ריצ'רד פראט

ריצ'רד ג'יי פראט (באנגלית: Richard J. Pratt, שם מקורי בפולנית: Ryszard Przecicki; 10 בדצמבר 1934–28 באפריל 2009) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי-אוסטרלי. בשנה שלפני מותו, פראט דורג כאדם הרביעי בעושרו באוסטרליה, עם הון אישי בשווי 5.48 מיליארד דולר אוסטרלי.

 ביוגרפיה 
רישארד פשצ'יצקי נולד בעיר ב (כיום גדנסק, פולין) להורים יהודים ליאון ופולה, ב-10 בדצמבר 1934. משפחתו היגרה לאוסטרליה בשנת 1938, בחיפוש אחר מקלט מפני הנאצים, והתיישבה בשפרטון, ויקטוריה, תוך שינוי שם משפחתה מפז'צ'יצקי לפראט. משפחת פראט עבר מסע קשה בדרכו לאוסטרליה והתמודדה עם מחסור במזון בדרך. פראט החל ללמוד לתואר ראשון במסחר באוניברסיטת מלבורן בשנת 1953. במקביל שיחק כדורגל אוסטרלי כרץ, בתחרות עד גיל 19 של ליגת הכדורגל של מדינת ויקטוריה (VFL). הוא זכה במדליה בשנת 1953 כשחקן "הטוב וההוגן ביותר" עד גיל 19. פראט לא המשיך את קריירת הכדורגל שלו, אלא התמקד בתחומי עניין אחרים.

פראט שילב לימודים עם קריירה כשחקן תיאטרון ועבודה כאיש מכירות בעסק המשפחתי. לאחר שסייר בלונדון ובניו יורק בשנת 1957 עם הפקה של מחזהו של ריי לולר "קיץ הבובה השבע עשרה", בו גילם את התפקיד הראשי, הוא חזר למלבורן ולעבודה בעסק המשפחתי "Visy Industries". חברה שנוסדה על ידי אביו ליאון בשנת 1948, במלבורן, כמפעל לייצור אריזות קרטון.

 קריירה עסקית 
לאחר מות אביו ליאון בפברואר 1969, פראט ירש את חברת "Visy Industries", אשר באותה תקופה העסיקה כמה מאות עובדים והיה לה מחזור שנתי של 5 מיליון דולר אוסטרלי. תחת ניהולו של פראט, החברה התרחבה משני מפעלים במלבורן ליותר מ-55 מפעלים ברחבי אוסטרליה, ארצות הברית (שם פעולת החברה תחת השם "Pratt Industries"), ניו זילנד ופפואה גינאה החדשה. מייצור קופסאות קרטון ואריזות, היא נכנסה גם לתחום מיחזור פסולת נייר. בהמשך שנות ה-90 של המאה ה-20, פראט הרחיב את פעילות החברה במדינת ניו יורק, שם הייתה לספק המוביל של ייצור אריזות מנייר ממוחזר.

בשנת 1987 נכנסה לעסקי התקשורת, שהקים את קבוצת העיתונות היהודית האוסטרלית, אשר איחדה שני עיתונים קיימים: The Australian Jewish News (מלבורן) The Australian Jewish Times (סידני). בשנת 1990 היה שותף להקמת המגזין "ג'רוזלם ריפורט" בירושלים. בהמשך מכר פעילות זו.

בשנת 1998 התעניין פראט ברכישת חברת "קרגל" הישראלית, לטענת אורי ורינה מנשה, בעלי השליטה בחברה, הם חתמו על הסכם למכירת החזקותיהם בחברה לפראט תמורת כ-41.25 מיליון דולר. לעומת זאת, פראט טוען כי לא נחתם כל הסכם מחייב בין הצדדים והמסמך שנחתם בין הצדדים היה רק בגדר זיכרון דברים ראשוני, ואינו מבטא כלל סגירתה של עסקה. לטענת פראט, הצדדים היו אמורים להמשיך ולנהל משא ומתן לגבי מחיר העסקה ותנאיה. בני הזוג מנשה הגישו תביעה נגד פראט בטענה להפרת הסכם. פראט הצליח לדחות את המשפט במשך שלוש שנים בטענה כי לא קיבל את כתב התביעה. התביעה הסתיימה במאי 2004 בפשרה, בה שילם פראט 3 מיליון דולר.

