לינקולן אלמונד

לינקולן קרטר אלמונד (באנגלית: Lincoln Carter Almond; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מרוד איילנד, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הפדרלי של מחוז רוד איילנד בשנים 1969–1978 ובשנים 1981–1993, וכמושל רוד איילנד ה-72 בשנים 1995–2003.
ראשית חייו
לינקולן אלמונד נולד בפוטאקט, כבנם של תומאס קליפטון אלמונד ושל אלסי (לבית קרטר) אלמונד. הוא גדל בעיר סנטרל פולס , עד שב-1947 עברה המשפחה ללינקולן  הסמוכה. הוא למד בבית הספר התיכון בסנטרל פולס עקב אי-קיומו של בית ספר תיכון בלינקולן באותה תקופה. ב-1959 סיים אלמונד לימודי תואר בוגר במדעים באוניברסיטת רוד איילנד, וב-1961 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בוסטון. לאחר מכן הוא החל קריירה משפטית ברוד איילנד.

בינואר 1963 מונה אלמונד כמנהלן העיירה לינקולן, ובהמשך הוארך תפקידו עד יוני 1969. כמנהלן העיירה, דאג אלמונד לשדרוג מערכת המים העירונית ולתוכנית לבניית בתי ספר, כולל בית ספר תיכון, כדי להתאים את מערכת החינוך לאוכלוסיית הילדים שגדלה. הוא גם היה אחראי לבניין תחנת משטרה חדשה בעיירה ולבניית מבנה למועצה המקומית. לאחר תום שירותו כמנהלן העיירה, שימש אלמונד כמנהל, ובהמשך כנשיא תאגיד הפיתוח של עמק בלאקסטון  שברוד איילנד ובמסצ'וסטס, תאגיד ללא מטרת רווח שפיתח פארקי תעשייה בלינקולן, בקמברלנד  ובסמית'פילד .
תובע פדרלי
לפני שנבחר כמושל, שימש אלמונד כתובע פדרלי למחוז השיפוטי של רוד איילנד תחת הנשיאים ריצ'רד ניקסון, ג'רלד פורד, ג'ימי קרטר, רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש בשנים 1969–1978 ובשנים 1981–1993. כשבסך הכול שירת 21 שנים בתפקיד, היה אלמונד אחד מהתובעים הפדרליים שכיהנו בתקופת הכהונה הארוכה ביותר במחוז רוד איילנד. בעת כהונתו בתפקיד, הוא שם דגש על אכיפה בתחום הפשע המאורגן, סמים ועבריינות צווארון לבן, כולל שחיתות פוליטית.

