ברכת שלא עשני אישה

ברכת שלא עשני אישה היא אחת מברכות השחר הנאמרות כל יום לפני תפילת שחרית.

עם עליית מעמד האישה בעת החדשה יש שראו בברכה זו ביטוי לעליונות גברית, מה שגרם לפרשנים בולטים להדגיש שסיבת הברכה שונה. בחוגים מודרניים יותר הוצע לשנות את נוסח הברכה.

 מקור הברכה 
במסכת ברכות () הובאה רשימה של ברכות הנאמרות מידי בוקר כדי לבטא הודיה על החיים המתחדשים מדי יום לאחר השינה. ברשימה הובאו "ברכות על פעולות" ולא "ברכות מבחינות".

במסכת מנחות () נאמר 

בתוספתא ובתלמוד הירושלמי הובא דין זה בתוספת נימוק: "שלשה דברים צריך אדם לומר בכל יום... ברוך שלא עשאני אשה – שאין האשה מצווה על המצוות".

הברכות אינן חלק מרצף ברכות השחר, לפי דליה מרקס הן צורפו בשל אופיין המאושש את זהותו של האדם. שוני נוסף ביניהן הוא שברכת הפעולות תלויה בעשיית הפעולה או ראייתה, מה שלא נצרך בברכות המבחינות. בהתאם לכך זמן ברכתם הוא כל היום ולאו דווקא בשחר.

בנוסח אשכנז הברכות המבחינות מובאות בראש סדר ברכות השחר, ובנוסח עדות המזרח הן מופיעות בסופן.

לפי תמר רוס ייתכן שהברכות תוקנו כהתנגדות פולמוסית לנצרות, ונגד דברי פאולוס, המכריז באיגרת אל הגלטיים "ואין עוד עברי ולא יווני, אין עבד ולא בן־חורין, אין זכר ולא נקבה, כי כולכם אחד אתם במשיח ישוע." לדבריה חז"ל ראו באמרה הכחשה של תפקיד המיניות בחיי האדם. יצחק אלבוגן הראה שיש מקבילה דומה בתפילה הפרסית "אל אורמוזוד".

 נוסחאות קדומות בברכה 
לשון הברכה בתוספתא ובתלמודים "שלא עשאני אישה", ישנם מספר קטעי גניזה שבהם נוסחאות שונות.

בגניזה שלושת הברכות מופיעות ברצף, הנוסח הוא שבראת אותי שמקום שעשני (נוכח), וההנגדה קיימת בתוכן הברכה – איש ולא אישה, זכר ולא נקבה. לפי מרקס הגרסה מקובלת פחות בינארית, המברך מודה שאינו אישה אך עליו לרכוש בעצמו את גבריותו.

 סיבת הברכה 
האבודרהם מבאר שברכה זו נתקנה מכיוון שנשים פטורות ממצוות עשה שהזמן גרמן ומפני שגדול המצווה ועושה ממי שאינו מצווה ועושה. הסיבות לפטור ממצוות עשה שזמן גרמן רבות: עיסוק בדברים אחרים, או שנשים מצד טבען אינן זקוקות למצוות אלו כדי לעבוד את ה'. חיים נבון הציג כמה פרשנויות מודרניות לפטור זה, וביניהן גישתו של הרב עוזיאל: חיוב נשים במצוות אלו יוביל לעומס כבד עליהן, מכיוון שאף בחברה המודרנית בדרך כלל האישה מטפלת יותר בילדים מגבר.המהר"ל מפראג ביאר את לשון השלילה שבברכה זו: "כל הדברים נקנה הידיעה בהם מן ההפך, כי מן מראה השחור יכול לדעת מראה הלבן שהוא הפכו, וכן כל ההפכים מן האחד נקנה הידיעה בהפך שלו". כלומר, ההנגדה לאישה נועדה להסביר את השוני וההבדל". הב"ח הציע שמטרת שלושת הברכות היא להרבות בברכות כדי להגיע למאה ברכות, אם אדם יברך בלשון חיובית הוא לא יוכל לברך את שאר הברכות. לפי יוסף תבורי התנסחות על דרך השלילה הייתה דרך מקובלת להתנסח בה בעבר כדי להמחיש זהות. ניסוח זה לא נשא איתו קונוטציות שליליות כהיום.

הט"ז טוען שברכה חיובית כמו "שעשני גבר" מבטאה שאין צורך בנשים, משא"כ ברכת שלא עשני אישה מניחה שיש צורך בנשים אך האדם שמח בגבריותו.

 ברכת שעשני כרצונו 
בספר ארבעה טורים כתב שנהגו הנשים לברך "שעשני כרצונו". מקור הברכה הוא ממנהג העולם. רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין כותב שבתקופתו לא נהגו לברך את ברכה זו. אין חיוב הלכתי לברך את ברכה זו.

הפוסקים נחלקו האם ניתן לברך ברכה זו בצורה מלאה – באזכור שם ה'. פוסקים רבים כתבו שאין לברך בזו בשם ומלכות כיוון שזוהי ברכה מאוחרת ולא נזכרה בתלמוד.

על הרוב, מנהג עדות המזרח לברך בלי שם ומלכות ומנהג אשכנז לברך בשם המלכות.

