משה אפרתי (סופר)

משה אפרתי (ידוע בשם העט משה סמבטיון; במקור: קראסניאנסקי; 1910 – 11 באפריל 1968) היה סופר יידיש ועברית, עיתונאי ואיש מחשבה. נודע בעיקר בזכות האפוס המונומנטלי שלו "היבשת השישית" (תורגם לעברית כ"דורות נשברים"), המתעד את חיי היהודים בברית המועצות ונתפס כאנציקלופדיה ספרותית של אותה תקופה.

 ביוגרפיה 
אפרתי נולד באוקראינה למשפחה חסידית. בילדותו חווה את זוועות המהפכה הרוסית והפוגרומים, שבאחד מהם נפצע ואיבד את רגלו. למרות האיסור הסובייטי, למד במוסדות חינוך דתיים מחתרתיים והוסמך לרבנות בגיל 16, אך הקדיש את חייו לחינוך מחתרתי ולכתיבה.

במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 נעצר וגורש, ועם פרוץ המלחמה נדד לאוזבקיסטן. לאחר המלחמה עבר דרך מחנות עקורים בגרמניה לפריז, שם פרסם את מרבית כרכי "היבשת השישית" ביידיש. בשנת 1957 עלה לישראל והתיישב בשיכון סקווירא בבני ברק, כשהוא ממשיך בפעילותו הספרותית תחת שמות עט שונים, בהם "משה חזן".

 ביקורת וקבלה 
עם הופעת התרגום העברי של יצירתו ("דורות נשברים") בראשית שנות ה-60, זכה אפרתי לשבחים רבים בעיתונות העברית, שראתה בו קול ייחודי המתעד עולם שנעלם:
 היקף היצירה: המבקרים תיארו את הרומן כיצירה "רב-כרכית ורחבת-עלילה שאין כמעט דוגמתה בספרותנו". נכתב עליה כי היא מנסה להקיף "מיליוני חיים של קיבוץ יהודי בן מיליונים" בתוך התקופה הסובייטית הגורלית.
 ערך היסטורי וספרותי: בביקורת בעיתון "דבר" צוין כי אפרתי אינו רק מספר סיפורים, אלא "היסטוריון ומתעד" שהצליח להעביר את "האווירה המיוחדת של המרתפים והמחתרת היהודית" ברוסיה. נכתב כי כוחו של המחבר הוא בעיצוב הדמויות ובתיאור מאבקן לשמירת הגחלת היהודית תחת הלחץ הבולשביקי.
 השפה והסגנון: המבקרים ציינו את השילוב המרתק שבין ההשכלה התורנית הרחבה של אפרתי שהוסמך לרבנות בגיל צעיר לבין יכולתו לתאר מציאות חברתית ופוליטית מורכבת. יצירתו הוגדרה כ"אנציקלופדיה של חיי היהודים ברוסיה".

 מספריו (רשימה חלקית) 
 A Zekster Velt-Teyl (יידיש: היבשת השישית), 11 כרכים, פריז, 1949–1953.
 דורות נשברים: רומן מחיי היהודים בברית המועצות, תרגום: אברהם קריב, תל אביב, 1961–1963.
 שוכני בתי חומר סיפורים, תל אביב, 1965.
 פרצופים און עובדות (יידיש) פריז 1957. 

 קישורים חיצוניים 
 משה אפרתי באתר "סימניה".

הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים