סקלאה

סְקַלֶאַה (באיטלקית Scalea, בשפה המקומית קלברזית Scalìa) היא עיר קטנה וקומונה באיטליה הדרומית. מספר תושבי העיר הוערך ב-11,568, נכון לתאריך 1 בינואר 2025. מספר התושבים המוסכם ב-1 בינואר 2021 היה 11,076, והוא גדל בהתמדה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, בשונה ממגמת הקיטון באוכלוסייה באיטליה.

 מקור השם 
אין אחידות דעים ביחס למקור שמה של סקלאה. לפי גרסה אחת, השם נובע מהשפה הלטינית, מהמילה הלטינית Scaela, שמשמעותה מדרגות או שלבים. פרשנות זו ניתנה, מפני שהעיר בנויה לרגלי מורדות היורדות מצוק אשר שמו קאפו סקלאה (Capo Scalea). בנוסף, ברחובות העיר העתיקה קיימות בפועל מדרגות רבות. לפי סברה אחרת, מקור השם בא מיוונית, מהביטוי סקאליון Skalìon (σκαλίον), המתפרשת כמזח, רציף, מרינה, או מקום של עגינה, כיוון שהעיר ממוקמת לחוף ים, ותמיד היה בה מקום עגינה לכלי שיט.

 היסטוריה 
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, במערות על מורדות גבעה שמתחת ל-טורה די טלאו (La Grotta di Torre Talao) שבתחום המוניציפלי של העיר, מצביעים על נוכחות אנושית באזור, כבר באמצע התקופה הפלאוליתית, המתוארכת בערך כ-30,000 שנים לפני הספירה. האזור היה מיושב על ידי האוינוטרים ועל ידי מהגרים מיוון העתיקה של תקופת "יוון הגדולה", ונוטים לזהות את מיקומה של העיר עם מיקומה העיר היוונית לאוס (Laos), שלאחר כיבוש האזור על ידי הרומאים הפכה ל-ליוויניוּם (Livinium). רומאים עשירים בנו באזור וילות מפוארות, ששימשו מקום מפלט מהמולת העיר הגדולה. הווילות ננטשו מאוחר יותר, בתקופות שליטה ביזנטיות ונורמניות.

בתקופה הנורמנית החל ב-1062 הפכה סקלאה למרכז מבוצר חשוב. התפתחות המקום נמשכה גם בעת שלטונם של כובשים משוואביה בשנים 1194עד 1269. כאשר פרצה ההתקוממות ה-ערבית סיציליאנית (Vespri Revolt) צידדו תושבי סקלאה באראגונזים (Aragonese), נגד האנגווינים (Angioinians). לאחר ניצחונה של אראגון תוגמלה העיר על תמיכתה, וזכתה במידה של עצמאות בניהול חלק מענייניה, לרבות המסחר בים. במאה ה-16 סבלה סקלאה מתקיפות חוזרות ונשנות של צבאות האימפריה העות'מאנית, ובהוראת קרל החמישי נבנה באזור מערך ביצורי מגן, שמגדל טלאו (טורה די טלאו) היה חלק ממנו. במאות הבאות העיר הייתה תחת השפעה של משפחות פאודליות קאראצייליו ו-ספינלי, עד ביטול הפאודליזם ב-1806. בשנת 1783 העיר ניזוקה חמורות ברעידת אדמה קשה שפקדה את אזורי קלבריה והאי סיציליה, ומאוחר יותר נבנתה מחדש. בשנת 1848 בתוך תהליך איחוד איטליה, הוכרזה סקלאה לזמן קצר כרפובליקה. ב-1861 צורפה העיר, ביחד עם יתר חלקי המחוז לממלכת איטליה, תחת מלכותו של המלך ויטוריו אמנואלה השני. במהלך מלחמת העולם השנייה, הופצצה סקלאה בשנת 1943 על ידי בעלות הברית.
שמאל|ממוזער|310px|מיקומה של סקלאה בתוך נפת קוזנצה

