רייכסוורקה הרמן גרינג

רייכסוורקה הרמן גרינג (בגרמנית: Reichswerke Hermann Göring), ובשמה הרשמי Reichswerke Aktiengesellschaft für Erzbergbau und Eisenhütten "Hermann Göring", הייתה תשלובת תעשייתית ממשלתית עצומה בגרמניה הנאצית, שהוקמה בשנת 1937 כדי להבטיח את אספקת הפלדה והברזל הנחוצה לחימוש מחדש של הורמאכט, תוך עקיפת התלות בייבוא עפרות ברזל זרות.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction: The Making and Breaking of the Nazi Economy". Allen Lane, p. 222. התשלובת הפכה לאחד הקונגלומרטים התעשייתיים הגדולים בעולם, כשהיא משתלטת על נכסים במדינות הכבושות באירופה ומשתמשת באופן נרחב בעבודת כפייה של אסירי מחנות ריכוז ושבויי מלחמה.Neumann, Franz (2009). "Behemoth: The Structure and Practice of National Socialism 1933-1944". Ivan R. Dee, p. 298.

 רקע והקמה: תוכנית ארבע השנים 

הקמת הרייכסוורקה הייתה תולדה ישירה של "תוכנית ארבע השנים" שהוכרזה ב-18 באוקטובר 1936, במטרה להפוך את הכלכלה הגרמנית למתאימה למלחמה בתוך ארבע שנים.Neumann, Franz (2009). "Behemoth". Ivan R. Dee, p. 268. הכלכלן ושר הכלכלה דאז, הילמאר שאכט, דגל במדיניות של ייבוא עפרות ברזל איכותיות משוודיה, אך המנהיגות הנאצית, ובראשה אדולף היטלר והרמן גרינג, חששה שגרמניה תהיה נתונה למצור ימי במקרה של מלחמה.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 223. היטלר דרש ניצול של עפרות הברזל המקומיות בגרמניה, על אף שהיו דלות בברזל וקשות לזיקוק.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 224.

בניגוד לעמדת שאכט ותעשייני הפלדה הפרטיים מחבל הרוהר, שהתנגדו להשקעה הלא-רווחית בעפרות מקומיות, החליט גרינג להקים מפעל ממשלתי שיתחרה בהם. ביוני 1937 נוסדה התשלובת רשמית עם הון התחלתי של 75 מיליון מארק, כאשר רוב ההון הגיע מהמדינה וחלקו נכפה על התעשיינים הפרטיים.Neumann, Franz (2009). "Behemoth". Ivan R. Dee, p. 298.

 המאבק מול תעשייני הרוהר והלאמה פוליטית 

הקמת הרייכסוורקה ייצגה שבר עמוק בין המשטר הנאצי לבין האליטה התעשייתית הוותיקה של גרמניה.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 111. תעשיינים כמו ארנסט פונסגן מ"וורייניאיגטה שטלוורקה" (Vereinigte Stahlwerke) ראו בתשלובת החדשה איום על המבנה הקרטלי הקיים וניסיון להלאמה דה-פקטו של התעשייה הכבדה. גרינג השתמש בכוחו הפוליטי כדי להכניע את ההתנגדות, כשהוא מאיים על התעשיינים ב"האשמות על חבלה" אם לא ישתפו פעולה עם תוכניות החימוש.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 226.

הניהול המעשי של התשלובת הופקד בידי פאול פלייגר (Paul Pleiger), נאצי נאמן ומומחה לייצור פלדה, שהפך לאחת הדמויות המשפיעות ביותר בכלכלת המלחמה הגרמנית. תחת הנהגתו, הרייכסוורקה לא פעלה לפי שיקולי רווח והפסד קפיטליסטיים קלאסיים, אלא כזרוע של המפלגה הנאצית המיועדת להשגת יעדים פוליטיים וצבאיים בכל מחיר.

 התרחבות באירופה הכבושה והשתלטות על נכסים 

עם פרוץ המלחמה והכיבושים הגרמניים, הפכה הרייכסוורקה לכלי המרכזי של הנאצים להשתלטות על משאבי אירופה.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 410.
 אוסטריה: לאחר האנשלוס ב-1938, השתלטה התשלובת על "אלפין מונטן" (Alpine Montan), חברת הפלדה הגדולה באוסטריה, על חשבון תעשיינים פרטיים כמו פריץ תיסן.
 צ'כוסלובקיה: בעקבות הכיבוש של צ'כיה, השתלטה הרייכסוורקה על מפעלי הנשק העצומים של "סקודה" (Skoda) ועל "ויטקוביץ'" (Vitkovice), מה שהפך אותה למתחרה משמעותית למפעלי קרופ בייצור נשק.
 פולין וברית המועצות: התשלובת קיבלה לידיה מכרות פחם וברזל בשטחי פולין הכבושה וניהלה את ניצול המשאבים הכלכליים בשטחים שנכבשו מברית המועצות תחת "תוכנית הרעב".Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 572.

