נאום הקו האדום

נאום הקו האדום (או נאום הפצצה), שנשא בנימין נתניהו ב-27 בספטמבר 2012 בעצרת הכללית ה-67 של האו"ם, התמקד באיום הגרעין האיראני ובסכנה העולמית שמציב המשטר האיראני. נתניהו השתמש ברטוריקה של "קו אדום" כדי להדגיש נקודת התרעה אחרונה בפני האיום, במטרה להשפיע על הממשל האמריקאי והקהילה הבינלאומית לאמץ עמדה אסרטיבית יותר, וכן להציג את עמדת ישראל בנוגע לתוכנית הגרעין של איראן.

הנאום זכה לכיסוי תקשורתי נרחב ונחשב לאחד מנאומיו היותר מוכרים של נתניהו באו"ם. זכור בפרט במתודה של השימוש באיור קריקטורי של פצצה עם פתיל, עליו סימן נתניהו "קו אדום" באמצעות טוש אדום, כדי להדגים את הסף המתקרב שבו יש לעצור את האיום האיראני. הנאום זכה לחשיפה גדולה מאד ברשתות החברתיות ובעקבותיה הופיעו ממים רבים בהן, כך למשל ברשת הטוויטר הגיע הנאום ל-4.5 מיליון אזכורים תוך שלושה שבועות. הנאום הגיע לכותרות ראשיות בעולם ולצידן הופיעו ביקורות שלעגו לנאום התיאטרלי, ואחרות שהביעו הערכה על הרטוריקה.

היה זה נאומו הרביעי של נתניהו כראש ממשלת ישראל מעל בימת עצרת האו"ם והמפורסם מביניהם ברבע הראשון של המאה ה-21.

 רקע 

ב-2012 התקדמה תוכנית הגרעין האיראנית למרות סנקציות בינלאומיות. דוחות של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (IAEA), ציינו שכבר מתבצעת העשרת אורניום לרמות גבוהות.

נתניהו, שכיהן כראש ממשלה מאז 2009, ראה באיראן איום קיומי על ישראל ועל המזרח התיכון והפעיל לחץ על המערב, בעיקר על ארצות הברית בראשות ברק אובמה, להציב "קווים אדומים" ולשקול פעולה צבאית. נתניהו החל להתריע מפני איראן כבר בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20 עוד בתקופת כהונתו הראשונה כראש ממשלה.

בשלהי 2011 התעוררה מחלוקת גדולה בקרב הממסד הפוליטי-ביטחוני סביב האפשרות של תקיפה צבאית ישראלית נגד הגרעין האיראני. נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק, הדגישו את נחיצות האופציה הצבאית, לעומתם היו בכירים לשעבר בממסד הביטחוני ואחרים, שהתריעו נגד פעולה צבאית חד-צדדית מצד ישראל. במקביל החל קמפיין מטעם כמה מגורמי התקשורת הגדולים בישראל נגד הגישה של אופציה צבאית נגד מתקני הגרעין באיראן.
ברק תקף את "מסע ההפחדה" וטען כי תרחישי האבדות מופרזים. כך שסוגיית תקיפת הגרעין האיראני עמדה בלב השיח הציבורי בשנת 2012.

נאומו של נתניהו באו"ם התקיים גם על רקע הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 שהתקיימו בנובמבר 2012 בהן התמודד ברק אובמה מול מיט רומני, ויש הטוענים שנתניהו ביקש להשפיע על המדיניות האמריקאית בתזמון זה, ובפרט לאור עמדתו של ממשל אובמה הנוכחי שפעל להסרת הסנקציות על איראן.

יום לפני נאומו של נתניהו נאם נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד בנאומו תקף את ישראל. המשלחת הישראלית החרימה את נאומו ולאחריו פרסם נתניהו איגרת בה גינה את נאום נשיא איראן. בנוסף לאור נאומיו בעבר של אחמדינז'אד באו"ם בו ניצל את בימת העצרת להכחשת שואה, חזר נתניהו בנאומו למחרת ותקף את שליטי איראן גם על כך. את שהותו של אחמדינז'אד בניו-יורק ונאומו ליוו הפגנות נגד המשטר האיראני ונגד אחמדינז'אד בפרט. קואליציה של ארגונים איראנים-אמריקנים ארגנה את המחאה נגד אחמדינז'אד, והיא נחשבה לאחת מההפגנות הגדולות נגד המנהיג האיראני בשנים האחרונות. בין הדוברים בעצרת המחאה, נמנו פוליטיקאים אמריקנים ושני שגרירים לשעבר של ארצות הברית לאו"ם. גם רודי ג'וליאני ראש עיריית ניו יורק השתתף במחאה.

באותו יום בו נאם נתניהו נאם קודם לכן ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס בנאומו דרש בשלב הקרוב מעמד למדינה שאינה באו"ם והאשים את ישראל בסירוב לשלום. גם לכך התייחס נתניהו בנאומו.

ממוזער|ברק אובמה נואם בעצרת הכללית, 24.09,2012
בימים שקדמו לנאום נתניהו התייחסו מזכ"ל האום באן קי-מון ונשיא ארצות הברית ברק אובמה בנאומיהם גם הם לסוגיית הגרעין. מזכ"ל האו"ם הביע חשש מהמצב ואמר: "למנהיגים יש אחריות להרגיע את הרוחות".

אובמה פרש את משנתו בנוגע לניהול המצב בדרכים דיפלומטיות.