 גאוגרפיה ואקלים 
 גאוגרפיה 
סקלאה נמצאת בדרום איטליה. יש המדמים את חצי האי האפניני עליו מדינת איטליה נמצאת לצורה של מגף, והעיר בנויה על החלק העליון של כף הרגל, המכונה "גב כף הרגל", של המגף האיטלקי. בהיבט המנהלי, העיר מצויה בתחומי מחוז קלבריה, תחת נפת קוזנצה. העיר בנויה בשני מרחבים גאוגרפיים נפרדים, העיר החדשה על חוף הים הטירני, ובמרחק מה בנויה העיר העתיקה על גבעה. נהר ה-לאו (Fiume Lao) חוצה את השוליים הדרומיים של העיר, ונשפך אל הים הטירני, שהוא עצמו מהווה חלק מהים התיכון. יישובים קרובים לסקלאה הם סן ניקולה ארצ'לה (San Nicola Arcella), מרצ'לינה (Marcellina), סנטה מריה דל קרדו (Santa Maria del Credo), ו-סנטה דומניקה טלאו (Santa Domenica Talao). מרחקה של סקלאה מעיר הנפה קוזנצה (Cosenza) כ-89 ק"מ, מעיר המחוז קטנזארו (Catanzaro) המרחק מסתכם בכ-150 ק"מ, ונאפולי העיר הגדולה בדרום מרוחקת כ-224 ק"מ מהעיר. גובהה הממוצע של סקלאה מעל פני הים הוא 25 מטר.

 אקלים 
בסקלאה שורר אקלים ים תיכוני. בקיץ חם, הביל, והגשמים מועטים. בחורף קריר, אבל לא קר מאוד ואין טמפרטורות קרות קיצוניות. נדיר שהטמפרטורה עולה על 34 מעלות צלזיוס, או יורדת אל מתחת לארבע מעלות. ממוצע העננות בשמי העיר בכל חודשי השנה מתחת ל-50%, ובחודשי הקיץ, יולי ואוגוסט השמים בהירים מאוד, ושיעור העננות נע בין 7%-13 בלבד. הרוחות באזור העיר מתונות, הממוצע השנתי של מהירות הרוח עומד על 10.82 קמ"ש, ובחודשים מאי עד וכולל ספטמבר, ממוצע מהירות הרוח יורד אל מתחת ל-10 קמ"ש. הממוצע השנתי של מספר ימי הגשם הוא 82.1, ולמעשה אין חודש שלא יורד בו גשם, גם אם הוא בא לביטוי במילימטרים בודדים. כמות הגשם השנתית הממוצעת מסתכמת ב-638.7 מ"מ. עקב המיקום הדרומי של העיר, אין סטטיסטיקה אודות מספר ימי שלג, או על כמויות שלג במקום. בין החודשים יוני לספטמבר יש ימים הבילים רבים, המצטברים לממוצע שנתי של 46.6 ימים הבילים.

 אתרים ונושאי עניין 
 בעיר 
בעיר יש מספר מקומות ואזורי עניין:

מגדל טלאו: המגדל (Torre Talao) נבנה ב-1578 תחת שלטונו של פיליפ השני מספרד, אך בהנחיית קרל החמישי, ונועד לצרכים הגנתיים, מפני הטורקים העות'מאנים. בעבר היה המגדל על אי קטן, וכעת האי מחובר ליבשה, עקב נסיגה מקומית של החוף. בנוסף למגדל טלאו, קיים על הגבעה גם אתר היסטורי פלאוליתי. מעבר לשימושים הצבאיים שהיו בעבר למגדל, הוא שימש גם כמרכז להשכלה והקניית ידע, וכמקום מפגש לדיונים פילוסופיים. מבקרים עולים למגדל על-מנת לצפות בשקיעות.

אנג'לה: אנג'לה (Ajnella) הוא מקטע בחוף הים, עם צוקים משוננים, מתלול, מערות, ומי ים בצבע כחול-טורקיז של הים התיכון. הים נסוג במשך השנים, והצוקים התכסו חלקית בסחף.

העיר העתיקה: העיר העתיקה הימי ביניימית (Centro Storico) שוכנת על גבעה, במרחק מה מהים. היא מבוך של רחובות צרים וסמטאות, עם שיפועים ומדרגות ורמפות רבות. חלק מהבתים ללא טיח וללא חפוי חיצוני, וחלקם מסוידים בלבן בוהק. קשתות רבות מחברות בין בתים משני עברי הסמטאות, וחבלי כביסה מתוחים בין שני צידי הסמטאות, וכבסים תלויים ממעל.

