רוברט ליווינגסטון ביקמן

רוברט ליווינגסטון ביקמן (באנגלית: Robert Livingston Beeckman; ) היה ברוקר, ספורטאי ופוליטיקאי אמריקאי מרוד איילנד, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של רוד איילנד בשנים 1908–1912, לאחר מכן ועד 1914 כחבר הסנאט של רוד איילנד, וכמושל רוד איילנד ה-52 בשנים 1915–1921.
ראשית חייו
רוברט ליווינגסטון ביקמן נולד בניו יורק, כבנם של גילברט ליווינגסטון ביקמן  ושל מרגרט אתרתון (לבית פוסטר) ביקמן. אחותו, קתרין ליווינגסטון, הייתה נשואה ללואיס לאשר לורילרד, בנו של איש העסקים פייר לורילרד השלישי . אחות אחרת שלו, מרתה ביקמן, הייתה נשואה לבנקאי מניו יורק, איימוס טאק פרנץ'. שורשי המשפחה מגיעים עד למתיישבים הולנדים שהגיעו לניו אמסטרדם ב-1654. בין אבותיו של ליווינגסטון היו רוברט ליווינגסטון הזקן , חותם הכרזת העצמאות של ארצות הברית פיליפ ליווינגסטון, ו"הצ'נסלור" רוברט ליווינגסטון.

בבעלות משפחתו הייתה החברה הפיננסית לפסלי ביקמן ושות' (Lapsley Beeckman & Co).בצעירותו של ביקמן, עברה המשפחה לניופורט, רוד איילנד.
קריירה עסקית
בגיל 16 החל ביקמן את הקריירה שלו כברוקר בחברה בניו יורק. בגיל 21 הוא היה לאחד החברים הצעירים ביותר אי פעם של הבורסה לניירות ערך בניו יורק, בה הוא היה חבר בשנים 1887–1906. ב-1916 הוא כבר פרש מעסקי נירות הערך. לאחר מכן הוא היה חבר במועצות המנהלים של כמה תאגידים, כולל חברת הנאמנות העסקית, חברת הנאמנות של ניופורט, חברת הכסף הבינלאומית  והקזינו של ניופורט.
ספורטאי
ביקמן היה גם שחקן פולו וטניסאי בולט. ב-1886 הוא העפיל לגמר היחידים של אליפות ארצות הברית הלאומית בטניס (כיום אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס), שם הוא נוצח על ידי האלוף שהגן על תוארו, .
מחוקק ברוד איילנד
המשרה הפוליטית הראשונה של ביקמן הייתה חבר בית הנבחרים של רוד איילנד מטעם ניופורט בשנים 1908–1912. באותה תקופה הוא אמר שהוא "נכנס לפוליטיקה הפעילה משום שהוא האמין שזוהי חובתו. הוא חש שהגיע הזמן לנקוט בצעד זה, שאותו הוא שקל בזהירות לפני שקיבל את האחריות של המשרה שהוא נטל על עצמו". בשנים 1912–1914 כיהן ביקמן כחבר הסנאט של רוד איילנד.
מושל רוד איילנד
ב-1914 נבחר ביקמן כמושל רוד איילנד ה-52, תפקיד בו הוא כיהן מינואר 1915 ועד ינואר 1921 במשך שלוש תקופות כהונה של שנתיים כל אחת. במהלך תקופת כהונתו, קידם ביקמן רפורמות במוסדות המדינה, כולל בתי החולים, בתי הסוהר, והמוסדות לחולי נפש, הנהיג מס ירושה, והקים את מועצת החנינות המדינתית. ביקמן דחף לביטול הבעלות על רכוש כתנאי לקבל זכות הצבעה.

ביקמן היה מושל רוד איילנד במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא בירך באופן רשמי את מרשל ז'וזף ז'ופר בבוסטון יחד עם מושלים אחרים של מדינות ניו אינגלנד. הוא "הביע את תקוותו שצרפת תמצא אצל האמריקנים את הנחמה והסיוע כפי שארצם [ארצות הברית] מצאה בצרפת בימים האפלים של המהפכה האמריקנית". ביקמן ביקר את החיילים מרוד איילנד בשדה הקרב בצרפת, ודחף להקצבה של המדינה לסיוע למשפחות החיילים.

