חדר הילדים המלכותי בשנת 1538

חדר הילדים המלכותי בשנת 1538 (באנגלית: The Royal Nursery in 1538) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האנגלי מרקוס סטון, שצויר ונחתם בשנת 1871. היצירה מתארת סצנה היסטורית מחצר בית טיודור, המתרחשת בארמון המפטון קורט, ומתמקדת בדמויותיהם של הנסיך אדוארד הפעוט ואביו, המלך הנרי השמיני. הציור היה האחרון מבין שלושה נושאים טיודוריים שצייר סטון בראשית דרכו, והוצג באקדמיה המלכותית בלונדון בשנת 1871.

תיאור היצירה
הסצנה מתרחשת בחדר הילדים של הנסיך אדוארד בארמון המפטון קורט. אדוארד, המתואר כילד חולני, ממוקם במרכז הקומפוזיציה ולצדו ניצבת דמותו המרשימה של אביו, המלך הנרי השמיני. החלל הפנימי מתואר כעשיר ומפואר, ומעוטר בשטיחי קיר מהודרים ובגילופי עץ יוקרתיים. עיטור החלל משתלב בלבושם העשיר של המלך, בני משפחתו והחצרנים הסובבים אותם, ומדגיש את מעמדו המלכותי של המקום.

המלך מושיט ביסקוויט לבנו הפעוט. מחווה זו מוצגת כמעשה של חיבה אבהית, והיא עומדת בניגוד חריף לדימוי הציבורי המאיים של הנרי השמיני. סמוך לדמותו של אדוארד מופיע צעצוע בדמות אוניית מלחמה, המשמש ייצוג סמלי לעוצמתו הצבאית של המלך ולכוחו המדיני.

בצד שמאל של הקומפוזיציה מופיעה נערה אדומת שיער, המזוהה כליידי אליזבת, בתו של הנרי השמיני מאשתו השנייה, אן בולין. אליזבת מתבוננת בסצנה במבט המביע עצב וקנאה לנוכח אהבתו הגלויה של אביה לבנו היורש. לצדו של אדוארד כורעת דמות נשית צעירה, המזוהה ככל הנראה עם הנסיכה מרי, בתו של המלך מאשתו הראשונה, קתרין מאראגון. נוכחותן של דמויות אלו מדגישה את המתח המשפחתי ואת מורכבות יחסי הירושה בבית המלוכה.

פרשנות
הציור מדגיש את ההיבטים הפסיכולוגיים והאישיים של הסצנה ההיסטורית ולא את הדרמה הפוליטית הפומבית. תחושת גאווה שורה על הדמות המלכותית, הנובעת מכך שהמלך העמיד סוף סוף בן ויורש לשושלתו. מחוות החיבה כלפי אדוארד מדגישה את חשיבותו של היורש ואת מרכזיותו בתוך המשפחה המלכותית.

מותה של ג’יין סימור, אשתו השלישית של הנרי השמיני, זמן קצר לאחר לידת אדוארד, נזכר כנתון רקע המשפיע על האווירה הרגשית של הסצנה. מבטה של אליזבת והצבתן של הדמויות הנשיות סביב אדוארד יוצרים רובד של מתח רגשי, שבו ניכרים קנאה, עצב והדרה שקטה.

השוואות והקשר אמנותי
הציור נחשב לאחרון מבין שלושה נושאים טיודוריים שצייר סטון בגיל צעיר יחסית. קדמו לו הציורים הנסיכה אליזבת נאלצת להשתתף במיסה לצד אחותה מרי משנת 1869 והנרי השמיני ואן בולין נצפים בידי המלכה קתרין משנת 1870. בשלושת הציורים הללו הדגיש סטון את ההיבטים הפסיכולוגיים של אירועים היסטוריים ואת המתח בין דמויות המלוכה.

הדגשה זו ניכרת גם ביצירות מוקדמות נוספות של האמן, ובהן סצנה מתוך המחזה מהומה רבה על לא דבר משנת 1861, בדרך מווטרלו לפריז משנת 1863, ו־אדוארד השני ומועדפו פירס גבסטון משנת 1872. מכלול יצירות זה מצביע על עניין מתמשך ביחסים בין־אישיים ובהשלכותיהם הרגשיות בתוך הקשר היסטורי או ספרותי.

בהמשך דרכו זכה סטון לפרסום רחב בזכות סדרת ציורים רומנטיים המתארים זוגות מתקופת הריג’נסי בגנים אנגליים ירוקים, אשר תאמו את טעמה הסנטימנטלי של התקופה הוויקטוריאנית. עם זאת, היצירות ההיסטוריות המוקדמות נתפסות כעמוקות ומורכבות יותר.

היסטוריה, תצוגה ובעלות
הציור נחתם ותוארך בפינה הימנית התחתונה בשנת 1871, ונושא גם תווית חתומה וממוענת לסטודיו של האמן בלנגהאם צ’יימברס, פורטלנד פלייס בלונדון. הטכניקה היא שמן על בד. מידות היצירה ללא מסגרת הן 83 על 128.5 סנטימטרים, ועם מסגרת 110.5 על 157 סנטימטרים.

היצירה נרכשה ישירות מן האמן בידי אלכסנדר קולי מקנזינגטון פאלאס גארדנס בלונדון. בהמשך נמכרה במכירה פומבית בכריסטי'ס בלונדון בשנת 1876, עברה לידי בית המסחר Arthur Tooth & Sons, נמכרה שוב במכירה אנונימית בשנת 1993, והוחזקה בידי חברת Kurt E. Schon בניו אורלינס. מן החברה נרכשה בידי הבעלים הנוכחיים.

הציור הוצג באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1871 תחת מספר 104, בליווי ציטוט המתאר את שביעות רצונו של המלך מיורשו ואת מעמדה המשני של ליידי אליזבת. היצירה זכתה לסיקור עיתונאי נרחב בשנת הצגתה, והוזכרה גם במחקר מאוחר יותר על חייו ויצירתו של מרקוס סטון.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19