במהלך תקופת שירותו בתפקיד התובע הפדרלי, רשם אלמונד לזכותו מספר הישגים. ב-1973 יצר התובע הכללי של ארצות הברית אליוט ריצ'רדסון את הוועדה המייעצת של 15 תובעים לייעוץ לתובע הכללי. אלמונד שימש כחבר בוועדה כשייעץ לתובעים הכלליים ריצ'רדסון, ויליאם בארט סקסבי, אדוארד לוי וגריפין בל בענייני הקצאת משאבים, סדרי עדיפויות אזרחיים ופליליים, וסדרי עדיפויות בחקיקה פדרלית. הוא פיקח על הליכים משפטיים משמעותיים בתיקי סמים והחרמת סמים שקיבלו תשומת לב לאומית. במהלך תקופת כהונתו כתובע, שימשה פרובידנס כבסיס של משפחת הפשע פטריארקה , מצב שהוביל לכמה אישומים חמורים על ידי התובעים הפדרליים בניו אינגלנד, כולל אלמונד. הוא פיקח על מספר תיקים של שחיתות פוליטית, בעיקר בפרובידנס ובפוטאקט.
מושל רוד איילנד
ב-1968 התמודד אלמונד ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, וב-1978 התמודד ללא הצלחה מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות למשרת מושל רוד איילנד כאשר הובס על ידי המושל המכהן, הדמוקרט ג'ון ג'וזף גראהי. במה שנחשב למהפך בבחירות המקדימות של הרפובליקנים ב-1994 למשרת המושל, סימן אלמונד את הקמבק הפוליטי שלו כאשר הביס את המועמד הרפובליקני המועדף, חבר בית הנבחרים רונלד מצ'טלי . הוא המשיך והביס את מועמדת הדמוקרטים, חברת הסנאט של רוד איילנד מירת' יורק , שבעצמה ביצעה מהפך במפלגתה כאשר הביסה את המושל המכהן ברוס סנלן. אלמונד היה מושל רוד איילנד הראשון שנבחר לתקופת כהונה של ארבע שנים על סמך שינוי בחוקת המדינה, והראשון שהוגבל בהגבלת כהונה של שתי תקופות. קודם לכן משך תקופת הכהונה של מושלי רוד איילנד היה שנתיים, ללא הגבלת כהונה.
בריאות
נושאי הבריאות ושירותי האנוש היו מרכזיים בתקופת ממשלו של אלמונד. RIte Care, תוכנית הבריאות הציבורית של רוד איילנד לילדים הורחבה באופן משמעותי במהלך תקופת כהונתו כמושל. הוא יצר תוכנית לחיסונים לילדים, והרחיב את מימון המדינה לתוכניות למעקב הריון, ובכך ירד שיעור לידות הפגים. הוא הגדיל את מספר מקומות הטיפול לילדים במימון המדינה, הדרישות לספקי שירות רפואי לילדים הועלו, וטיפול רפואי לילדים הוצע באמצעות דרך ספקי שירותי הבריאות. בתקופת ממשלו של אלמונד, הייתה רוד איילנד בין המדינות עם האחוז הגבוה ביותר של תושבים בעלי כיסוי ביטוחי רפואי.
חינוך
בתחום החינוך, קידם אלמונד ב-2000 משאל עם על הנפקת איגרות חוב למימון בניית קמפוס חדש בניופורט עבור הקולג' הקהילתי של רוד איילנד . באמצעות גוף זה, התאפשרה גישה בת-השגה ללימודים בקולג' לסטודנטים רבים בעלי הכנסות נמוכות, ועלה בידו של אלמונד להקפיא את עליית שכר הלימוד שם במשך רוב שנות כהונתו כמושל. הוא ניתב תקציבים לשיפור הבניינים ומעונות הסטודנטים בקולג' רוד איילנד , וקידם את בניית מרכז אומנויות הבמה הנזאריאני (Nazarian Performing Arts Center) בקולג' זה.

כמושל רוד איילנד הראשון שהיה בוגר אוניברסיטת רוד איילנד, דאג אלמונד להשקעות מרכזיות באוניברסיטה, החל מתשתיות פיזיות, שהוזנחו מאוד עד אז. בין השאר חודשו מעונות הסטודנטים והוסדרה בהן גישה לאינטרנט, ושופצו מבני לימוד. ב-2002 הושלמה בניית מרכז ראיין , מרכז לספורט ולאירועים עם 7,600 מושבים, השוכן בדרך לינקולן אלמונד באוניברסיטה.
מדיניות המיסוי ורפורמות ברגולציה
באמצעות תמריצי מס ורפורמות בתחום הרגולציה, הצליחה רוד איילנד לעודד את צמיחת המגזרים, כמו שירותים פיננסיים, ביוטכנולוגיה והסחר הימי. חוק שנחתם על ידי אלמונד ב-2001 הוביל לקידומם של מיזמים, כמו שיקום המקדש המסוני כבית מלון בפרובידנס. הנמל ופארק המסחר קוואנסט דייוויסוויל , הורחב באופן משמעותי במונחים של מספר בתי העסק והיקף התעסוקה. אלמונד קידם מאוד את המעבר של אתר זה לבעלות פרטית.

כדי להפוך את רוד איילנד לתחרותית יותר, הצליח אלמונד לפקח על תוכנית חמש-שנתית להפחתת מס ההכנסה המדינתי ב-10 אחוזים ובהתחלת תהליך ביטול המס על רווחי הון בהדרגה. 45 הפחתות מס נוספות התקבלו במהלך תקופת כהונתו של אלמונד כמושל, כולל הטמעת אחת מהטבות המס הגבוהות ביותר בארצות הברית למחקר, פיתוח והשקעות.
מיזמי ההון והתשתיות
קרן תוכנית ההון של רוד איילנד (The Rhode Island Capital Plan Fund), שהוקמה על ידי אלמונד, אפשרה למדינה לממן מיזמים מתוך הכנסות שוטפות במקום לאתר מימון דרך איגרות חוב. כל אחד מאזורי המדינה הרוויח מפעילות הקרן, כולל פארק הזיכרון למלחמת העולם השנייה בוונסוקט, וביתן חדש בחוף המדינתי מיסקוומיקוט בווסטרלי. אלמונד גם ניתב תקציבים לרבים מאזורי הנופש של רוד איילנד, כולל, מעגני סירות באיסט פרובידנס ובבריסטול, ומזחים לתעשיית הדיג בגלילי ובניופורט. השיפוצים של בית המדינה של מדינת רוד איילנד הוכרו ב-2002 על ידי הקרן הלאומית לשימור היסטורי.

