החוק נגד הקמת מפלגות

החוק נגד הקמת מפלגות (בגרמנית: Gesetz gegen die Neubildung von Parteien) היה חוק שחוקקה ממשלת גרמניה הנאצית ב-14 ביולי 1933, אשר אסר על הקמת מפלגות פוליטיות ברייך השלישי והפך (דה יורה) את המפלגה הנאצית למפלגה הפוליטית היחידה בגרמניה.

רקע
לאחר עלייתו של אדולף היטלר לשלטון, ב-30 בינואר 1933, הוא החל להשתלט במהירות על כל היבטי הממשל והחברה בגרמניה. אחת מפעולותיו הראשונות הייתה העברת חוק ההסמכה ברייכסטאג, ב-23 במרץ 1933. החוק הסמיך את ממשלת גרמניה (כלומר הפיהרר והקבינט שלו) לחוקק חוקים למשך ארבע שנים, מבלי להגישם לאישור הרייכסטאג או לנשיא הרייך. במהלך תשע השנים הבאות העביר הרייכסטאג, שהפך עתה לגוף חסר חשיבות, שבעה חוקים בלבד. היטלר, שכעת היה בעל סמכויות חירום חדשות ורחבות, השתמש בהן כדי לחוקק סדרת חוקים שנועדו לבסס את שליטתו הדיקטטורית על גרמניה. אמצעי אחד למטרה זו היה חיסול כל מפלגות האופוזיציה והבטחת שליטה מוחלטת למפלגה הנאצית על הפוליטיקה הגרמנית.

על פי הוראות צו שרפת הרייכסטאג, נשללו חירויות אזרחיות רבות שהובטחו לאזרחי גרמניה בחוקת רפובליקת ויימאר, כולל הזכות לחופש הביאס קורפוס, חופש הביטוי, העיתונות וההתאספות. לאחר מכן ניהל האס אה, הן פלוגות הסער הנאציות, מערכה שעיקרה זריעת חרדה וטרור. קורבנה הראשון הייתה יריבתה הקשה ביותר, המפלגה הקומוניסטית של גרמניה, אשר נציגיה ברייכסטאג נאסרו מלהתיישב במושביהם בו, ורובם נעצרו ונלקחו למחנות ריכוז. למעשה, המפלגה הוצאה מחוץ לחוק וקיומה נאסר לחלוטין החל מ-6 במרץ 1933.

לאחר חודשים נוספים רווי אלימות והפחדה נגד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה השתלטה הממשלה על כל נכסיה, ב-10 במאי 1933. ב-22 ביוני אסרו הנאצים את כל פרסומי וכינוסי המפלגה וביטלו את כל המנדטים שלה, הן ברייכסטאג והן בלנדטאגים. חברות במפלגה הוכרזה כבלתי-מתאימה למילוי משרה או תפקיד בשירות הציבורי. ברחבי גרמניה נעצרו שלושת אלפים מפקידי המפלגה, הותקפו, עונו ונכלאו בבתי כלא או במחנות ריכוז. גם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הוצאה אל מחוץ לחוק.

בתחילת יולי נאלצו יתר המפלגות, שייצגו את מעמד הביניים בגרמניה, להתפרק. זאת במקום לעמוד בפני מעצר ומאסר. כל המפלגות הגדולות בימי רפובליקת ויימאר התפרקו רשמית בתוך כשבוע: מפלגת העם הלאומית הגרמנית, שותפתה הקואליציונית של המפלגה הנאצית (27 ביוני), מפלגת המדינה  (28 ביוני), מפלגת המרכז (3 ביולי),  (4 ביולי) ומפלגת העם הגרמנית (4 ביולי).

נוסח

החוק והשפעותיו
כדי להבטיח שההגמוניה של המפלגה הנאצית תעוגן בחוק, חוקקה ממשלת הרייך השלישי את החוק נגד הקמת מפלגות ב-14 ביולי 1933. החוק הכריז על המפלגה הנאצית כמפלגה הפוליטית החוקית היחידה במדינה, וקבע עונש מאסר לכל מי שתומך או מבקש להקים ארגון מפלגתי אחר. קיצור שלושת העונשים בחוק הסתיר את החשיבות ההיסטורית של חקיקתו.

החוק ביסס את המטרות שכבר הושגו באמצעות מסע הטרור הנאצי וכניעתה המוחלטת של האופוזיציה בגרמניה: הוא אישר הקמת מדינה בעלת משטר חד-מפלגתי בגרמניה, שבסופו של דבר תתקיים במשך 12 שנים. בבחירות לרייכסטאג שנערכו בנובמבר 1933 זכתה המפלגה הנאצית בכל 661 המושבים. הרייכסטאג, שבעבר היווה זירת עימותים ודיונים דמוקרטיים, צומצם לפורום בו נשא היטלר נאומים והצהרות פוליטיות אחרות בפני קהל מאזינים צייתן, לצד אימוץ חוקים נוספים שיזם.

ביטול החוק

עם כניעת גרמניה הנאצית בסוף מלחמת העולם השנייה החלו רשויות הכיבוש של בעלות הברית לבצע תהליך של "דה-נאציפיקציה", כלומר, טיהור עמדות השפעה בחברה באירופה מאנשי המשטר הנאצי: בפוליטיקה, בתרבות, בעיתונות, בכלכלה ובמערכת המשפט. בהתאם לכך, , שאושר ב-20 בספטמבר 1945, ביטל 25 חוקים או תקנות נאציים שפורטו בו במפורש, ביניהם חוק ההסמכה וכן החוק נגד הקמת מפלגות. עם החזרת החופש הפוליטי באזורי הכיבוש בגרמניה (למעט האזורים הסובייטים) הקימו רבות מהמפלגות הגרמניות בתקופת רפובליקת ויימאר את עצמן מחדש, כולל המפלגה הקומוניסטית, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ומפלגת המרכז.

קישורים חיצוניים
הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
קטגוריה:חוקים
קטגוריה:1933 בגרמניה
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: חוק ומשפט
קטגוריה:גרמניה הנאצית: פשעים, רדיפות והשמדה