ריי סטרייצ'י

ריי סטרייצ'י (באנגלית: Ray Strachey; 4 ביוני 1887–16 ביולי 1940) הייתה פוליטיקאית פמיניסטית, אמנית וסופרת בריטית.

 ביוגרפיה 
סטרייצ'י נולדה בשם רייצ'ל פירסל קון קוסטלו ב-1867. אביה היה עורך הדין האירי בנג'מין "פרנק" קון קוסטלו, ואמה הייתה היסטוריונית האמנות מרי ברנסון. סטרייצ'י הייתה הבכורה במשפחה, ואחותה הצעירה הייתה הפסיכולוגית קארין סטיבן, שב-1914 נישאה לאדריאן סטיבן, אחיה הצעיר של וירג'יניה וולף. ריי למדה בתיכון קנזינגטון ובמכללת הנשים ניונהאם בקיימברידג', שם סיימה ב-1908 תואר במתמטיקה.

כמו בעלות תואר אחרות במתמטיקה באותה תקופה, רצתה סטרייצ'י להמשיך לתחום ההנדסה. אף על פי שאמה ניסתה להניא אותה מכך, היא למדה ב-1910 קורס בהנדסת חשמל באוניברסיטת אוקספורד, ותכננה להמשיך בלימודי הנדסת חשמל בלונדון, וזכתה לעידודה של הרטה איירטון. לבסוף זנחה את תוכניתה עקב נישואיה, אך בהמשך סייעה להקים את אגודת הנשים הרתכות.Cheryl Law, "Demobilisation: 1918-1922". Suffrage and power : the women's movement, 1918-1928”,. I.B. Tauris, London, 2000

 קריירה 
ממוזער|ריי קוסטלו ואחרים במסע למען זכות בחירה לנשים מסקוטלנד לאוקספורד בשנת 1908
ממוזער|מיליסנט פוסט, אגנס גארט, מיס פוסט וריי סטרייצ'י לאחר אישור החוק למתן זכות בחירה לנשים בשנת 1928
סטרייצ'י עבדה רוב חייה עבור ארגונים שנאבקו למען זכות בחירה לנשים. בפברואר 1907, במהלך לימודיה בקיימברידג', השתתפה במצעד הבוץ, וביולי 1908 השתתפה במסע מסקוטלנד לאוקספורד של ארגון העל של ארגוני הסופרג'יסטיות (NUWSS) ביולי 1908, שארגנו סטודנטיות מקולג' ניונהאם. בשנת 1915 היא מונתה למזכירה הפרלמנטרית של ה-NUWSS, וכיהנה בתפקיד זה עד 1920.

לאחר שסיימה את תפקידה הובילה קמפיין מטעם "אגודת הנשים הרתכות" בקריאה להמשיך להעסיק נשים במקצוע, גם לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה והירידה בביקוש, וב-1922 הקימה חברה לבניית בתי בוץ קטנים כדי לסייע במחסור בדיור, שאומנם לא זכתה להצלחה אבל העניקה אפשרויות תעסוקה נוספות לנשים. פעילותה של סטרייצ'י הייתה בשיתוף פעולה הדוק עם מיליסנט פוסט, הייתה שותפיה לדעותיה וכמוה התנגדה לכל ניסיון לשלב את תנועת הסופרג'יסטיות עם מפלגת הלייבור.

סטרייצ'י פרסמה ספרי עיון העוסקים בזכות הבחירה לנשים, הידוע בהם הוא הספר "המטרה" (The Cause) משנת 1928. כתביה שמורים בספריית הנשים בבית הספר לכלכלה של לונדון. שני ציורים של סטרייצ'י - של גיסתה פרנל סטרייצ'י ושל דיידי ריילנדס מוצגים בגלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון.
ממוזער|ציור מאת ריי סטרייצ'י של גיסתה פרנל סטרייצ'י .

כאשר זכות ההצבעה הוענקה חלקית לנשים ב-1918 ונשים הורשו להתמודד לפרלמנט, ניסתה סטרייצ'י להתמודד כמועמדת עצמאית מטעם מחוז הבחירה ברנטפורד וצ'יזיק בבחירות הכלליות בשנים 1918, 1922 ו-1923, אך ללא הצלחה. בהמשלך שנות ה-20 היא התנגדה ליוזמה שהובילה אלינור ראת'בון להקמת מסגרת פמיניסטית כוללת. בשנת 1931 מונתה ליועצת הפרלמנטרית של ננסי אסטור, האישה הראשונה שנבחרה לפרלמנט, ובשנת 1935 נבחרה לעמוד בראש הפדרציה לתעסוקת נשים.

 חיים אישיים 
ב-31 במאי 1911 נישאה ריי לאוליבר סטרייצ'י, ולשניים נולדו שני ילדים משותפים - הסופרת ברברה סטרייצ'י (ילידת 1912) וחלוץ מדעי המחשב כריסטופר סטרייצ'י (יליד 1916). אוליבר סטרייצ'י היה אחיו הבכור של הביוגרף ליטון סטרייצ'י, אחד החברים המרכזיים בקבוצת בלומסברי. אחים אחרים במשפחת סטרייצ'י כללו את הפסיכואנליטיקאי ג'יימס סטרייצ'י, הסופרת דורותי בוסי, ואשת החינוך פרנל סטרייצ'י. חמותה של ריי הייתה הסופרת והסופרג'יסטית ג'יין מריה סטרייצ'י, שעמדה גם היא בראש "מצעד הבוץ" של 1907. גיסתה הייתה הסופרג'יסטית פיפה סטרייצ'י.

סטרייצ'י נפטרה בבית החולים רויאל פרי בלונדון בתחילת שנות החמישים לחייה מאי ספיקת לב, לאחר ניתוח להסרת מיומה ברחם.

 הנצחה 
שמה ותמונתה של סטרייצ'י הונצחו, לצד שמותיהן ותמונותיהן של 58 סופרג'יסטיות אחרות, על בסיס פסלה של מיליסנט בכיכר הפרלמנט, שנחנך באפריל 2018.

בתה של סטרייצ'י, ברברה, התראיינה לפרויקט התיעוד של הסופרג'יסטיות של ההיסטוריון בריאן הריסון, לראיון בן 3 חלקים מינואר 1977 וראיון נוסף מאוגוסט 1979.

 עבודותיה 
 The World at Eighteen
 Marching On
 Shaken By The Wind

 ביוגרפיות 

 ספרי עיון 

 קישורים חיצוניים 

 Works by Ray Strachey at Faded Page (Canada)
 Ray Strachey, The Women's Library at London Metropolitan University
 Oxford Dictionary of National Biography

 הערות שוליים 

קטגוריה:סופרג'יסטיות בריטיות
קטגוריה:סופרות בריטיות
קטגוריה:פמיניסטיות בריטיות
קטגוריה:פוליטיקאיות בריטיות
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1887
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1940