כנסיות: בעיר העתיקה יש מספר כנסיות הכוללות בתוכן יצירות אומנות וציורי קיר. כנסיית ס. ניקולה המתועדת משנת 1130, בנויה בסגנון רומנסקי של אמלאפי, וכוללת ציור קיר גדול של מריה אם ישו, ומזבח שנוצר במקור עבור המסדר הפרנציסקני. כנסיית סנטה מריה ד'אֶפִיסְקו֗פו֗, הנקראת גם "הכנסייה שמעל", מפני שמגדל הפעמונים שלה שולט בקו הרקיע של העיר.

ארמון ספינלי: הארמון נבנה לנסיכי משפחת ספינלי, אחת המשפחות הפאודליות שהשפיעו מאוד בעבר על העיר. ברחבה שלרגליו נערכים גם במאה ה-21 אירועי תרבות שונים וקונצרטים.

הטירה הנורמנית: הטירה הנורמנית מצויה בחורבות, וניתן לצפות רק בחלקים שנותרו. היא ממוקמת על ראש גבעה, ועליה אליה מאפשרת תצפית היקפית על העיר, חופי הים ועל האזור כולו.

חופי רחצה: החופים נמצאים בחלק של העיר החדשה, הבנויה על חוף הים הטירני.

 מחוץ לעיר 
רוב הפעילויות שבאזור הן פעילויות הקשורות בטבע.

פארקי טבע: באזור העיר קיימים שני פארקים לאומיים. הפארק הלאומי של עמק נהר הארג'נטינו (riserva statale valle del fiume argentino),ה נמצא לא רחוק מהעיר, בסמוך לעיירה אורסומרסו (Orsomarso). הפארק נושא את שמו של נהר ארג'נטינו. הוא מתחיל בגדת הנהר, ועולה בתלילות ממנו אל ההרים. הפארק משתרע על שטח של כמעט 40 קמ"ר. הגובה המזערי שלו מעל לפני הים עומד על 150 מטרים, והוא מגיע עד לפסגות רבות שמעל ל-1,000 מטרים, עד לגובה מרבי של 1,335 מטר. בשמורה עצים וצמחייה מגוונת, צבאים הם החיות הנפוצות ביותר בשמורה. השמורה מקיימת פעילויות שונות הקשורות בטבע, מסלולי הליכה ותצפיות נוף. פארק נוסף באזור הוא שמורת נהר ה-לאו (Riserva Statale Valle del Fiume Lao), שהוא חלק של  (Parco Nazionale del Pollino). בשמורה צמחייה ים תיכונית, עצי אלון, אורן ואשור. מגוון של חיות, זאבים, חזירי בר, שועלים, גיריות, בזים, דגים, דו חיים ועוד. השמורה מקיימת פעילויות של ספורט, שיט ורפטינג.

פארק הרפתקאות: פארק הרפתקאות לאו (Parco Avventura Lao). הפארק ממוקם לאורך נהר לאו, מיועד לילדים ולמבוגרים, ובו מסלולי הליכה מותאמים ברמות קושי שונות. מוצעות בפארק פעילויות הקשורות בעצים הגדלים בשטחו, באמצעות חבלים ורשתות, הליכה על קורות, גלישה באומגה, ופעילויות אחרות. הפארק נוסד ב-1987, גודלו 52 קמ"ר, וכלולים בשטחו גם מספר כפרים קטנים.

מערת הכבשים: המערה (Grotta della Pecora), נמצאת בשוליים הצפוניים של סקלאה, על חוף הים. שמה ניתן לה כיוון שבכניסה אליה קיים נטיף גדול, המזכיר בצורתו ראש של כבשה. המערה מוצפת במי ים, להם צבע ייחודי של כחול-טורקיז, המושפע מקרני השמש המשתקפים במי הים שבה. המערה מנוצלת לפעילויות של שיט בסירות, שחיה ושנירקול.

 אירועים ותרבות 
פסטיבל לאוס: הפסטיבל (Laos Fest), נקרא על שם נהר הלאו הזורם בשולי העיר. הפסטיבל מתקיים על בסיס שנתי מאז 2003, במשך שלושה ימים בראשית חודש אוגוסט. מיקום הפסטיבל בדרך כלל בעיר העתיקה, ברחבה שלרגלי ארמון ספינלי (Palazzo dei Principi Spinelli). הפסטיבל מארח אומנים וזמרים ותיקים ידועי שם, וגם כאלה הנמצאים בראשית דרכם, וכן מופעי סטנד-אפ.