במהלך תקופת כהונתו של ביקמן כמושל התרחשה גם מגפת השפעת הספרדית, שהכתה ברוד איילנד בראשית ספטמבר 1918. בעצת המפקח הראשי על הבריאות, צ'ארלס ו. צ'אפין , הוא עיכב את צו הסגר עד -6 באוקטובר. שיא המגפה התרחש בין 3 ועד 9 באוקטובר, כשיותר מ-6,700 מקרים דווחו. ב-25 באוקטובר הסיר ביקמן את הסגר. גל שני ומצומצם יותר הכה בבתי הספר של רוד איילנד בינואר 1919, וחודש לאחר מכן הוכרז על סיום המגפה ברוד איילנד.
שנותיו האחרונות
לאחר סיום כהונתו כמושל, התמודד ביקמן ב-1922 ללא הצלחה בבחירות על מושב רוד איילנד בסנאט של ארצות הברית, בהן הוא הפסיד לסנאטור המכהן, הדמוקרט פיטר גרי. במהלך מערכת הבחירות, נטען שביקמן ומנהל מסע הבחירות שלו, ג'. הנרי רויטר, לכאורה ניסו לשחד את הרווה ג' לייג'ג'. בסכום של 1,500 דולר. ביקמן הודה בביצוע התשלום, אך "עמד על כך שהוא התבצע בהבנה עם לייג'ג' על כך שהוא יעבוד עבור ביקמן ושהכסף שישולם לו ישמש להוצאות לגיטימיות של מסע הבחירות".
חיים אישיים
ב-1902 נשא ביקמן לאישה את אלינור תומאס מזיינסוויל, אוהיו, בתם של גנרל סמואל ראסל תומאס  ושל אן אוגוסטה (לבית פורטר) תומאס, ואחותו של איש העסקים והספורטאי אדוארד ראסל תומאס . לאחר מות אביה ב-1903 היא ירשה את מחצית ההכנסות של אחוזתו שהייתה בשווי של 10 מיליון דולר.

לאחר מות אשתו הראשונה ב-1920, נישא ביקמן בשנית לעדנה (לבית מרסטון) ברק בספטמבר 1923. עדנה, שהתגרשה מאוסקר מיץ' ברק, הייתה בתו של אדווין ספראג מרסטון, לשעבר הנשיא ויושב ראש מועצת המנהלים של חברת ההלוואות והנאמנות לחקלאים (קודמתה של סיטיגרופ), ושל אמה בנט (לבית דוטי) מרסטון. לביקמן לא היו ילדים. הוא היה חבר פעיל בבונים החופשיים.

ב-1911, בעת ששהה ביקמן במלון ריץ בפריז במהלך טיול בצרפת, התנדנד "אדם שתוי" מול המכונית שבה נסעו ביקמן ורעייתו. האדם נהרג במקום, ביקמן שבר את ידו, ועל אף שאשתו נזרקה שלושה מטרים מהמכונית, היא לא נפצעה.

ב-1912 דווח שביקמן, ששרד תאונות רכבת, פולו ושיט יותר מכל אדם אחר בחברה של ניופורט, היה מעורב בתאונת רכבת בסולפר ספרינגס  שבווירג'יניה המערבית, שממנה הוא ניצל ללא פציעות רציניות.

רוברט ליווינגסטון ביקמן נפטר במעון החורף שלו בסנטה ברברה, קליפורניה ב-21 בינואר 1935, כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן בבית הקברות שבכפר סליפי הולוו שבמדינת ניו יורק. לאחר מותו, נישאה אלמנתו ב-1937 לארצ'יבלד גרלי תאצ'ר.
מעונותיו
ב-1903 רכש ביקמן את ביתו שלעבר של וולאס סי. אנדרוז בשדרה החמישית מספר 854 בניו יורק בסכום של 325,000 דולר. הוא שכר את שירותיהם של האדריכלים וורן ווטמור  לבנות עבורו מעון של שש קומות בסגנון אדריכלות האמנויות היפות שבנייתו הושלמה ב-1905. בני הזוג ביקמן החזיקו את הבית בבעלותם עד 1912, כאשר הם החליטו להעביר את מרכז חייהם לרוד איילנד, ולאחר שהשכירו אותו לבנקאי מפיטסבורג בנג'מין ת'או האב  למשך כמה שנים, נמכר הבית לג'ורג' גרנט מייסון בסכום של 700,000 דולר.

בבעלותו של ביקמן היה גם מעון חורף בפרובידנס, שניזוק בשריפה בינואר 1912. בספטמבר אותה שנה ניזוק גם ביתו בניופורט בשריפה.

בשנים 1913–1921 שכר ביקמן את בית החורף בפרובידנס של התעשיין ותומך המפלגה הרפובליקנית אלפרד מ. קוטס , שבעת שכיהן ביקמן כמושל, שימש כמעון המושל.
לקריאה נוספת
 Sobel, Robert, Raimo, John, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1368-1369

קישורים חיצוניים

 רוברט ליווינגסטון ביקמן באתר אגודת המושלים הלאומית 
 רוברט ליווינגסטון ביקמן באתר The Political Graveyard 


הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מושלי רוד איילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של רוד איילנד
קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1866
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935