בלוצ'ית

בלוצ'ית (בבלוצ'ית: بلۏچی) היא שפה איראנית מערבית אותה דוברים הבלוצ'ים, בני קבוצה אתנית ממוצא איראני החיים בעיקר באזור בלוצ'יסטן בקצה הדרום-מזרחי של המישור האיראני (אזורי פקיסטן, איראן ואפגניסטן). את השפה דוברים 8.8 מיליון אנשים נכון לשנים 2017–2020. מתוכם, 6.28 מיליון מהם מתגוררים בפקיסטן.

השפה מחלוקת ל-4 זרמים: בלוצ'ית קורושית, בלוצ'ית מזרחית, בלוצ'ית מערבית ובלוצ'ית דרומית. השפה הבלוצ'ית שייכת למשפחת השפות האיראניות מערביות, שהחלו להתפתח עוד במאה ה-6 לפנה"ס.

 הגדרה 
הבלוצ'ית היא שפה הודו-גרמאנית והודו-איראניות, שהתפתחה ספציפית תחת עץ השפות הצפון-מערביות איראניות. תקן ISO 639-3 של השפה הבלוצ'ית הוא bal, שהתקן לבלוצ'ית מזרחית הוא bgp, התקן לבלוצ'ית מערבית הוא bgn והתקן לבלוצ'ית דרומית הוא bcc. הבלוצ'ית נכתבת באותיות בלוצ'ית המבוססות על האותיות באלפבית הפרסי-ערבי. האקדמיה הבלוצ'ית, משרד ממשלתי הכפוף לממשלת בלוצ'יסטן במחוז בלוצ'יסטן, אחראי על ענייני השפה הבלוצ'ית, ויושב ראשה הוא סנגט ראפיק.

 כתב 
לשפה הבלוצ'ית לא היה כתב משלה לפני המאה ה-19. רוב הבלוצ'ים היו כותבים עם אותיות פרסיות כשהיה צריך לכתוב בבלוצ'ית. חיילים בריטים היו כותבים בבלוצ'ית באותיות באנגלית. ב-2002, הבלוצ'ים ארגנו כנס להפקת אלפבית בלוצ'י.

 אלפבית בלוצ'ית ישן 
אלפבית בלוצ'ית הישן נכתב במאה ה-20 על ידי סייד זהור שאה השמי. האלפבית שכתב סייד עזר להפיק את האפלבית הבלוצ'י המודרני, שעד היום נמצא בשימוש רחב.

 אלפבית בלוצ'ית בלטינית 
אלפבית בלוצ'ית בלטינית נכתב בשוודיה במאי 2000.

 אלפבית בלוצ'ית בקירילי 
אלפבית בלוצ'ית בקירילית נכתב ב-1989 ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית על ידי חוקר השפות הבלוצ'י סרגיי אקסנוב. האלפבית הבלוצ'י בקירילי יצא לאור ב-1990 והיה בשימוש במספר עיתונים וכתבות אך אף פעם לא נכנס לשימוש רחב או רשמי

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פקיסטן: שפות
קטגוריה:בלוצ'יסטן
קטגוריה:שפות איראניות