עד שנת 1941, הרייכסוורקה הייתה לא רק תשלובת פלדה, אלא אימפריה שכללה מכרות, מספנות, מפעלי תחמושת, חברות ספנות ותחבורה ברחבי היבשת.

 ניצול כוח אדם ועבודת כפייה 

הרייכסוורקה עמדה בחזית הניצול של כוח אדם במלחמה. עם מחסור גובר בידיים עובדות בגרמניה, התשלובת הסתמכה יותר ויותר על עובדי כפייה שהובאו ממזרח אירופה ("אוסטארבייטר") ועל אסירי מחנות ריכוז.

פאול פלייגר היה מעורב באופן אישי בתיאום עם ה-SS להספקת אסירים למפעלי התשלובת. במקרים מסוימים, הוקמו מחנות ריכוז קטנים בתוך מתחמי המפעלים כדי להבטיח משמעת נוקשה וייצור רציף. תנאי החיים במחנות אלו היו תת-אנושיים, וכללו הרעבה שיטתית ושימוש בשיטת "הזנה לפי ביצועים" (Leistungsernährung), שבה רק פועלים שעמדו במכסות הייצור קיבלו מנות מזון מספיקות להישרדות.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 624.

 מבנה ארגוני והון 

המבנה של הרייכסוורקה חולק לשלוש חברות הפעלה עיקריות תחת חברת אחזקות מרכזית:Neumann, Franz (2009). "Behemoth". Ivan R. Dee, pp. 300-301.

 Reichswerke AG für Bergbau und Hüttenbetriebe: התמקדה בכרייה ובייצור פלדה גולמית, עם הון של 560 מיליון מארק.
 Reichswerke AG für Waffen- und Maschinenbau: התמקדה בייצור מכונות ונשק, כולל מפעלי סקודה וריינמטאל-בורזיג.
 Reichswerke AG für Binnenschiffahrt: ניהלה את התחבורה והשיט בנהרות ובתעלות.Neumann, Franz (2009). "Behemoth". Ivan R. Dee, p. 301.

חברת האחזקות המרכזית נשלטה על ידי פקידי מדינה נאמנים ואנשי SS, מה שהבטיח שהתשלובת תשרת את האינטרסים של גרינג והיטלר ללא הפרעה מצד בעלי מניות פרטיים.

 דעיכה וסוף המלחמה 

לקראת סוף המלחמה, עם תחילת ההפצצות האוויריות המאסיביות של בעלות הברית, נפגעו רבים ממפעלי הרייכסוורקה באופן קשה.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 600. ב-1943, שר החימוש אלברט שפר החל לרכז סמכויות רחבות יותר על הייצור התעשייתי, מה שהוביל למתחים בין משרדו לבין פאול פלייגר והנהלת הרייכסוורקה.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 590.

עם תבוסת גרמניה ב-1945, התפרקה התשלובת. הנכסים במדינות הכבושות הוחזרו לבעליהם המקוריים או הולאמו על ידי הממשלות החדשות.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 675. המפעלים בשטחי גרמניה עברו תהליכי דה-נאציפיקציה ופירוק חלקי על ידי כוחות הכיבוש.Neumann, Franz (2009). "Behemoth". Ivan R. Dee, p. vii.

 משמעות היסטורית 

הרייכסוורקה הרמן גרינג נחשבת לדוגמה המובהקת ביותר ל"כלכלה מתוכננת" (Command Capitalism) תחת המשטר הנאצי.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 240. היא הוכיחה כי המשטר הנאצי היה מוכן להקריב יעילות כלכלית ומסורת תעשייתית לטובת בניית עוצמה צבאית ואידאולוגית.Tooze, Adam (2006). "The Wages of Destruction". Allen Lane, p. 233. כמו כן, היא נותרה סמל לניצול המחפיר של מיליוני בני אדם למען מכונת המלחמה הנאצית.

 ראו גם 
 תוכנית ארבע השנים
 כלכלת גרמניה הנאצית
 עבודת כפייה תחת שלטון נאצי

 לקריאה נוספת 
 Tooze, Adam (2006). The Wages of Destruction: The Making and Breaking of the Nazi Economy. Allen Lane.
 Neumann, Franz (2009). Behemoth: The Structure and Practice of National Socialism 1933-1944. Ivan R. Dee.
 Conrad, Alex E. (2024). Hermann Göring: Echoes of Evil and the Moral Failings of the Nazi Era.
 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:גרמניה הנאצית: כלכלה
קטגוריה:הרמן גרינג
קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:תעשיית נשק בגרמניה