אמיר ח'ניפס

ד"ר אמיר ח'ניפס (נולד ב-9 בנובמבר 1974) הוא חוקר יחסים בין-לאומיים, פרשן מדיני, אקטיביסט ויזם חברתי דרוזי-ישראלי. שימש כחוקר וכמרצה אורח במוסדות אקדמיים רבים בארץ ובעולם, בהם המכללה האקדמית עמק יזרעאל, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת לונדון ואוניברסיטת ג'ורג'טאון בארצות הברית. במקביל לפעילותו האקדמית, מכהן ח'ניפס כיו"ר המרכז הישראלי-הדרוזי, כיו"ר הפורום הדרוזי נגד חוק הלאום ויו"ר התנועה הדרוזית לדמוקרטיה ושוויון. עשייתו הציבורית והמחקרית מתמקדת בקידום השוויון האזרחי במדינת ישראל, בהעמקת שילוב בני העדה הדרוזית במוסדות המדינה ובהובלת מאבקים ציבוריים לשמירה על אופייה הדמוקרטי והשוויוני של החברה הישראלית.

ח'ניפס עוסק בניתוח סוגיות אסטרטגיות וביטחוניות הנוגעות לישראל ולמזרח התיכון, ומתראיין באופן תדיר בפורומים בין-לאומיים, באמצעי תקשורת ובדיוני ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בין היתר הוא מרבה להתריע מפני איומים אזוריים מתפתחים ומבקר את היעדר מדיניות ביטחונית עקבית ביחס לאיומים בגבול הצפון.

 ראשית חייו 
ח'ניפס נולד וגדל בעיר שפרעם למשפחה דרוזית מושרשת, המזוהה עם עשייה ציבורית וביטחונית שנים רבות טרם הקמת המדינה. הוא נינו של השייח' חסן ח'ניפס, מן המנהיגים הבולטים של העדה הדרוזית בתקופת המנדט הבריטי, אשר נרצח בידי המורדים במהלך המרד הערבי הגדול בשנת 1939, לאחר שקרא לבני העדה להימנע מהשתתפות במרד נגד היישוב היהודי בארץ ישראל. כמו כן, הוא נכדו הבכור של השייח' סאלח-חסן ח'ניפס – חבר הכנסת הדרוזי הראשון ומאדריכלי “ברית הדמים” בין העדה הדרוזית למדינת ישראל.

את לימודיו היסודיים רכש בבית הספר הקתולי בשפרעם ובבית הספר של הנזירות בחיפה, ואת לימודיו התיכוניים השלים בתיכון בשפרעם. מסלול חינוכי זה, אשר כלל מפגש יומיומי עם תרבויות, אמונות ושפות שונות, תרם לעיצוב תפיסת עולמו בדבר חשיבות החיים המשותפים והדיאלוג בין קבוצות תרבותיות ודתיות המרכיבות את הפסיפס החברתי בישראל.

אביו, רידאן ח'ניפס, שירת כקצין במשטרת ישראל, ושני אחיו משרתים כקצינים במילואים. ח'ניפס התגייס לצה"ל בשנת 1993 ושירת כלוחם בחטיבת הצנחנים, וכיום מתנדב כקצין בדרגת סרן במילואים בפיקוד העורף.

 השכלה וקריירה אקדמית 
את לימודיו האקדמיים החל ח'ניפס באוניברסיטת חיפה, שם השלים תואר ראשון (B.A.) במדע המדינה ובלימודי המזרח התיכון, ותואר שני (M.A.) במנהל ציבורי. במהלך שנות לימודיו שימש כרכז אקדמי באגודת הסטודנטים וכמזכיר תא אופק, המזוהה עם מפלגת העבודה בקמפוס.

בשנת 2002 זכה במלגת המועצה הבריטית (British Council) למנהיגות עתידית, ובמסגרתה השלים תואר שני נוסף במדעים (M.Sc.) בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 2015 הוענק לו תואר דוקטור (Ph.D.) מהמחלקה ליחסים בינלאומיים בבית הספר ללימודים אוריאנטליים ואפריקאיים.