במהלך תקופת כהונתו של אלמונד כמושל, הוא עסק רבות בתכנון ובאישור מספר רב של מיזמי תשתיות בקוונסט פוינט , כולל סלילת הכביש המדינתי 403. בנוסף, הוא תכנן את הנחת המסילה השלישית בתוואי בין קוונסט פוינט אל הנקודה בסנטרל פולס שבה הקו מתפצל לכיוון חצר הרכבות CSX בווסטר, מסצ'וסטס, כולל בניית גשרים שיתאימו למכולות ולתשתיות רכבות, ובכך לאפשר חיבור רכבתי למטענים כבדים לרוב ארצות הברית. מיזם Iway, להעברת הכביש הבין-מדינתי 195 בין רוד איילנד למסצ'וסטס, תוכנן והעבודות בו החלו במהלך תקופת כהונתו של אלמונד כמושל.
הימורים
במהלך שמונה שנותיו כמושל התנגד אלמונד להרחבת ההימורים ברוד איילנד, זאת על אף הרחבת שני בתי קזינו סמוכים בדרום-מזרח קונטיקט. הוא נאבק בהצלחה נגד כל ניסיון להכנסת בתי קזינו לרוד איילנד, ודחק שוב ושוב בנציבות הלוטו המדינתית לא להגדיל את מספר מסופי הלוטו הממוחשבים במוסדות הימורים קיימים במדינה.
סביבה
לאחר דליפת הנפט של נורת' קייפ  ב-1996, ניהל אלמונד משא ומתן לתוכנית הניקוי של מפרץ נאראגאנסט עם חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית. מיזם אוניות המחפר היה חשוב כדי לאפשר את ההעברה הישירה של מוצרי תעשיית הנפט באמצעות ספינות לנמלים של פרובידנס ושל פול ריבר במקום ארבות שיצרו סיכונים סביבתיים גדולים יותר. אלמונד גם הגיע להסכמה עם נציבות מפרץ נאראגאנסט על מימון תוכנית למיזם גדול לאיסוף ואחסון נגר מי סערה באזור פרובידנס לצורך אחסונו וטיפול בו לפני שחרורו למפרץ. עם זאת, הוא עורר מחלוקת בסתיו 2001 עקב סירובו להכריז על מצב חירום כאשר המים של העיירה פסקוג  זוהמו במתיל טרט בוטיל אתר.
לאחר כהונתו כמושל
לאחר תום כהונתו כמושל, מונה אלמונד ב-2005 על ידי המושל דונלד קרצ'ירי להוביל את החקירה על ההתנהלות של חברת הביטוח ההדדי ביקון, מבטח לפיצויי עובדים שהוקם על ידי מדינת רוד איילנד ב-1994. הדוח החמור שהוגש הוביל לשינויים משמעותיים בניהול ובהתנהלות של החברה.

ב-2006 אישרה האספה הכללית של רוד איילנד קיום משאל עם לאפשר את הקמתו של קזינו בשותפות עם שבט הנאראגאנסט. אלמונד הוביל קואליציה להתנגדות להצעה, ועל אף השקעות נרחבו בפרסום מצד החברה היוזמת, ההצעה נפלה בסופו של דבר.

חיים אישיים
ב-1958 נשא אלמונד לאישה את מרילין ג'ונסון. הם התגוררו בקינגסטון שברוד איילנד ובוולפליט שבמסצ'וסטס, ונולדו להם שני ילדים. בנם, לינקולן דאגלס אלמונד, היה שופט שלום פדרלי ברוד איילנד.

לינקולן אלמונד נפטר בסאות' קינגסטאון שברוד איילנד ב-2 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים

 לינקולן אלמונד באתר אגודת המושלים הלאומית 
 לינקולן אלמונד באתר The Political Graveyard 


הערות שוליים

קטגוריה:מושלי רוד איילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023