הטור מציע שברכה זו היא מעין "צידוק דין" שהנהיגו הנשים, פרשנים אחרים מסבירים ש"רצונו" מתייחס לרצון מוקדם של ה' ללא ייעוץ של מלאכים ולפיכך גבוה יותר, או לרצון טהור וראשוני יותר. הט"ז הניח בפשטות: ש"יש מעלה בבריאת האשה ע"כ חייבת היא לברך על מעלה שלה".בספר לקט יושר מובאת עדות יחידה על אימו של רבי ישראל איסרלן שהייתה מברכת שלא עשני בהמה. ברכה זו לא מתועדת במקורות נוספים כאמורה על ידי נשים.

ברכה מחודשת נוספת היא "ברוך שהפכני לאיש", כך לפי רבי יוסף פלאג'י מברך אדם שנהפך מינו מנקבה לזכר (באופן טבעי).

 בעת החדשה 
עם עליית מעמד האישה בעת החדשה יש שראו בברכה זו ביטוי לעליונות גברית, מה שגרם לפרשנים בולטים להדגיש שסיבת הברכה שונה. בחוגים מודרניים יותר הוצע לשנות את נוסח הברכה.

פרשנים רבים הראו שברכה זו אינה מבטאה עליונות אלא שונות, חלקם אף הוסיפו שמעמד האישה ביהדות גבוה יותר ובהתאם לכך הסבירו את הברכה.

הראי"ה קוק בספרו עולת ראיה טוען, שבריאת האישה קרובה יותר מלכתחילה לרצון ה'. לדבריו, האישה מייצגת את השלמות והטוב הקיים שאינו דורש שינוי, ואילו האיש מבטא את תחום החסר והתיקון. משום שעיקר עבודת האדם היא התיקון, תפקידו של האיש מרכזי יותר, אך הבסיס ליכולתו לעבוד היא השלמות הקיימת שמיוצגת באישה.

האבודרהם נימק את הברכה מפני שנשים פטורות ממצוות עשה שהזמן גרמן, רבים כתבו שנשים פטורות ממצוות אלו מכיוון שהם אינן נצרכות להם. או מצד טבען וסגנונן או מצד שורשן הרוחני. למרות כן, גבר מברך ומודה שניתנה לו אפשרות לבצע פעולות רבות המקרבות אותו אל ה'.

רש"ר הירש כותב על כל הקטגוריה "שלא עשני" כך: הברכות הללו אינן ברכות הודיה שד' לא עשנו גוי, עבד ואשה. הברכה מעוררת אותנו לבחון תפקידנו, שד' הטיל עלינו בזה שעשנו איש יהודי משוחרר, ושנבטיח הבטחה חגיגית, שנעשה כדי לצאת חובת תפקידנו. אתה, גבר יהודי בן חורין, האם עשית את המוטל עליך? במה שונה אתה מהגוי? מהעבד? מהאישה? האם העובדה שאתה מחויב ביותר מצוות אכן גרמה לך לקיימן?

הרצי"ה קוק טען שלאחר ביאת המשיח גברים יכירו בכך שמעמד האישה גבוה יותר וברכה זו תבוטל.שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|פסקה מסידור אברהם פריצל שעשיתני אשה ולא איש, 1471
 שינויי נוסח 
רבי אברהם פריצול, בשנים 1471 ו-1480 כתב שני סידורים לנשים ובהם מופיע הנוסח "שעשיתני אישה ולא איש". פריצול לא נימק את יצירת ברכה זו, לא כהנגדה לטור ולא כעניין פמיניסטי.

שינוי ניסוח של ברכה לא אפשרי מבחינה הלכתית ואף הוגה שנע על הקשת בין חרדי לאורתודוקסיה מודרנית דרך הציונות הדתית לסוגֵיה לא הציע אפשרות כזו.

חגי בן ארצי הציע לשנות את נוסח הברכה ל"שעשני גבר" ובמקביל "שעשני אישה" הוא הסתמך על נוסח המופיע בתלמוד בבלי. למעשה הנוסח היה שאריות הצנזור מרקו מריני ששינה את הנוסח "שלא עשני גוי".

הרב שלמה ריסקין הציע להוסיף טקסט לברכה, בצורה זו המבנה ההלכתי נשאר ונוסף לו תוספת מודרניות. הוא הציע שגברים יברכו שלא עשני אישה ושעשני כרצונו, ונשים יברכו ברוך שעשני כרצונו ושלא עשני גבר.

 הברכה בנוסח לא-אורתודוקסי 
בתנועה הרפורמית פורסם נושא זה על ידי הרב דוד איינהורן שקרא לשינוי כבר ב-1845, הרב מרדכי קפלן מייסד היהדות הרקונסטרוקציוניסטית השמיט את כל הברכות המבחינות. הברכה לא קיימת בנוסח הקראי מכיוון שהם מברכים נוסח כללי "הבוראי בצלם אנוש".

אברהם ברלינר הציע לברך "שעשני ישראל" בהקשר של המתח היהודי-נוצרי. נוסח זה אומץ במספר סידורים רפורמיים. נוסח בולט בסידורים רפורמים וקונסרבטיבים הוא "שעשני בצלמו".

 לקריאה נוספת 
 לורי נוביק, שלא עשני אישה, שעשני כרצונו, באתר ישיבת הר עציון במסגרת "דרכיה"
 דליה מרקס, בעת אישן ואעירה: על תפילות בין יום ובין לילה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות תש"ע, עמ' 137, 224, 287
 יעקב אלטמן, ברוך שעשני כרצונו (על המין הנשי והמין האנושי), צהר, כ"ה, אביב תשס"ו, עמ' 129–139

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:ברכות
קטגוריה:נשים ביהדות