אחסו שלומוב

אחסו שלומוב (ברוסית: Ахсо Шалумова; 14 באוקטובר 1907 – 30 בינואר 1985) הייתה שחקנית הבמה הראשונה של תיאטרון ג'והורי בברית המועצות. בשנת 1968, על שנים רבות של
עבודה יצירתית, ועל פי צו נשיאותי של המועצה העליונה של דאגסטן הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית, זכתה אחסו שלומוב בתואר "אמן מכובד של דאגסטן הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית".

 ביוגרפיה 
אחסו שלומוב נולדה בשנת 1907 בדרבנט למשפחה גדולה. היא הייתה השביעית מבין שמונה ילדים.

אחיה הבכור, מנאשיר, הוביל את להקת תיאטרון ג'והורי לצד אשתו, חנום. אחסו נהגה להשתתף בחזרות, אך אח אחר, זבולון, אסר עליה להשתתף בהפקות. באותה תקופה קבעו המנהגים של יהודי ההרים שנשים, ובמיוחד נערות צעירות, אינן צריכות להופיע על הבמה. עם זאת, מנאשיר לקח את אחסו תחת חסותו ואפשר לה להופיע. בסופו של דבר היא עברה לגור עמו.

מגיל 15, אחסו שלומוב החלה להופיע על בימת תיאטרון ג'והורי. בגיל 16 היא נישאה לבן דודה, איסטוכור, שהיה גם הוא שחקן בתיאטרון.

תפקידה הראשון של אחסו שלומוב היה נזלי-ח'אנום במחזה "אודיגיוזל" (בג'והורי: Одигюзель). מאוחר יותר גילמה את גולכוהר במחזה , אופרטה מאת המלחין האזרי אוזייר חאג'יבייב, את פרי במחזה "פרי-חאנום" (בג'והורי: Периханум), את ח'אנום, אשתו של כנום, במחזה "קישדי ח'ומולי" (בג'והורי: Кишди хьомоли), את שחנוגור במחזה "שימי דרבנדי" (בג'והורי: Шими Дербенди), ואת החמות במחזה "חוסור" (בג'והורי: Хьуьсуьр). כמו כן, גילמה את אפרוס במחזה "מחסום" (בג'והורי: Мехсум) מאת יונו סמיונוב, ואת סוזנה בהפקה של "נאמוס" (בג'והורי: Номус), המבוססת על הרומן הטרגי מאת . היא גם גילמה את האם במחזה "לילה אוקראיני שקט" (בג'והורי: Сокоте шев Украине) ואת האגרונומית ההררית במחזה "בכדור הארץ" (בג'והורי: Хори), לצד תפקידים רבים נוספים.

בשנת 1926 ילדה אחסו שלומוב את בנה מוקהויל, ובשנת 1928 את בנה השני, בוריס. אף על פי שהיו לה שני ילדים קטנים, היא נסעה בין כפרים והשתתפה בכל הפקות התיאטרון. במחזה "פרי-חאנום", שבו לדמותה היו שני ילדים, בניה של אחסו גילמו את תפקידיהם לצידה על הבמה. מאוחר יותר נולדה לה בת, ראיסה.

העבודה בתיאטרון לא תמיד הייתה בטוחה עבור אחסו שלומוב. במקרה אחד, בעת שחזרה מסיבוב הופעות בכפר , הותקפו השחקנים על ידי שודדים שהרסו את תפאורת הבמה והכו את חברי הלהקה הגברים. אחסו ושני ילדיה הקטנים, שהתלוו אליה, היו גם הם מטרה. חייהם ניצלו בזכות כפריים שחזרו מהעיר ובאו לעזרתם. השחקנים לא קיבלו תשלום כספי; לעיתים שכרם היה בצורת מזון.

ממוזער|80px|alt=קבר אחסו שלומובה, דרבנט, רוסיה|קבר אחסו שלומוב, דרבנט, רוסיה

בשנת 1932, עם הקמת המגזר היהודי-טאט של התיאטרון הלאומי, הוזמנה אחסו שלומוב להצטרף כשחקנית.

במהלך החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, יצאו שחקני התיאטרון לחזית. אחסו שרה שירים מהפקות תיאטרון בפני פצועים שטופלו בבתי החולים בדרבנט. שחקנים רבים איבדו את חייהם במהלך המלחמה.

לאחר המלחמה הובילה אחסו שלומוב את חוג האמנות החובבן בקולחוז על שם ולדימיר איליץ' לנין. קבוצה זו הפכה מאוחר יותר לבסיס להחייאת תיאטרון ג'והורי. היא השתתפה באופן פעיל בחיים הציבוריים, וכיהנה מספר פעמים כסגנית מועצת העיר וכצירה בקונגרס נשות דאגסטן.

בשנת 1967 נפטר בנה הבכור של אחסו, מוקהויל, בטשקנט.

בשנת 1983 פרשה אחסו שלומוב מקריירת התיאטרון שלה. היא נפטרה בשנת 1985 בדרבנט.

 משפחה 
 איסטוכור – בעלה של אחסו.
 מוקהויל (1926–1967) – בנה.
 בוריס (1928–?) – בנה.
 ראיסה – בתה.
 דנה פרי – נינתה ומשוררת.

 פרסים 
 אמן מכובד של דאגסטן הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית

 ספרות 
 מיכאילוב, אירנה (2014). Самородки Дагестана [מחוננת דאגסטן] (רוסית). מחצ'קלה. רוּסִיָה. עמ' 28–31.

 ראו גם 
 תיאטרון ג'והורי

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשים מדרבנט
קטגוריה:שחקניות תיאטרון סובייטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:שחקנים ובמאים של תיאטרון ג'והורי
קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נפטרות ב-1985