בשנת 2002 פראט דורג כאדם השלישי בעושרו באוסטרליה, אחרי קרי פאקר ופרנק לואי.

הרשעה בגין תיאום מחירים
בשנות ה-90, הוטל לראשונה קנס על "Visy Industries", על ידי ועדת התחרות והצרכנות האוסטרלית (ACCC), בסך חצי מיליון דולר בגין התנהגות בלתי חוקית נגד תחרות.

בדצמבר 2005, ה-ACCC פתח שוב בחקירה נגד החברה וחברות ואחרות, בגין מעורבות לכאורה בקרטל בתעשיית האריזות. ב-10 באוקטובר 2007, פראט הואשם רשמית בתיאום מחירים, הונאת לקוחות וחברות בכ-700 מיליון דולר אוסטרלי, בתיק הגדול ביותר אי פעם בהתחום הקרטלים בתולדות אוסטרליה. ה-ACCC טען ל"הפרות חמורות מאוד" של החוק וכי אלה "הוסתרו בקפידה ובמכוון" על ידי בכירים ב-Visy.

לאחר יותר משנה של הכחשות, פראט הודה באשמה, והודה שהוא, חברתו וחברת "היריבה" AMCOR, הפרו במכוון את החוק. ב-2 בנובמבר 2007, פראט וקבוצת Visy קיבלו קנס של 36 מיליון דולר, המייצג הן את הקנס הגדול ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה והן כ-0.75% מהונו של פראט. שופט בית המשפט הפדרלי של אוסטרליה, השופט היירי, אמר כי פראט ומנהליו הבכירים היו מעורבים ביודעין בקרטל, שכלל תיאום מחירים וחלוקת שוק. "זהו הקרטל הגרוע ביותר שהגיע לבתי המשפט ב-30 השנים האחרונות", אמר.

ב-19 ביוני 2008, פראט הואשם בשקר, בנוגע לידיעתו על שערוריית תיאום מחירים. פראט עמד בפני ארבעה אישומים נפרדים, העונש על כל אישום נע בין קנס של 2,200 דולר ל-12 חודשי מאסר. ב-27 באפריל 2009, הוגשה תביעה פלילית נגדו בגין אישומים של התנהגות בלתי הולמת (שקר ל-ACCC במהלך חקירתה), אך כל האישומים נגדו בוטלו עקב בריאותו הלקויה.

 פעילות ציבורית 
בנוסף לתחומי העניין העסקיים שלו, פראט היה ידוע במעורבותו בפעילות ציבורת, ומילא תפקידים שונים, כולל: נשיא אוניברסיטת סווינבורן לטכנולוגיה, נשיא קרן האמנויות של ויקטוריה ויו"ר מועצת המנהלים של מכון המחקר לבריאות הנפש של ויקטוריה.

פראט תרם גם כספים ניכרים לשתי המפלגות הפוליטיות הגדולות באוסטרליה, וכן לממשלתו הליברלית של ראש הממשלה ג'ון הווארד.

בשנת 1996, חקירה של העיתון "The Australian" חשפה ממסמכים פנימיים של החברה, כי פראט העסיק רשת של פוליטיקאים "יועצים" בעלות של מיליוני דולרים. כולל תשלום חודשי של 8,300 דולר לראש הממשלה בוב הוק עבור ייעוץ בנושאים "אסייתיים וממשלתיים", 27,000 דולר עבור נסיעה לארצות הברית לראש הממשלה גוף ויטלם כיועץ עסקי לשווקים מעבר לים, וסכומים נוספים עבור ראשי ממשלה של מדינת ויקטוריה ניק גריינר ורופרט האמר.

 נשיא מועדון הכדורגל קרלטון 
ב-8 בפברואר 2007, הוא מונה לנשיא מועדון הכדורגל קרלטון, לאחר שנבחר על ידי מועצת המנהלים של המועדון. בתקופת כהונתו כנשיא מועדון הכדורגל קרלטון, פראט היה אחראי במידה רבה על יישום שינויים, אשר סייעו להחזיר את המועדון לרווחיות, כולל הבאת הספונסר הראשי יונדאי

ב-20 ביוני 2008, הודיע מועדון הכדורגל קרלטון כי ריצ'רד פראט יפרוש מהמועדון בעקבות חקירת רשות התחרות האוסטרלית נגדו.

