kabinet, בברלין. בהמשך הפגינה נוכחות בכל התערוכות ברומניה וב-1933 קיבלה את המקום הראשון ב"Anastase Simu" עבור הציור "דיוקן עצמי". ב-1934 הציגה בסלון הרשמי לציור וחריטה בבוקרשט וב-1935 הציגה תערוכה אישית באולם "הספר" בבוקרשט. היא השתתפה בכל התערוכות השנתיות בגאלאץ בשנים 1946 - 1971. במחצית הראשונה של שנות השלושים של המאה העשרים רות למדה שנתיים בפריז, באקדמיה רנסון.

ב-1924, בגאלאץ, נישאה לולה שמירר ל-וילהלם רות (Roth). לזוג נולדו שתי בנות, רות (Ruth) ואן-לואיז. וילהלם רות, יחד עם אחיו, נתן, ניהלו בגאלאץ סוכנות מסחרית, שניהלה קשרים טובים עם הסוכנות של משפחת שמירר. ב-1928 סוכנות שמירר פשטה את הרגל ועול הפרנסה של כל המשפחה עבר לבעלה של לולה. ב-1938, אחיה, מיכאל (Miko) נרצח בליל הבדולח. לאחר 1940 החוקים המפלים את היהודים הובילו לסגירת מקור הפרנסה של משפחת רות. לולה רות התחילה ללמד ציור והיסטוריה של האומנות בבתי הספר לבנות בגאלאץ - זה מכירת חפצי ערך מביתם היה המקור היחיד לפרנסתם.

ביוני 1942 נכלא בעלה במחנה הריכוז טרגו ז'יו. ב-1943 שוחרר, אך צווה למגורים כפויים בקראיובה, הרחוקת מאוד מגאלאץ. לאחר 1948 וביטול החוקים נגד יהודים, חזרה שמירר רות להציג בתערוכות. השלטון החדש השתלט על ביתה והיא נאלצה לעבור לדירה בת שני חדרים בשיכון עובדים. היא המשיכה להציג בתערוכות וללמד בבתי הספר עד מותה. ציוריה הופיעו בתערוכות גם לאחר מותה.

 קישורים חיצוניים 

 Lola Schmierer Roth. Particularitățile unei opere variate 
 Lola Schmierer Roth. O adâncă revelaţie 
 Lola Schmierer Roth - o gălăţeancă de anvergură europeană. Miercuri, vernisaj la Muzeul de Artă Vizuală 
 Lola Schmierer Roth - între expresionism şi neoumanism 

הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1981