אורותרפיה

אורותרפיה היא גישה טיפולית לא-תרופתית ולא-כירורגית, המיועדת לשיפור תפקוד לקוי של שלפוחית השתן והמעיים (Bladder and Bowel Dysfunction – BBD), בעיקר בקרב ילדים ובני נוער. BBD מוגדר כקיום משותף של לפחות תסמין אחד בדרכי השתן התחתונות, כגון בריחת שתן או דחיפות במתן שתן, יחד עם תסמין אחד או יותר הקשורים למעיים, כולל עצירות או אנקופרזיס. אורותרפיה נחשבת לגישה טיפולית מוכרת ויעילה לבריחת שתן בילדים, ומשמשת כאסטרטגיית ניהול בקו הראשון עבור מטופלים עם BBD.

אורותרפיה ניתנת בדרך כלל במסגרת קלינית על ידי פיזיותרפיסטים המתמחים בטיפול ברצפת האגן לאחר הכשרה ייעודית. הגישה כוללת סט של התערבויות מובנות שמטרתן לשפר את תפקוד שלפוחית השתן והמעיים. אורותרפיה סטנדרטית, כפי שמתוארת במחקרים קליניים, משלבת לרוב חינוך על הפיזיולוגיה של מערכת השתן והעיכול, בניית סדר יום קבוע למתן שתן, הדרכה על תנוחה מיטבית בעת הישיבה על האסלה והגברת מודעות לתפקוד שרירי רצפת האגן. כמו כן, נעשה מעקב שיטתי אחר הרגלי מתן שתן ופעילות מעיים לאורך זמן מהווה מרכיב מרכזי בטיפול.

בנוסף, ההתערבות מתייחסת לעיתים קרובות לתפקוד מערכת העיכול, באמצעות המלצות תזונתיות לקידום יציאות סדירות, ובמידת הצורך, ובהתאם לאינדיקציה קלינית, שימוש במרככי צואה. גם הרגלי שתייה זוכים להתייחסות, כחלק מתמיכה כוללת בתפקוד תקין של מערכת השתן. 

בנוסף לאורותרפיה הסטנדרטית, חלק מהתוכניות הטיפוליות משלבות התערבויות ממוקדות יותר, המכונות לעיתים אורותרפיה ספציפית. בגישות אלו נעשה שימוש בטכניקות נוספות כגון אימון ממוקד של שרירי רצפת האגן, ביופידבק או אלקטרותרפיה. ממצאים מסקירות שיטתיות מצביעים על כך שאורותרפיה, הן הסטנדרטית והן הספציפית, עשויה לשפר פרמטרים אורודינמיים, להפחית בריחת שתן, ולהקל על תסמינים של עצירות תפקודית ושל זיהומים חוזרים בדרכי השתן בקרב ילדים.

הערות שוליים

קטגוריה:אורולוגיה: טיפולים
קטגוריה:גסטרואנטרולוגיה