קרטיס הוקס ברוגדן

קרטיס הוקס ברוגדן (באנגלית: Curtis Hooks Brogden; ) היה חוואי, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הדמוקרטית עד 1867, ולאחר מכן המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1839- 1851 וב-1887, כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית בשנים 1852–1857 ובשנים 1868–1872, כסגן מושל קרוליינה הצפונית השני בשנים 1873–1874, ומתוקף תפקידו זה, כשנפטר טוד רובינסון קולדוול הוא כיהן במקומו כמושל קרוליינה הצפונית ה-42 עד 1877, ולאחר מכן ועד 1879 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
ראשית חייו
קרטיס הוקס ברוגדן נולד ליד גולדסבורו שבמחוז ויין שבקרוליינה הצפונית, כבנם של פירס ברוגדן, חקלאי, ושל אימי (לבית בירד) ברוגדן. משפחתו הייתה משפחת קווייקרים ממוצא אנגלי שהגיע למחוז דובס בתקופה הקולוניאלית. אף על פי שהוא למד בבתי הספר המקומיים במחוז כמו רבים מתושבי החוות באותה התקופה, ההזדמנות שלו לקבל חינוך גבוה הייתה מוגבלת, אך הוא היה אוטודידקט שלמד בכוחות עצמו.

שירות צבאי
אביו של ברוגדן לחם במלחמת 1812, וסבו, תומאס ברוגדן, שירת בצבא הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית. ברוגדן המשיך את המורשת המשפחתית, ובגיל 18 התגייס למיליציה של קרוליינה הצפונית. הוא היה לקצין בדרגת קפטן, והמשך קודם עד לדרגת מייג'ור גנרל. במלחמת האזרחים האמריקאית הוא שירת בצבא הקונפדרציה, אם כי הוא לא החזיק בתפקידי פיקוד בשדה עקב שהותו בראלי בשל שירותו בתפקידים שונים בממשלת המדינה.
קריירה פוליטית
ב-1838 נבחר בורוגדן לראשונה לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית כדמוקרט ג'קסוני, ובגיל 22 היה צעיר חברי הבית. הוא נודע בכינוי "נער המחרשה הרהוט ממחוז ויין", ושירת בבית הנבחרים עד 1851, כשבתקופה זו הוא כיהן במשך זמן לא מועט כיושב ראש ועדת הכספים של הבית. ב-1838 הוא גם נבחר כשופט השלום של מחוז ויין, תפקיד שבו הוא כיהן במשך עשרים שנה רצופות. ברוגדן למד משפטים, וב-1845 התקבל ללשכת עורכי הדין, אך מעולם לא עסק באופן רציני במקצוע.

ב-1852 נבחר ברוגדן כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית, בו הוא כיהן עד 1857. באותה שנה הוא נבחר על ידי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית כחשב הכספים של המדינה, תפקיד בו הוא שימש עשר שנים במהלך משבר הפרישה, מלחמת האזרחים והצהרת האמנציפציה. באותן שנים הוא כרת ברית פוליטית עם ויליאם וודס הולדן, שכשמלחמת האזרחים הלכה והתמשכה, היה למבקר בולט של ממשלת הקונפדרציה, היה מנהיג של תנועת השלום בקרוליינה הצפונית, ובסופו של דבר מונה כמושל קרוליינה הצפונית לתקופה קצרה ב-1865 על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון, וב-1868 נבחר לתפקיד בזכות עצמו.
התמיכה בזכות הבחירה של השחורים
לאחר תום מלחמת האזרחים, לא היו הרפובליקנים הרדיקלים בקונגרס שבעי רצון מגישתו המתונה של הנשיא ג'ונסון למדיניות השיקום. מתוך דאגה מכך שמדינות הדרום העבירו חוקים להגבלת העבדים המשוחררים, הם חוקקו את חוקי השיקום הצבאיים  שעל פיהן הוחלפו באופן זמני ממשלות המדינות, ניסו לגרום לחברות במדינות לשתף פעולה באופן מלא עם האמנציפציה של האפרו-אמריקאים, ולמסד עבודה חופשית וזכויות אזרח עבור השחורים. החוקים קבעו שמדינות הקונפדרציה לשעבר חייבות לאפשר זכות הצבעה לשחורים בחוקותיהן החדשות.

לצעדים אלו התנגדו רוב הלבנים במדינות הדרום, אם כי קרוליינה הצפונית כבר הרחיבה את זכות ההצבעה לשחורים בני חורין לפני שביטלה אותה ב-1835 לאחר מרד נט טרנר. בקרוליינה הצפונית שלפני המלחמה, היו השחורים כשליש מאוכלוסיית המדינה, ובאזורים מסוימים היו הרוב. בעיר וילמינגטון היה שיעור השחורים בני החורין הגבוה ביותר ערב המלחמה. בשל אמונתו הקווייקרית, תמך ברוגדן בהרחבת זכות ההצבעה לשחורים.

