נשיא קונפדרציית המדינות של אמריקה

נשיא קונפדרציית המדינות של אמריקה (באנגלית: President of the Confederate States of America) היה ראש המדינה וראש הממשלה של מדינות הקונפדרציה שהתנתקו מארצות הברית אך לא זכו להכרה בין-לאומית. הנשיא היה הרשות המבצעת של הממשל הפדרלי והמפקד העליון של צבא הקונפדרציה.

סעיף II בחוקת מדינות הקונפדרציה העניק את הסמכות המבצעת של הקונפדרציה לנשיא. הסמכות כללה אכיפת חוקים, יחד עם אחריות למינוי בעלי תפקידים ברשות המבצעת, בדיפלומטיה, ברגולציה ובמערכת המשפט, וכן לחתימה על הסכמים עם מדינות זרות באישור הסנאט. בנוסף, הוסמך הנשיא להעניק חנינות, ולכנס או לפזר את שני בתי הקונגרס במצבים חריגים.

הנשיא נבחר בעקיפין על ידי העם באמצעות מועצת הבחירות לתקופת כהונה של שש שנים. ב-18 בפברואר 1861, ג'פרסון דייוויס הפך לנשיא הממשלה הזמנית, והיה האדם היחיד שכיהן בתפקיד זה. ב-22 בפברואר 1862, הוא הפך לנשיא הממשלה הקבועה וכיהן בתפקיד זה עד לקריסתה הצבאית של הקונפדרציה. ב-5 במאי 1865 הכריזה ממשלת הקונפדרציה על פירוק המדינה, ולאחר מכן דייוויס הפסיק לנסות לממש את סמכויותיו וחובותיו. לכן נחשב תאריך זה כיום פירוקה הרשמי של מדינות הקונפדרציה של אמריקה (ושל מוסד הנשיאות בה). דייוויס עצמו נתפס על ידי כוחות של חיל הפרשים של ארצות הברית חמישה ימים לאחר מכן.

 סמכויות וחובות 
ממוזער|פתק הצבעה בבחירות הקונפדרציה, וירג'יניה, 6 בנובמבר 1861|ימין|248x248 פיקסלים
סמכויותיו החוקתיות של נשיא מדינות הקונפדרציה היו דומות לאלו של נשיא ארצות הברית. החוקה של מדינות הקונפדרציה מינתה אותו למפקד העליון של הצבא, הוא גם הוסמך להעניק חנינות והקלות על עבירות נגד מדינות הקונפדרציה. כמו כן, הוא הוסמך לחתום על אמנות; למנות נציגים דיפלומטיים, שופטים ופקידים אחרים של מדינות הקונפדרציה (כולל ראשי המחלקות) באישור הסנאט של מדינות הקונפדרציה; ולהדיח נציגים ופקידים. בעת פגרת הסנאט, הוא יכול למלא משרות פנויות אך לא למנות מחדש אנשים שנדחו בעבר על ידי הסנאט. הוא היה אמור לספק לקונגרס מידע, להמליץ על חקיקה, לקבל שגרירים ושרים ציבוריים אחרים, לוודא שהחוקים הפדרליים נאכפים כראוי, ולמנות את כל הקצינים בצבא ובצי של מדינות הקונפדרציה.

אחת הסמכויות שהיו לנשיא הקונפדרציה וששונה מזו של נשיא ארצות הברית הייתה סמכות הווטו על סעיפים ספציפיים, שלרוב ניתנה למושלים במדינות ארצות הברית. דייוויס לא השתמש בסמכות זו עד סוף המלחמה.

 בחירות ושבועה 
ממוזער|טקס ההשבעה של ג'פרסון דייוויס בקפיטול במונטגומרי, אלבמה, 1861|269x269 פיקסלים
ב-9 בפברואר 1861, הקונגרס הזמני במונטגומרי בחר פה אחד בג'פרסון דייוויס לנשיא ואת אלכסנדר סטיבנס לסגן הנשיא. סטיבנס, שהיה נציג בקונגרס ממדינת ג'ורג'יה, הושבע ב-11 בפברואר ודייוויס הושבע ב-18 בפברואר. דייוויס וסטיבנס נבחרו ביום רביעי, 6 בנובמבר 1861, לקדנציה של שש שנים, כפי שנקבע בחוקה, וההשבעה התקיימה ליד פסל וושינגטון בכיכר הקפיטול ב-22 בפברואר 1862.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:נשיאים לפי מדינה לשעבר
קטגוריה:קונפדרציית המדינות של אמריקה