מנחם בנימיני

מנחם בנימיני (1898 - 19 ביוני 1959) שחקן תיאטרון ישראלי, ממייסדי התיאטרון הארץ-ישראלי (תא"י) ומוותיקי "הבימה".
250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון על ביתם של תמרה רובינס ומנחם בנימיני ברח' דב הוז 24 בתל אביב
קורותיו
נולד בשם מנחם מנדל בירנצוויג ליהודה ולשרה רבקה בלודז' שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית.
הוריו שלחו אותו בילדותו לבית ספר בירושלים.
עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את הארץ ועבר לברלין. למד שם משחק ותיאטרון והתמחה בשיטת ריינהרדט. 
שב לארץ ישראל ב-1918, ועבד בדגניה, בכנרת ובביתניה. במקביל הופיע בנשפי חלוצים בגליל.
משם עבר לתל אביב והצטרף ללהקת חובבי הבמה העברית ביפו. הלהקה הציגה את "מפוזר ומפורד", "הנעלם".
הקים עם מאיר תאומי ורעייתו, פרידה, את להקת בר-כוכבא והעלו את המחזות "הדב", "המקובלים", ו"מלך הרגליים". 

בשנת 1920 ייסד עם מרים ברנשטיין-כהן, דוד דוידוב, מאיר תאומי ופרידה כרמלית את התיאטרון העברי הראשון בתל אביב - "התיאטרון העברי בארץ־ישראל".
במסגרת תיאטרון זה הופיע בהצגות "רוחות", "רומן", "אוריאל אקוסטה", "בית בובות"  ו"אוקיינוס".
באביב 1922 הופיע ב"נשף מיניאטורות אמנותי" במסגרת "התיאטרון הדרמטי" עם מרים ברנשטיין-כהן, אריה פרידמן-לבוב, ברוך אגדתי ויהודה הר-מלח.

יצא לברלין ב-1924 עם מרים ברנשטיין-כהן, מיכאל גור, ארי קוטאי ויוסף אוקסנברג להשתלם בתיאטרון. שם יצרו קשר עם מנחם גנסין, שהיה בריגה בדרכו לא"י. בברלין העלו את "בלשאצר".
לאחר שנה בגרמניה שב עם התיאטרון לארץ־ישראל בראשית 1925 והופיע ב"בלשאצר", שהוצג מספר פעמים וזכה להצלחה ניכרת. בהמשך הופיע ב"המבול", ב"החולה המדומה" (מילא את התפקיד הראשי).
בעקבות הפילוג בתא"י ב-1927 והפסקת פעילותו המשיך להופיע ב"תיאטרון האמנותי" תחת בימויו של יצחק משה דניאל בהצגות "שבתי צבי", ו"מלך הקבצנים".

נתקבל ל"הבימה" ב-1927 וצורף לקולקטיב ב-1929. בהבימה גילם כ-60 תפקידים, במהלך 32 שנים. שיחק בהצגות: 
"האוצר" (מחזה של שלום עליכם), "רחב" (מחזה תנ"כי), "הדיבוק", "היהודי הנצחי", הלילה ה-12, "חנה סנש", "כתר דוד", "אדם ושטן", "הלילה השנים עשר", "כבלים", "היהודי זיס", "טרטיף", "שלושה גנבים", "פוטש ופרלמוטר", "זאבים", "אותו ואת בנו", "רביזור", "עלי כנור", "אהבה שבקצבה", "בנות הנפח", "הסוחר מוונציה", "וילהלם טל", "קשה להיות יהודי", "עמודי החברה", "בגרות", "חטיפת בנות הסבינים", "החטא ועונשו", "אנשי רוסיה", "טוביה החולב", "לא אמות כי אחיה", "המלט", "אדיפוס המלך", "אהבת ציון", "חלום ליל קיץ", "קידוש השם", "אהבת נעורים", "ארבעת העקשים", "מעיין הכבשים", "חתונת פיגארו", "ליל סופה", "מעשה בנסיך", "פנדרי הגבור", "האחים קרמזוב", "הציפור הכחולה", "שומרים", "פר גינט", "גן הדובדבנים", "מדיאה", "ליליום", "עמך", "סנונית בחוף מיומבה", "חזיונות סימון מאשאר", "המגפה הלבנה", עלילת דרייפוס, "כתריאלים", "ציד המכשפות", "מעבר לגבול", "מרד המתים", "משפחת היינה", על חטא שלא חטאו, "פדרה", "פרופסור מנהיים", "עלי כינור", "פאוסט", "בקצווי הכרך", חלום הגולם, "אבות ובנים", "השועלים הקטנים".

אחותו של בנימיני, ברוניה, הייתה רופאת שיניים ונישאה לעיתונאי והסופר בנימין וסט.

מנחם בנימיני נפטר ממחלת לב בגיל 61. נטמן בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר את רעייתו, תמר רובינס.

במסגרת מבצע ההנצחה של עיריית תל אביב לאמנים תושבי העיר, הונחה לוחית זיכרון על ביתם של רובינס ובנימיני.

לקריאה נוספת
 בנימין וסט, עזרא להד (עורכים),  מנחם בנימיני - איש התיאטרון העברי, הוצאת תיאטרון הבימה, 1962

קישורים חיצוניים
 ביוגרפיה קצרה, בארכיון הבימה
 ביוגרפיה קצרה, באתר עיריית תל אביב
 ביוגרפיה, באתר החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
קטגוריה:שחקני תיאטרון הבימה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959