בשנת 2017 עבר לוושינגטון די. סי. כחוקר פוסט-דוקטורט ב־School of Foreign Service (SFS) של אוניברסיטת ג'ורג'טאון. מחקרו התמקד בזהויות אתניות ומלחמת האזרחים בסוריה, ובמסגרתו שיתף פעולה עם מזכירת המדינה האמריקאית לשעבר, מדליין אולברייט על נייר עמדה אסטרטגי שעסק במלחמת האזרחים הסורית ובתרחישים העתידיים לאזור, מסמך אשר הוצג על ידי ח'ניפס בפורומים מקצועיים שונים.

לאורך שנות פעילותו האקדמית שימש כמרצה אורח באוניברסיטאות בלונדון ובוושינגטון, והעביר קורסים בנושאים הקשורים לסכסוך הישראלי־ערבי, מיעוטים אתניים במזרח התיכון ופוליטיקה של המזרח התיכון.

 פעילות ציבורית ופוליטית 
לאחר סיום התואר הראשון שימש ח'ניפס כיועץ פרלמנטי לחבר הכנסת יוסי כץ עד שנת 2002. במהלך לימודיו האקדמיים המתקדמים בלונדון הועסק בשגרירות ישראל בבריטניה במגוון תפקידים, בין היתר היה שותף לפעילות ההסברה שהובילה השגרירות במאבק נגד יוזמות חרם אקדמי שננקטו נגד מוסדות אקדמיים בישראל בהובלת תנועת ה-BDS. במקביל השתלב בפעילות ציבורית במפלגת הלייבור הבריטית, שימש כפעיל מרכזי בלונדון ומילא את תפקיד מזכיר סניף המפלגה באזור מיל היל שבצפון העיר.

ח'ניפס מזוהה כאחד המבקרים הבולטים והחריפים של חוק הלאום, בשנת 2018 חזר לישראל במטרה להוביל את המאבק למניעת קידום חוק הלאום והקים את “הפורום הדרוזי נגד חוק הלאום”, מתוך אמונה כי החוק פוגע בצביונה הדמוקרטי והשוויוני של מדינת ישראל, ומעמיק תחושת אפליה דווקא בקרב אזרחים הרואים עצמם חלק בלתי נפרד מן החברה והמדינה.

באותה שנה הקים ח'ניפס את המרכז הישראלי-דרוזי, ארגון הפועל לחיזוק הקשר בין העדה הדרוזית לחברה היהודית, עידוד לשירות צבאי משמעותי, קידום שוויון מגדרי ושילוב דרוזים בענפי התעשייה המובילים. במהלך שנות פעילותו זכה המרכז לתעודות הוקרה רבות, ובהן אות המופת על פעילות חברתית, כהוקרה על חיזוק הקשר בין העדה הדרוזית לחברה הישראלית ופעילות סיוע נרחבת בזמן חירום במהלך מלחמת חרבות ברזל.

ח'ניפס פעיל במפלגת העבודה והתמודד בבחירות המקדימות שלה שלוש פעמים: בבחירות המקדימות לכנסת ה-21 נבחר במקום ה-33 ברשימת המפלגה, בבחירות המקדימות לכנסת ה-24 נבחר במקום ה-15, ובבחירות לכנסת ה-25 דורג במקום העשירי ברשימה.

בשנת 2023 ייסד ח'ניפס את התנועה הדרוזית לדמוקרטיה ושוויון. מטרות התנועה הן להציף סוגיות אקוטיות ובוערות בחברה הדרוזית ולהוביל מאבק ציבורי רחב למען קידום דמוקרטיה, שוויון זכויות והזדמנויות, חיזוק מעמד האזרח הדרוזי במדינה והעמקת השיח המשותף בין כלל מרכיבי החברה. התנועה פועלת באמצעים ציבוריים, חינוכיים וחברתיים במטרה להביא לשינוי מדיניות, לחזק הנהגה צעירה ומעורבות אזרחית ולבנות גשרים של שותפות וכבוד הדדי בין קהילות שונות.

עם הכרזת הרפורמה המשפטית בתחילת שנת 2023, הפך ח'ניפס לאחת הדמויות המרכזיות בהתנגדות למהלך בקרב החברה הדרוזית. הוא היה ממובילי “מטה המחאה של העדה הדרוזית” – גוף שריכז את פעילות המפגינים ביישובי העדה ובצמתים המרכזיים בארץ. במסגרת זו נשא דברים באופן תדיר בבמות ציבוריות ברחבי המדינה, והדגיש את הקשר שבין עצמאות מערכת המשפט לבין ההגנה על זכויות מיעוטים ויסודות הדמוקרטיה הישראלית.

בבוקר ה־7 באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, התגייס ח'ניפס לשירות מילואים ממושך בפיקוד העורף במסגרת צו 8. במקביל לשירותו הצבאי הקים וניהל את “חמ"ל הסיוע הדרוזי” - מערך התנדבותי רחב היקף שפעל בפריסה ארצית וריכז תרומות, לוגיסטיקה וחלוקת ציוד חיוני ללוחמים ולמשרתי מילואים שגויסו בהתראה קצרה. בנוסף פעל החמ"ל לאספקת מזון ומוצרי יסוד למשפחות נזקקות, למפונים מהצפון ומהדרום ולאזרחים שנפגעו כלכלית בעקבות המלחמה.
 עמדותיו 
ח'ניפס דוגל בביצור ערכי מגילת העצמאות ככלי מרכזי לחיזוק זהותה הדמוקרטית של מדינת ישראל, למאבק באפליה ממסדית ולהעמקת השוויון האזרחי. לשיטתו, ההגנה על עצמאות מערכת המשפט ועל עקרון השוויון בפני החוק מהווה תנאי יסוד לקיומם של חיים משותפים, דמוקרטיים, ליברליים ושוויוניים בין כלל אזרחי המדינה. בנוסף, ח'ניפס מבקר באופן עקבי את אי-השוויון בנטל האזרחי והצבאי בישראל, ובפרט את מתווי החקיקה המעניקים פטור גורף מגיוס למגזר החרדי תוך הדגשת הלעומתיות הקיימת בין החברה החרדית לבין בני העדה הדרוזית. הוא סבור כי הם פוגעים בחוסן הלאומי ויוצרים חוסר צדק חלוקתי הפוגע בסולידריות החברתית בין הקבוצות המשרתות לבין המדינה.

בנוגע לקשר בין העדה הדרוזית למדינה, מקדם ח'ניפס מעבר מתפיסת “ברית הדמים” ההיסטורית לתפיסת “ברית חיים” - תפיסה השואפת להרחיב את השותפות הביטחונית הקיימת לכדי שותפות אזרחית מלאה. לשיטתו, העדה הדרוזית היא חלק בלתי נפרד מהמרקם החברתי והלאומי של המדינה, ולכן יש לבסס את היחסים על הכרה הדדית והשתלבות שוויונית. כנגזרת מתפיסה זו, ח'ניפס קושר בין תרומתה הביטחונית והחברתית של העדה לבין הצורך בתיקון אפליות ממסדיות. הוא פועל לקידום שוויון בתחומי התכנון והבנייה, פיתוח תשתיות ביישובים הדרוזיים, חינוך וחיזוק הפריפריה, תוך דרישה להקצאת משאבים הוגנת לאוכלוסיות המשרתות במערכת הביטחון ותורמות לכלכלת המדינה.

בתחום המדיני והביטחוני עוסק ח'ניפס בניתוח איומים אסטרטגיים אזוריים ומתראיין באופן תדיר בפורומים בינלאומיים ובדיוני ועדות הכנסת. בין היתר הוא מבקר את מה שהוא מגדיר כהיעדר מדיניות ביטחונית עקבית אל מול האיומים בחזית הצפונית, ומתריע מפני הסיכונים האסטרטגיים הנובעים ממשטרו של אל-גולאני ומהתבססות כוחות פונדמנטליסטיים וקיצוניים בדרום סוריה.

בנוסף, מדגיש ח'ניפס כי המפתח למיגור תופעות הפשיעה והאלימות בחברה הערבית טמון בשינוי מדיניות ממשלתי רחב, הכולל הקצאת משאבים משמעותית למערכת האכיפה, הצבת המאבק בפשיעה בראש סדרי העדיפויות של המשטרה, לצד השקעה בחינוך איכותי ובהזדמנויות תעסוקה. לשיטתו, שיפור רמת החיים ביישובים והעמקת ההשקעה החברתית הם תנאי הכרחי ליצירת יציבות ארוכת טווח, לחיזוק הביטחון האישי ולהשבת תחושת הביטחון בקרב אזרחי המדינה.
 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974