המעבר למפלגה הרפובליקנית
לאחר המלחמה הלך ברוגדן בעקבותיו של הולדן, והצטרף לשורות המפלגה הרפובליקנית. שינוי זה, והתמיכה שלו בזכות הבחירה של השחורים, הכו בתדהמה את ידידיו אנשי הקונפדרציה לשעבר שהתנגדו לאפשר לשחורים להצביע, שכן המפלגה הרפובליקנית בקרוליינה הצפונית נשלטה אז על ידי "ציקלונאים" , עבדים משוחררים ותומכי זכויות השחורים .

ב-1867 ייצג ברוגדן את מחוז ויין בוועידת החוקה של קרוליינה הצפונית. ב-1868 הוא נבחר שוב לסנאט של קרוליינה הצפונית, וכיהן בו עד 1872. הוא גם היה חבר בחבר האלקטורים, בו הוא הצביע בעד יוליסס ס. גרנט. ב-1870 הוא מונה כגובה המס הפדרלי. כחבר הסנאט הוא תמך בהולדן כמושל, והצביע נגד הדחתו.

ב-1872 נבחר ברוגדן מטעם הרפובליקנים כסגן מושל קרוליינה הצפונית, וכיהן תחת המושל טוד רובינסון קולדוול. כשנפטר קולדוול בעת כהונתו ב-1874, ירש אותו ברוגדן בתפקידו. אז כבר השיבו הדמוקרטים לעצמם את השליטה בבית המחוקקים, בין השאר באמצעות דיכוי זכויות ההצבעה של השחורים על ידי אנשי "החולצות האדומות" .
מושל קרוליינה הצפונית
במהלך תקופת כהונתו כמושל, עשה ברוגדן ניסיון נמרץ יותר בהשוואה לקודמיו הרפובליקנים לעבוד עם הדמוקרטים ששלטו בבית המחוקקים, והתמקד בתכנון רשת הרכבות והרחבת החינוך הגבוה. הוא פעל בחריצות לפתוח מחדש את אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בה הוא היה חבר בחבר הנאמנים בשנים 1869–1872. הוא גם קרא להקמת קולג' עבור השחורים. בעת שעשה מאמצים לצמצום החוב המדינתי, הוא תמך בבניית בית סוהר מדינתי. במהלך כהונתו כמושל, השלימה הממשלה הפדרלית את בניית מגדלור קריטק  שיאיר את הרצף האפל האחרון על קו החוף לאורך איי המחסום החיצוניים  של קרוליינה הצפונית, שזה מכבר היה ידוע כבית הקברות לספינות של האוקיינוס האטלנטי . ב-1876 ייצג ברוגדן את קרוליינה הצפונית בתערוכת המאה  בפילדלפיה.
חבר בית הנבחרים
בעת שכיהן כמושל, נבחר ברוגדן ב-1876 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של קרוליינה הצפונית, שהיה מעוז של הבוחרים השחורים. בעת כהונתו בבית הנבחרים הוא פעל להשיג תקציבים לעבודות ציבוריות עבור מדינתו והפחית את המיסים הפנימיים. הוא גם קידם את הבחירות הישירות לנשיאות ואת תשלומי הגמלאות לוותיקי מלחמת ארצות הברית-מקסיקו. הצבעתו יחד עם הרוב הדמוקרטי בעת חוק הארגון מחדש של צבא ארצות הברית זכתה לאי-אהדה בקרב ציבור בוחריו הרפובליקנים.