 מתוך הנאום 
נתניהו פתח בדברים על העם היהודי ומדינת ישראל. בהמשך התייחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני, קרא לפתיחת משא ומתן בלי תנאים מוקדמים והאשים את הפלסטינים בסירוב לדיאלוג. לאחר מכן הזהיר מפני האיום של האסלאם המיליטנטי ועבר לנושא המרכזי, התוכנית הגרעינית של איראן.

הוא תיאר את העוולות שביצע המשטר האיראני, בבית וברחבי העולם, ואת האיום שהמשטר מהווה על מדינות רבות. הוא ציין כי איראן מפעילה רשתות טרור בעשרות מדינות, שאף ניסו לתקוף מטרות דיפלומטיות ואזרחיות. נתניהו התייחס גם להסתה מצד הנהגת איראן וקרא לדמיין את התוקפנות הזאת מצוידת בנשק גרעיני. הוא הבדיל בין ארגוני טרור חילוניים, שאותן ניתן להרתיע באמצעות מאזן אימה, לבין האסלאם הרדיקלי, שבו האיום ההדדי אינו מרתיע אלא מהווה תמריץ, ומהווה איום על הישרדות מדינת ישראל. נתניהו טען שלוח הזמנים של איראן אינו ממתין ולדבריו, המאמצים הדיפלומטיים והסנקציות לא עצרו אותה, אלא היא ניצלה אותם כדי להרוויח זמן. לכן לטענתו, הדרך היחידה למנוע השגת פצצות אטומיות היא הצבת "קו אדום" ברור לתוכנית ההעשרה. הוא ציין דוגמאות היסטוריות שלטענתו קווים אדומים שמרו על היציבות, כמו משבר הטילים בקובה ובאמנה הצפון-אטלנטית

נתניהו הציג איור קריקטוריסטי של פצצה גרעינית עם פתיל בוער ומשך טוש אדום כדי לסמן קו אדום. הוא חלק את התהליך למספר שלבים:
שלב ראשון (70%): העשרת אורניום ראשונית – איראן כבר השלימה אותו.
שלב שני (90%): ייצור דלק גרעיני ברמה גבוהה – איראן מתקרבת אליו.
שלב סופי: ייצור פצצה – יושלם תוך חודשים אם לא ייעצר.
הוא חזה כי איראן תגיע ל-90% עד אביב או קיץ 2013, והזהיר מפני מרוץ חימוש אזורי והשווה את הסכנה לאיום שואה אפשרי.

את דבריו סיים נתניהו בהדגשה:

לאחר הנאום
הנאום עורר תגובות מעורבות. העיתונות המערבית ביקרה אותו כ"תעמולה תיאטרלית". בארצות הברית אובמה הדגיש את הצורך בסנקציות על פני פעולה צבאית, בעוד מיט רומני שבח את עמדת נתניהו וביקר את ממשל אובמה. בישראל, מחנה הימין תמך בנאום, ואילו האופוזיציה ראתה בו פגיעה בדיפלומטיה. באיראן הוא ספג ביקורת חריפה, עם האשמות על ישראל והדגשת עוצמת הרפובליקה האסלאמית.

לאחר הנאום נרשמה השפעה על הכלכלה העולמית, כולל עלייה חדה במחיר הנפט ושינויים בשווקים שונים. בתוך כשבועיים ואחר כך בחודשים שלאחר מכן, איראן ביצעה שינויים בתוכנית הגרעין שלה, מה שהאט את כמות האורניום המועשר שלה, והאטה נוספת נרשמה כשנה לאחר הנאום.

במישור המדיני, הנאום חיזק את הלחץ שהוביל להסכם הגרעין עם המעצמות ב-2015, למרות התנגדותו של נתניהו. ממשל אובמה הנהיג גישה אחרת, שאיפשרה לאיראן להתקדם בתוכניתה, מה שהוביל לביקורת מצד דונלד טראמפ, שהגדיר את ההסכם כ"עסקה נוראית וחד-צדדית". ביוני 2025, במסגרת מבצע עם כלביא ומבצע פטיש חצות, פעלו ישראל וארצות הברית להשמדת מתקני הגרעין האיראני.

בנוסף, בשולי העצרת באו"ם התקיים מפגש סודי בין נתניהו לשר החוץ האמירתי עבדאללה בן זאיד, שהשפיע על הסכמי אברהם. למרות דיווחים כי איראן חצתה את הקו האדום, נתניהו ציין באפריל 2013 כי היא טרם חצתה אותו, ובספרו כתב שהקו האדום שהציב החזיק מעמד שבע שנים.

ראו גם
 נאום בנימין נתניהו בפני הקונגרס של ארצות הברית (2015)

קישורים חיצוניים
 נאום ראש הממשלה נתניהו בפני העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק, 27 בספטמבר 2012, תמלול מלא בעברית באתר משרד ראש הממשלה.



 הקו האדום שכבש את עצרת האו"ם, 30 בספטמבר 2012, באתר החדשות של ערוץ 2 ברשת יוטיוב.
 Kristine Bergstrom, Tweeting the Bomb: Netanyahu and the New Public Diplomacy, 10 ביולי 2013 באתר carnegieendowment.
James H. Lebovic, Red Lines and Green Lights Iran, Nuclear Arms Control, and Nonproliferation, Strategic Studies Quarterly ♦ Spring 2016.

הערות שוליים

קטגוריה:יחסי האו"ם–ישראל
קטגוריה:סכסוך איראן–ישראל
קטגוריה:תוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:2012 בישראל
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:נאומים של בנימין נתניהו