פסטיבל המדונה: הפסטיבל לכבוד המדונה, היא מריה (מרים) אם ישו, והוא נערך בחודש יולי. האירוע מתקיים בעיר העתיקה, נפתח בתהלוכה דתית, שבמסגרתה נשים נושאות סמלים דתיים, ובסוף התהלוכה נושאים את פסלה של מריה לכיכר. הפסטיבל מסתיים במפגן של זיקוקין דינור.

פסטיבל הפלפל החריף: הפסטיבל (Festival del Peperoncino – Diamante) נערך מדי שנה בחודש ספטמבר בדיאמנטה (Diamante), הסמוכה לסקלאה. הוא מוקדש לפלפלים החריפים המגודלים באזור, וכולל תערוכות תצלומים, מופעים, טעימות מאכלים המבוססים על פלפלים חריפים, מוזיקה ומופעים.

 כלכלה 
התיירות תורמת יותר ויותר לכלכלת העיר, כיוון שהעיר בנויה על חוף הים הטירני, ב"ריביירה של הארזים", ויש בה חופי רחצה, מלונאות וענפי תיירות נלווים, דוגמת מסעדות, שיט, מכירת מזכרות, ספורט ימי ועוד. מקורות הפרנסה המסורתיים מן העבר, חקלאות ודיג, עודם מהווים חלק מרכזי בכלכלה. סביב העיר התפתחו גם ענפי תיירות חקלאית, סיורים ואירוח בחוות ובמשקים. בעבר הייתה באזור העיר תעשיית עיבוד עצי ארז, אך הייצור ההמוני חיסל כמעט לגמרי את יערות הארזים שבאזור, והתעשייה חדלה מלהתקיים. בעיר ענפי פרנסה משניים הקשורים בהתפתחות העירונית, דוגמת ענפי הבניה ושיפוץ מבנים.

 תחבורה 
כבישים: הכבישים החוצים את סקלאה הם כבישי אורך SS18, SP9 וכביש הרוחב SP3. האוטוסטרדה E45 נמצאת במרחק נסיעה של כ-35 ק"מ מזרחית לסקלאה.

אוטובוסים: קיים שירות אוטובוסים סדיר מהעיר לשכנותיה הקרובות. קו אוטובוס ישיר מחבר את עיר הנפה קוזנצה לסקלאה. הזמן הממוצע באוטובוס לקוזנצה, מרחק של מעט פחות מ-90 ק"מ, הוא שעה אחת ו-35 דקות. בתוך העיר עצמה לא קיים שירות של אוטובוסים ציבוריים.

רכבת: לסקלאה תחנת רכבת משלה, ששמה סנטה דומניקה טלאו. העיר מחוברת לערים השכנות עד וכולל נאפולי, ברשת רכבות אזורית. ניתן לנסוע גם לרומא ברכבות הבין עירוניות המהירות של חברת הרכבות האיטלקית טרנאיטליה. הכיוון הכללי של המסילה בעיר הוא צפון-דרום, והיא חוצה את החלק החדש של העיר, בקו המקביל לשפת הים.

שדה תעופה מקומי: בשוליים הדרומיים של סקלאה קיים שדה תעופה קטן (L'aviosuperficie di Scalea) סימונו LICK בארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית ICAO. אין לשדה התעופה הזה סימון בארגון יאט"א, כיוון שהוא שדה מקומי וקטן. מסלול הטיסה שלו באורך 1,975 מטר, בכיוונים 09/27 והוא מחופה באספלט. אין בו טיסות מסחריות סדירות, אך מתקיימת תעופה פרטית, ויש בו גם מנחתי מסוקים. השדה משמש במידת הצורך לפעילויות של חילוץ והצלה.

תעופה: נמלי התעופה הבין-לאומיים הקרובים יחסית לסקלאה הם נמל התעופה למציה טרמה (SUF) במרחק של כ-124 ק"מ, נמל התעופה נאפולי (NAP) במרחק של כ-225 ק"מ, ונמל התעופה בארי-פאלזה (BRI), המרוחק מהעיר כ-259 ק"מ.

 ערים תאומות 
לסקלאה עיר תאומה אחת, משנת 2017:
  Wladyslawowo

 העיר העתיקה וממעל חורבות הטירה הנורמנית
מרכז|העיר העתיקה ומעליה חורבות הטירה הנורמנית|

 גלריה 

 ראו גם 
 אוריולו
 רוקה אימפריאלה
 פיומפרדו ברוציו
 למציה טרמה

 קישורים חיצוניים 





 הערות שוליים 

קטגוריה:קלבריה: ערים
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: ערי חוף