ברוגדן כיהן תקופת כהונה אחת בבית הנבחרים, וב-1878 לא היה מועמד לתקופת כהונה נוספת, שכן בשנה זו הייתה יריבות קשה בקרב הרפובליקנים במחוז הקונגרס השני. על רקע האשמות בשחיתות, הדמוקרטים בחרו בקושי את מועמדם, ויליאם ה. קיצ'ין . שנתיים לאחר מכן ניסה ברוגדן להשיב לעצמו את מושבו בקונגרס. לאחר שרפובליקנים רבים התווכחו על תוצאות הוועידה הסוערת, הוא פרסם הצהרה רחבה שבה הוא הכריז על עמו כמועמד עצמאי נגד מועמד הוועידה, המהגר מהצפון אורלנדו הבס . ברוגדן קרא להורדת המיסים והאשים את הבס על כך שלא ייצג את האינטרסים של הדרום. אך מאמציו עלו בתוהו כאשר סגרו את המינויים בתגובה לכניסת מועמד דמוקרטי שלישי למרוץ. מחוז ויין הועבר למחוז הקונגרס השלישי לפני המסע הבא של ברוגדן לקונגרס. ב-1884 הוא זכה במועמדות, אך הובס בבחירות הכלליות על ידי הדמוקרט וורטון ג'קסון גרין.
שנותיו האחרונות
לאחר שנוצח בבחירות לקונגרס, פרש ברוגדן מהחיים הפוליטיים, למעט תקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית ב-1887. בבית, שנשלט אז על ידי הרפובליקנים ועל ידי העצמאיים, הוא דיבר בעד שינוי המערכת הריכוזית והבלתי ישירה של ממשלות המחוזות שהדמוקרטים יצרו עשר שנים לפני כן כדי "להציל" את מזרח המדינה מ"שלטון השחורים". בית הנבחרים העביר חוק לשינוי המערכת, אך הסנאט של קרוליינה הצפונית לא אישר אותו. ב-1888 לא נבחר ברוגדן לתקופת כהונה נוספת. אז הוא כבר היה אחד מבעלי הקרקעות הגדולים במחוז ויין, והקדיש את זמנו לניהול חוותו.

מטרתו של ברוגדן להקים קולג' עבור השחורים הגיעה לידי מימוש יותר מעשור לאחר שעזב את לשכת המושל. ב-7 במרץ 1887 החליטה האספה הכללית של קרוליינה הצפונית על הקמת אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית על בסיס מענק קרקע והוא נקרא אז "הקולג' של קרוליינה הצפונית לחקלאות ולאומנות מכנית". במערכת של ההפרדה הגזעית, היה המוסד פתוח רק לסטודנטים לבנים. על פי חוק מענקי הקרקע של מריל  מ-1890, נדרשו המדינות לקיים קולג'ים עבור סטודנטים מכל הגזעים. כדי לעמוד בתנאי החוק, יצרה קרוליינה הצפונית ב-1891 תוכניות הכשרה במסגרת מה שהיה לאוניברסיטת המדינה A&T של קרוליינה הצפונית , שמלכתחילה היה מוסד שנועד לאוכלוסיית השחורים.
משפחתו
אחיו של ברוגדן, ויליס ה. ברוגדן, הורשע ב-1892 ברצח בעקבות סכסוך על ירי באחת מפרותיו שהוביל למותו של אחד משכניו. וילס ברוגדן טען שהוא הלם באיש בראשו באמצעות אלה כצעד של הגנה עצמית לאחר שהותקף בסכין, והוא נפטר מפצעיו שבועות מספר לאחר מכן. על אף עדויות אופי, ושלושה מחברי חבר המושבעים שהיו בעדו (שניים מהם היו קשורים אליו בקשרי נישואים, ואחד מהם טען לחפותו של ויליס) הוא נמצא אשם בהריגה ברשלנות. לאחר שהוא נידון לשש שנות מאסר, ערער עורך דינו על גזר הדין, והוא שוחרר ממאסר בערבות של 5,000 ששילם אחיו המושל לשעבר. ב-1893 קיבל וילס ברוגדן חנינה מהמושל תומאס מייקל הולט, שבמידה מסוימת הייתה שנויה במחלוקת.

אחיינו של ברוגדן, וילס ג'. ברוגדן , בנו של וילס ה. ברוגדן, היה עורך דין בולט, שכיהן כראש עיריית דרהאם בשנים 1911–1915, וב-1925 מונה על ידי המושל אנגוס וילטון מקלין כשופט בבית המשפט העליון של קרוליינה הצפונית, תפקיד בו הוא כיהן עד מותו ב-1935.

אחיין נוסף של ברוגדן, ל. קרמנר ברוגדן, היה המפקח על בתי הספר הציבוריים בקינסטון בראשית המאה ה-20, ובהמשך שימש כמפקח על החינוך הכפרי של קרוליינה הצפונית.

מותו והנצחתו
קרטיס הוקס ברוגדן היה רווק כל ימי חייו. הוא נפטר בביתו שבגודלסבורו ב-5 בינואר 1901. הוא נטמן בבית הקברות וילודייל שבעיירה.

בית ספר במחוז ויין קרוי על שמו.

נקודת ציון היסטורית של קרוליינה הצפונית מסמנת את ביתו של ברוגדן לצד כביש 13 מדרום לגולדסבורו.
לקריאה נוספת
 Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1141.

קישורים חיצוניים
 קרטיס הוקס ברוגדן באתר אגודת המושלים הלאומית 

 קרטיס הוקס ברוגדן באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
 קרטיס הוקס ברוגדן באתר The Political Graveyard 


הערות שוליים

קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1901