צ'ארלס טובי

צ'ארלס ויליאם טובי (באנגלית: Charles William Tobey; 22 ביולי 1880 – 24 ביולי 1953) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל ניו המפשייר ה־62 בשנים 1929–1931 וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
טובי נולד ב-22 ביולי 1880 ברוקסברי שבמסצ'וסטס, והיה בנם של ויליאם טובי, רואה חשבון, ושל אלן הול פרקר טובי. אביו עבר ממדינת מיין למסצ'וסטס בשנות ה-60 של המאה ה-19. לטובי הייתה השכלה פורמלית מצומצמת יחסית: הוא למד במשך ארבע שנים בבית הספר Roxbury Latin School והשתייך למחזור 1897, אך נאלץ להפסיק את לימודיו לפני סיום הלימודים בגלל קשיים כלכליים במשפחה.

עם זאת, היה לו ידע מעמיק בכתבי הקודש, שאותו רכש מאמו, שהייתה בפטיסטית אדוקה. בשל כך, נאומיו התאפיינו תמיד בשפע של ציטוטים מן המקרא ואזכורים מן הספרות הקלאסית.

ב־4 ביוני 1902 נישא טובי לפרנסליה לובט. שנה לאחר מכן החלו השניים לבלות את חודשי הקיץ בעיירה טמפל שבניו המפשייר, בחווה ישנה שרכשו.

 קריירה 
במשך כמה שנים נהג טובי לנסוע בקיץ לבוסטון, שם עבד כפקיד בחברות ביטוח ובנקאות שונות. בשנת 1911 החליט לעבור לטמפל ולהפוך לחקלאי במשרה מלאה. הוא עסק בגידול עופות והגדיר את עצמו כחקלאי עד סוף ימיו, אף שב־1916 עבר למנצ'סטר שבניו המפשייר כדי לשוב לקריירה כסוכן איגרות חוב. ארבעת ילדיו נולדו בטמפל, וטובי שמר עליה תמיד כמקום מגוריו הרשמי.

טובי כיהן כחבר בוועד בית הספר המקומי ובמועצת הנבחרים של טמפל. בשנת 1914 נבחר לבית הנבחרים של ניו המפשייר כנציג המפלגה הפרוגרסיבית. הוא היה ידיד ותלמיד פוליטי של הרפובליקני הפרוגרסיבי , מושל ניו המפשייר לשעבר. הפרוגרסיביות במדינה התאפיינה בניסיון לדמוקרטיזציה של תהליכי הממשל, בהעמקת ההוגנות בניהול הציבורי ובהתמודדות עם אינטרסים כלכליים רבי עוצמה, כגון חברת הרכבות Boston and Maine.

חריצותו של טובי, שנינותו ושיקול דעתו המעשי הובילו להצלחות פוליטיות. הוא כיהן שלוש כהונות לא רצופות בבית הנבחרים של ניו המפשייר, ובשנים 1919–1920 שימש כיושב ראש הבית, לאחר שנחל ניצחון משמעותי על מועמד הסיעה הוותיקה. לאחר בחירות 1914 שב טובי למפלגה הרפובליקנית.

ניסיונו בעסקי האג"ח, יחד עם המוניטין והקשרים הפוליטיים שצבר, הובילו למינויו כיו"ר הלוואות החירות של ניו המפשייר במהלך מלחמת העולם הראשונה. מאוחר יותר, כחבר במינהל המזון של ניו המפשייר, הכיר את הרברט הובר, אשר יחד עם באס וצ'ארלס אוונס יוז השפיעו רבות על תפיסותיו הפוליטיות.

בשנת 1924 נבחר טובי לסנאט של ניו המפשייר, וכיהן כנשיאו בתקופת כהונתו של המושל הפרוגרסיבי . בשנת 1928, למרות התנגדות חריפה בפריימריז מצד הזרם השמרני בהנהגת ג'ורג' מוזס, נבחר למושל ניו המפשייר. במהלך השנתיים הראשונות של השפל הגדול המשיך בגישה פרוגרסיבית לניהול הממשל והמשיך בתוכנית סלילת הכבישים, אך בדומה לנשיא הרברט הובר נקט מדיניות של הידוק תקציבי לנוכח המשבר הכלכלי.