 חיים אישיים 
250px|ממוזער|שמאל|אנתוני פראט, בנו של ריצ'רד פראט, עם הנשיא דונלד טראמפ
בשנת 1959 נישא לג'ין (לבית לסקר), עיתונאית, שהייתה גם היא מהגרת יהודייה מפולין, שנולדה בעיירה לוביץ' בשנת 1936, ולפני נישואיהם התגוררו בסידני. לאחר הצלחתה של חברת Visy Industries, הם נהנו מאורח חיים מפואר, עם מטוס פרטי ומגוון דירות, כולל פנטהאוז במלון Sherry-Netherland בניו יורק; ביתם העיקרי היה האחוזה ההיסטורית Raheen, בפרבר Kew של מלבורן, ביתו לשעבר של הארכיבישוף הקתולי. למשפחת פראט נולדו שלושה ילדים, אנתוני, הלואיז וייסליץ.

בת נוספת, פאולה, נולדה בשנת 1997 למאהבתו, אשת החברה שרי-ליה היצ'קוק. בשנת 2000, פרשה זו הפכה לנושא לתשומת לב תקשורתית נרחבת עקב תיק משפטי בו היו מעורבות היצ'קוק ומטפלת שנשכרה לטפל בבתה. באותה תקופה, פראט הואשם בניסיון לשלם דמי שתיקה למטפלת שפתחה בהליכים משפטיים נגד היצ'קוק.

לאחר מאבק מתוקשר היטב בסרטן הערמונית, ריצ'רד פראט נפטר בביתו בקיו ב-28 באפריל 2009, יום לאחר שכל האישומים נגדו בוטלו עקב בריאותו הלקויה.

לאחר מותו ירש את עסקיו בנו אנתוני פראט שהמשיך להרחיב את פעילות החברה. נכון לינואר 2026, הונו האישי והמשפחתי הוערך בכ-20 מיליארד דולר. עם כי הואשם בהימנעות אגרסיבית מתשלום מיסים. אנתוני פראט טיפח קשרים קרובים עם הנשיא דונלד טראמפ. בסוף שנת 2024 קיבל אנתוני פראט גרין קארד אמריקאי והעתיק את מרכז חייו ומשפחתו לניו יורק. באפריל 2025 השתתף בוועידת "Invest in America" בבית הלבן.

 נדבנות
פראט תרם כ-10 מיליון דולר אוסטרלי מדי שנה דרך "קרן פראט" (Pratt Foundation), שנוסדה בשנת 1978 על ידי ג'ין וריצ'רד פראט. במהלך שנות ה-80 וה-90, משפחת פראט התפרסמה באוסטרליה במימון האמנויות, המחקר הרפואי וההשכלה הגבוהה. מאז, משפחת פראט תרמה כ-200 מיליון דולר אוסטרלי למטרות שונות. ג'ין גם הקימה חברת הפקות ללא כוונת רווח, שהפיקה מחזות זמר במלבורן בין השנים 1999–2020.

בישראל "קרן פראט" מימנה ארגונים ופעילות למען איכות הסביבה, בין השאר ייסדה את "פרס פראט"; פרס שניתן לעיתונאים ואנשי תקשורת על סיקור עיתונאי מצטיין בנושאי חברה ואיכות הסביבה. בנוסף מימנה מחקר של המכון למדעים וטכנולוגיות של מים בשדה בוקר, שמטרתו לבחון את היכולת להתפיל מי תהום מליחים.

בשנת 2010, תרמה "קרן פראט" 30 אלף שקל לשיפוץ קברו של אליעזר מרגולין ברחובות, שהיה חייל בצבא האוסטרלי ואחר כך מפקדי הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים
קטגוריה:העיר החופשית דנציג: אישים
קטגוריה:מיליארדרים אוסטרלים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ילידי 1934
קטגוריה:נפטרים ב-2009