הרובע היהודי של גרוזני

הרובע היהודי של גרוזני היה ממוקם בחלקה המרכזי של העיר גרוזני, צ'צ'ניה, רוסיה, ואוכלס בעיקר על ידי יהודים. בעבר התקיימה בו קהילה יהודית משגשגת והיו קיימים בו מספר בתי כנסת, אולם הקהילה נעקרה ברובה במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה.

 גאוגרפיה 
האזור שבו חיו היהודים שכן בחלקו הצפוני של מרכז גרוזני, בגדה הימנית של נהר סונז'ה, בתחומי מחוז אחמטובסקי. הרחובות המרכזיים ברובע הם מוסקובסקאיה וויקטור קאן-קליקה, שנודעו בעבר בשם סובוטניקים.

 היסטוריה 
"הרובע היהודי" היה אזור שבו חיה הקהילה היהודית באופן מסורתי, ואחד מהרבעים הוותיקים של גרוזני. הקהילה הראשונה של יהודי ההרים עברה לאזור מצודת גרוזני במחצית השנייה של המאה ה־19, מכפר הסוחרים אנדיריי שבדאגסטן.N. N. Kharuzin, Across the Mountains of the North Caucasus, 1888.

בתקופה הטרום-סובייטית כונה הרובע היהודי "הפרוור היהודי".

הרובע היה ידוע גם בשם "היישוב היהודי האדום", משום שגגות הבתים כוסו ברעפים אדומים, בניגוד לבתי הקוזאקים שגגותיהם כוסו בקש.

בשנת 1869 קיבלה גרוזני מעמד של עיר, מה שהוביל לזרימה של מתיישבים חדשים לרובע.

 מספר היהודים 
 1866 – 928 יהודים
 1869 – 995 יהודים
 1874 – 1,260 יהודי הרים (מתוך 8,450 תושבים)
 1890 – 1,594 יהודים
 1897 – 1,711 יהודים (10.9%)
 1900 – 2,310 יהודים (14%)
 1910 – 2,474 יהודים (9.5%)
 1926 – 2,787 יהודים (כולל 1,475 יהודי הרים)
 1939 – 3,992 יהודים
 1970 – 4,791 יהודים
 1979 – 3,758 יהודים (1%)

עיקר עיסוקי התושבים היו חקלאות, גינון, גידול בקר, מלאכות יד, מסחר ועיבוד עורות. בשנת 1866 היו בבעלותם 155 בקתות ו-27 חנויות.

האתנוגרף הרוסי ניקולאי חרוזין תיאר את חיי היהודים בעיר בשנת 1888: "בהיכנסך לגרוזני אתה רואה על הגשר קבוצת יהודי הרים… הם שולטים במסחר של גרוזני ונלצ'יק… רבים מהם פרשים מצוינים ואמיצים."

בשנת 1893 התגלו מאגרי נפט גדולים, והחלה הגירה של יהודים אשכנזים ממרכז רוסיה. בית התפילה הראשון נבנה ב-1875, וב-1902 הוקם בית הכנסת הגדול של גרוזני. בשנת 1883 פעלו בעיר שני בתי כנסת.

בסביבות 1928 נסגר בית הכנסת במסגרת רדיפות דת בברית המועצות, ובהמשך שימש כבית ספר למוזיקה.

 חיי הקהילה 
 משנת 1847 כיהן כרב העיר משה צרניס
 בשנת 1900 פעל בעיר ארגון פועלי ציון
 בשנת 1906 נוסד בית ספר ליהודי ההרים
 בשנת 1909 היגרו 64 משפחות לירושלים
 בשנת 1925 יזם זכוי חודאינטוב את הלטיניזציה של שפת יהודו-טאט
 בשנת 1963 נסגר בית הכנסת

בסוף שנות ה-80 חיו ברובע כ-4,000 תושבים. עם פרוץ מלחמות צ'צ'ניה עזבה כמעט כל הקהילה היהודית את העיר והיגרה לישראל ולערים שונות ברוסיה.

 ראו גם 
 יהודי ההרים

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:צ'צ'ניה
קטגוריה:יהדות רוסיה