 כהונה בקונגרס 
טובי לא התמודד לכהונה נוספת בשנת 1930, בין היתר בשל קשיים כלכליים אישיים. עם זאת, בשנת 1932 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, ונבחר מחדש בשנים 1934 ו־1936. הוא תמך בצעדי הסיוע הראשונים של הניו דיל, אך הפך בהדרגה למבקר חריף של פרנקלין דלאנו רוזוולט, התנגד לניסיונות לארגון מחדש של הכלכלה והביע דאגה עמוקה מהתרחבות סמכויות הרשות המבצעת. בשנת 1938 הצטרף לסטיילס ברידג'ס, בן טיפוחיו של באס ומנהל מסע הבחירות שלו ב־1928, בסנאט של ארצות הברית.

בסנאט נמנה טובי עם גוש הבדלנים שהתנגד למדיניות הנייטרליות וההיערכות של ממשל רוזוולט. הוא האשים יצרני אמצעי לחימה בכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הוא חבר לג'רלד ניי, צ'ארלס לינדברג וארגון America First, ולעיתים כלל בדבריו גם רמזים אנטישמיים. בס ובינלאומיים אחרים מקרב בעלי בריתו לשעבר ניתקו עמו קשר על רקע זה, ובידודו גבר כאשר הפך סטיילס ברידג'ס לדובר המרכזי של מחנה ההיערכות.

לאחר המתקפה על פרל הארבור תמך טובי במלחמה, אם כי בהתלהבות מוגבלת. שיקולים פוליטיים ופילוסופיים גם יחד הובילו אותו עד 1944 לעמדה בינלאומית יותר. מול אתגר פוליטי מצד מחנה באס ומחנה ברידג'ס ופרנק נוקס, ביקש וקיבל מינוי כציר לוועידת האו"ם המוניטרית והפיננסית בברטון וודס שבניו המפשייר. הוא הגן על קרן המטבע הבין-לאומית, אך עדיין דחה את מה שכינה 'אנשי העולם האחד', כלומר מחנה ונדל וילקי במפלגתו. בימים שלאחר התקיפה היפנית על פרל הארבור נמתחה עליו ביקורת מצד סנאטורים אחרים בשל חשיפת פרטים מסווגים על היקף הנזק לצי, אך טובי טען כי לציבור הזכות לדעת את האמת.

בשנת 1948 קרא להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל.

טובי חבר לסנאטורים ויין מורס וג'ורג' אייקן בהתנגדות להנהגת רוברט טאפט בקרב הרפובליקנים בסנאט, ותמך בנשיא הארי טרומן במספר הצבעות חשובות בקונגרס ה־80. מחלתה ומותה של אשתו בשנת 1947 הגבילו את מעורבותו בדיון על תוכנית מרשל, אך בשלב זה כבר היה תומך מובהק בתלות הדדית בין מדינות. ב־26 במאי 1948 נישא ללורטה קפל רבנהורסט. לאחר מותה נישא לליליאן קרומפטון בשנת 1952.

באותה שנה תמך בבחירתו של דווייט אייזנהאואר לנשיאות. הוא היה מתנגד מוקדם של הסנאטור ג'וזף מקארתי, ונבחר מחדש אף מול אתגר בהובלת ברידג'ס, שטען כי הוא רך מדי כלפי הקומוניזם. הכרה לאומית נוספת קיבל בזכות השתתפותו בשימועים הטלוויזיוניים בפרשת הפשע המאורגן, הידועים כ'שימועי קיפובר'.

טובי היה בשיא הקריירה שלו כאשר נפטר ב-24 ביולי 1953 באופן פתאומי מקריש כלילי בבית החולים של הצי בבת'סדה, מרילנד. הוא נטמן בבית הקברות מילר בטמפל, ניו המפשייר.

הפוליטיקה של טובי תוארה לעיתים כליברלית, לעיתים כשמרנית ולעיתים כפרוגרסיבית, אך אף אחד מן המונחים הללו אינו מתאר אותה במלואה. לאומיות שקטה ולא תוקפנית ואמונה עמוקה בכבוד האדם עמדו בבסיס ערכיו. עם זאת, עמדותיו השתנו בהתאם לנסיבות, להבנות חדשות של אחריות ממשלתית ולתפיסות משתנות של תפקידה הבין־לאומי של ארצות הברית. הוא לא תמיד עמד לצד הרוב. בהספד שפרסם הניו יורק טיימס צוין כי 

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:מושלי ניו המפשייר
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953