ג'ון ויילס אפס

ג'ון ויילס אפס (באנגלית: John Wayles Eppes; אפריל 1772 – 13 בספטמבר 1823) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא ייצג את וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1803–1811 ושוב בשנים 1813–1815. בנוסף כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית בשנים 1817–1819. לפני תפקידיו בקונגרס שירת בבית הנבחרים של וירג'יניה מטעם מחוז צ'סטרפילד בשנים 1801–1803.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
אפס נולד באפריל 1772 באפינגטון, מחוז צ'סטרפילד, במושבת וירג'יניה. הוא היה ילדם השישי והבן היחיד של אליזבת ויילס ושל פרנסיס אפס, שישרת כעבור כעשור תקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של וירג'יניה. בהיותו בן למשפחות הוותיקות של וירג'יניה, היה אפס קשור דרך שני הוריו למרתה ויילס סקלטון ג'פרסון, אשתו של תומאס ג'פרסון ואחות למחצה של אמו. בינו לבין תומאס ג'פרסון התקיימה קירבה אישית.

לאחר שקיבל חינוך ביתי אצל מורים פרטיים, למד באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, וב-1786 סיים את לימודיו בקולג' המפדן–סידני. הוא למד משפטים, הוסמך לעריכת דין ב-1794 והחל לעסוק במקצוע בריצ'מונד, בירת וירג'יניה.

 משפחתו 
ב-13 באוקטובר 1797 נישא אפס לבת דודתו הראשונה, מרי ג'פרסון (שנקראה 'פולי' בילדותה ו'מריה' בבגרותה), בטקס שנערך במונטיצ'לו. בני הזוג גרו במטע מונט בלאנקו במחוז צ'סטרפילד.

לאחר מספר הפלות, נולדו להם שלושה ילדים. מרי מתה במונטיצ'לו ב-17 באפריל 1804, חודשיים לאחר לידת בתה, ונקברה שם.

ב-15 באפריל 1809 נישא אפס בשנית למרתה ברק ג'ונס, בתו של וילי ג'ונס, בעל מטעים ופוליטיקאי מקרוליינה הצפונית. לשניים נולדו שישה ילדים.

 בטסי המינגס 
לאחר מות אשתו הראשונה, העביר אפס את ביתו ואת עבדיו ממונט בלאנקו אל מטע אחר שלו שנקרא מילברוק, במחוז בקינגהאם. בין העבדים הייתה בטסי המינגס, בת-תערובת, בתה של מרי המינגס ונכדתה של בטי המינגס.

על פי צאצאיה, הפכה בטסי לפילגשו של אפס כאלמן צעיר, והקשר ביניהם נמשך שנים רבות. היא ילדה את בנו ג'וזף (ככל הנראה על שם אחיה) ואת בתם פרנסיס – שם שהיה מסורתי במשפחת אפס. בטסי חיה במילברוק עד מותה ב-1857, ונקברה לצד ג'ון ויילס אפס בבית הקברות המשפחתי.

 קריירה פוליטית 
אפס כיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1801–1803 יחד עם מת'יו צ'יטהאם.
ב-4 במרץ 1803 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השמיני, ולאחר מכן נבחר לעוד שלוש כהונות רצופות. הוא שימש יושב-ראש ועדת הדרכים והאמצעים בקונגרס ה-11. לאחר שהפסיד בבחירות לקונגרס ה-12, חזר לשנתיים למטעו מילברוק.

ב-1813 נבחר לקונגרס ה-13 ושימש שוב כיו"ר ועדת הדרכים והאמצעים. לאחר שהפסיד בבחירות לקונגרס ה-14, נבחר לסנאט של ארצות הברית וכיהן בו מ-4 במרץ 1817 עד 4 בדצמבר 1819, אז התפטר בשל מצבו הבריאותי. במהלך כהונתו כיהן כיו"ר ועדת הכספים במושב השני של הקונגרס ה-15.

 מותו 
בשנותיו האחרונות סבל אפס ממחלות שונות. הוא נפטר במילברוק ב-13 בספטמבר 1823 ונקבר בבית העלמין המשפחתי שבמקום.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1823