דיביאקה

דיביאקה (באלבנית: Divjakë, אופן היידוע באלבנית: Divjaka) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במחוז פייר אשר במערב אלבניה, סמוך לים האדריאטי.

גאוגרפיה ומינהל
דיביאקה שוכנת על גבעה בגובה של כ-20 מטרים מעל פני הים. צפונית אליה עובר תוואי הנהר שקומבין בנתיבו לים האדריאטי. בסביבות העיר אזורים חקלאיים המאופיינים באדמות חרסית. באזור מגדלים: ירקות, דגנים, גפנים, זיתים ופירות הדר. סמוך לעיירה שוכנת לגונה המהווה אטרקצייה תיירותית ומקור לדיג. בדיביאקה שורר אקלים ים-תיכוני, עם חורפים מתונים וגשומים, וקיצים חמים ויבשים. בינואר נעות הטמפרטורות מ-3 מעלות צלזיוס בלילה ועד 8 מעלות צלזיוס ביום, וביולי ואוגוסט בין 19 מעלות צלזיוס בלילה לכ-30 מעלות צלזיוס ביום. עיקר המשקעים יורדים בין נובמבר למרץ (בממוצע 900–1,100 מ"מ לשנה). בחודשי הקיץ הגשם נדיר יחסית.

ב-2015 במסגרת רפורמה שבוצעה בשלטון המקומי האלבני, הוכללו בשטח הרשות המקומית עוד ארבע יישובים בסביבתה, וב-2023 התגוררו בכל ישובי הרשות 24,882 תושבים.

היסטוריה
ישוב במקום הוקם בעת העתיקה. בתקופת האימפריה הרומית חלפה בסמוך למקום הוויה אגנטיה, עניין שהעניק חשיבות אסטרטגית ותחבורתית ליישוב. היישוב מתועד בכתובים בדפתרים עות'מאניים החל מהמאה ה-15.

נסיגת האימפריה העות'מאנית הובילה לאי שקט אזורי, ב-1912 פרץ מרד אלבני  נגד העות'מאנים, אשר נאלצו להסכים לרוב דרישות המורדים, ולהעניק אוטונומיה רחבה יותר למחוזות האלבניים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה דיביאקה על ידי כוחות מקומיים, ודגל אלבניה הונף בה ב-26 בנובמבר 1912, עם זאת, היא נכבשה על ידי צבא ממלכת סרביה כעבור שלושה ימים. בתקופת השליטה הסרבית דוכאה ונרדפה האוכלוסייה המקומית. באפריל 1913, הוחזר האזור לאלבניה. במלחמת העולם הראשונה העיר נכבשה תחילה על ידי ממלכת איטליה ב-1915, לאחר מכן על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנים 1916–1918, ולבסוף היא נכבשה על ידי מדינות ההסכמה והוחזרה לאלבניה.

במלחמת העולם השנייה דיביאקה, כמו יתר אלבניה, סופחה לאיטליה בין 1939 ל-1943. ב-1943, בעקבות הסכם שביתת הנשק עם איטליה, כבש הוורמאכט את אלבניה. בשלהי 1944 שוחרר האזור על ידי כוחות צבא בריטיים ופרטיזנים קומוניסטיים, אליהם הצטרפו עריקים מהצבא האיטלקי בראשות אנוור הוג'ה אשר תפס את השלטון במדינה. באזור הוחזקו יהודים במחנות מעצר על ידי הגרמנים. קיים תיעוד על סיוע שהעניקו תושבים מהאזור בתקופה זו לפליטים יהודים, והסתירו אותם בבתיהם.

בתקופה הקומוניסטית נבנו בדיביאקה דאצ'ות לבכירי השלטון, אשר נהגו לנפוש עם משפחותיהם בעיר ובלגונה הסמוכה, וכן לצוד באזורים הסובבים אותה. סתיו העמים לא פסח על אלבניה, ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 קרס השלטון הקומוניסטי במדינה. התהליך לווה בהגירה שלילית ובין 2011–2023 קטנה אוכלוסיית הרשות המקומית ב-27 אחוזים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

דיביאקה