שבע השנים ההן

שבע השנים ההן: 1939–1946 הוא ספרו האוטוביוגרפי של יצחק צוקרמן ("אנטק"), ממייסדי הארגון היהודי הלוחם (אי"ל) בימי מרד גטו ורשה וממנהיגיו. הספר מתבסס על שיחות שערך צוקרמן עם מכריו לפני מותו, בשנת 1974, וארכו כשנה. אלו הוקלטו ושימשו לצורך כתיבת הספר. צוקרמן עצמו התנה את הקלטותיו בתנאי שיפורסמו רק לאחר מותו.

במהלך 1974 נהג צוקרמן להיפגש פעם בשבוע עם עורכי הספר, יוסקה רבינוביץ ויודקה הלמן, בדירה בתל אביב. השלושה דיברו בעיקר על תקופת מלחמת העולם השנייה. לדברי רבינוביץ והלמן, צוקרמן לא שמע את ההקלטות ולא היה שותף לעריכת ספרו. כן הורה לפרסם את דבריו לאחר מותו:

צוקרמן מת ביוני 1981 ועורכי הספר החלו לחשוב על הדרך בה יכתבו את הספר. לבסוף הגיעו למסקנה כי הספר יכיל את התשובות שצוקרמן סיפק בראיונות, ובכך הסיפור יהיה מתמשך.

הספר יצא לאור בסוף שנת 1990, תשע שנים לאחר מותו של צוקרמן, בהוצאת הקיבוץ המאוחד. עם יציאתו לאור זכה הספר לביקורות חיוביות. כך למשל, הסופר יוסף מונדי אמר כי הספר הוא בגדר "חובה לבתי־ספר ולכל המתעניינים".

הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרים על השואה