הכתרת הבתולה (רובנס)

הכתרת הבתולה הוא ציור מאת פטר פאול רובנס, שנוצר בסביבות השנים 1613–1620. היצירה נמנית עם קבוצת סקיצות שמן שצוירו כהכנה לציורי תקרה רחבי היקף, ומאופיינת בביצוע חופשי ובפורמט המותאם לצפייה מלמטה. הציור מצוי כיום באוסף גלריית קורטולד בלונדון.

תיאור היצירה
היצירה מתארת סצנה מן הברית החדשה שבה ישו מכתיר את אמו מרים כמלכת השמים בעת עלייתה השמיימה. הסצנה מהווה את החלק הימני של צמד אפיזודות מחיי ישו, אשר נכללו יחד באותו מכלול רעיוני.

הקשר רעיוני וייעוד היצירה

הסקיצות שימשו בסיס ליצירת ציורים סופיים שבוצעו בידי עוזריו של רובנס. ציורים אלה נכללו בסדרה רחבה של שלושים ותשעה ציורי קנבס גדולים, אשר עיטרו את תקרת כנסיית איגנטיוס הקדוש בלובויולה שבאנטוורפן. הסדרה הושלמה בשנת 1621, אך נהרסה כליל כעבור כמאה שנה, לאחר שברק פגע בכנסייה וגרם לשריפה. היצירה נחשבת לחשובה בשל השתייכותה למכלול זה, אשר אבד ואינו קיים עוד.

תולדות הבעלות
הציור היה בבעלותו של הבנקאי היהודי הגרמני הרברט גוטמן, בנו של אויגן גוטמן, מייסד בנק דרזדנר. גוטמן היה אספן פעיל של אמנות אסלאמית ושל ציורי אמני עבר אירופיים, וכיהן כדירקטור בבנק דרזדנר לאחר מות אביו. בעקבות המשבר הבנקאי בגרמניה בשנת 1931 נאלץ לפרוש מתפקידו, ובשנת 1934 מכר את אוסף האמנות שלו במכירה פומבית בברלין.

לאחר המכירה הגיע הציור לבריטניה, כאשר נרכש במכירה פומבית בבית סותבי'ס בידי הרוזן אנטואן זיילרן, אספן אמנות ידוע. זיילרן החזיק באוסף נרחב של יצירות מאת רובנס, וראה חשיבות מיוחדת ברכישת סקיצות כהכנה לשחזור פרויקטים ציוריים שאבדו. היצירה נכללה באוספו עד שהועברה למכון קורטולד במסגרת עיזבון בשנת 1978.

בשלהי המאה העשרים ובראשית המאה העשרים ואחת העלו צאצאיו של הרברט גוטמן תביעה להשבת היצירה, בטענה כי מכירתה בשנת 1934 נעשתה בכפייה על רקע רדיפה אנטישמית מצד המשטר הנאצי. נטען כי גוטמן נאלץ למכור את אוסף האמנות שלו בטרם יוחרם בידי הנאצים, ולכן היה על מכון קורטולד להשיב את היצירה למשפחה.

הדיון בתביעה התקיים בפני ועדת הייעוץ להשבת נכסים תרבותיים של הפרלמנט הבריטי. במהלך הדיון הוצגו ראיות לכך שבנק דרזדנר עבר תהליך נאציפיקציה וכי הופעלו לחצים כלפי עובדים יהודים, אך במקביל נשמעו עדויות שלפיהן גוטמן צבר חובות כבדים בעקבות השקעות כושלות, ובהן מסחר עתידי בכותנה מצרית, אשר פגעו במצבו הכלכלי. הוועדה קבעה כי אין די בראיות כדי להוכיח שמכירת היצירה בוצעה כתוצאה ישירה של רדיפה אנטישמית, וכי עוצמת הטענה המוסרית של התובעים אינה מספקת להמלצה על השבת היצירה או על פיצוי כספי. לפיכך הוחלט כי היצירה תישאר בבעלות מכון קורטולד.

הערות שוליים

קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים