ביסטשיצה קלודזקה

בּיסְטְשִיצַה קְלוֹדְזְקַה (בפולנית: Bystrzyca Kłodzka, הגייה מדויקת של המילה השנייה: קְווֹוצְקה; בגרמנית: Habelschwerdt, נהגה: הַאבְּלְשְׁוֶרְדְט) היא עיירה היסטורית במחוז קלודזקו, בפרובינציה שלזיה התחתית בדרום מערב פולין. נכון ל-2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-18,000 תושבים. העיר העתיקה מפורסמת במבניה ההיסטוריים.

 גאוגרפיה 
ממוזער|200x200 פיקסלים|העיר העתיקה ונהר ניסה (Nysa)
ביסטשיצה קלודזקה שוכנת כ-20 קילומטרים דרומית לקלודזקו, בעמק קלודזקו, ליד מפגש הנהרות ניסה קלודזקה וביסטשיצה לומניצקה , למרגלות הרי ביסטשיצה (Góry Bystrzyckie), שלוחה של רכס הסודטים המרכזיים.

 היסטוריה 
אזור ביסטשיצה קלודזקה של ימינו היה מיושב לפחות במשך ששת אלפים שנה. בתקופת האימפריה הרומית הקימו הקלטים יישובים קבועים רבים באזור לאורך דרך הענבר העתיקה. ישנן גם חפירות ארכאולוגיות רבות של שרידי תרבות לוסאטיינית (Lusatian culture), שהתקיימה בשלהי תקופת הברונזה ותחילת תקופת הברזל (1300–500 לפנה"ס), באזור זה.

 ימי הביניים 
העיירה האבלשוורדט נוסדה באמצע המאה ה-13 על ידי מתיישבים גרמנים באחוזות שבבעלותו של האציל הבוהמי האוול ממרקווארטיצה (Havel of Markvartice), בעלה של הקדושה זדיסלבה ברקה . הם התיישבו על נתיב הסחר שהיה לאורך נהר ניסה מוורוצלב בשלזיה, דרך הסודטים ועד לפראג.
ממוזער|200x200 פיקסלים|חומות העיר
ב-4 ביולי 1319 העניק יוהאן מלך בוהמיה לתושבים אוטונומיה של עיר מלכותית ישירה ואת הזכות לבנות חומות עיר. החומה נבנתה בצורת אליפסה לא סדירה, שהותאמה לצורת העמק. חפיר הגן על העיר ממערב ומצפון והמדרונות גבוהים בצדדים הדרומי והמזרחי ייתרו הגנות נוספות. חומות ההגנה של העיר נבנו מאבני הריסות מקומיות ועובין היה כמטר אחד. בראשן החומה עבר שביל הגנתי עם מעקה מחובר. בצד המזרחי הגיעה החומה לגובה כ-10 מטרים. בתחילה, הובילו שני שערים אל העיר: שער המים מדרום ושער קלודזקו מצפון-מזרח. לאחר 1580 נבנה שער שלישי, "השער החדש", נבנה בצד המערבי.

בהמשך, תוכננה כיכר השוק ונבנה בית העירייה. המבנים נבנו בסגנון האדריכלות הגותית והעיר נחשבת לאחת הדוגמאות הקלאסיות לאדריכלות מימי הביניים.

זכויות העיר אושרו על ידי בנו של המלך יוהאן, קרל הרביעי, בשנת 1348 והאבלשוורדט קיבלה מספר זכויות יתר נוספות, ביניהן הזכות לסחור במלח, תבלינים ובדים.

עד אמצע המאה ה-14 עבר האזור כולו, מספר פעמים, בין שליטים פולנים ובוהמיים.

ב-1459 שולבה העיר ברוזנות קלדסקו , שהייתה חלק מארצות כתר בוהמיה, והמשיכה להתפתח, עד לפרוץ המלחמות ההוסטיות בתחילת המאה ה-15 שבהם נשרף חלק מהעיר, פרצו מגפות ובנוסף, נהרסה העיר כתוצאה ממספר שיטפונות רצופים.

במסעו של המלך ההונגרי מתיאש הראשון נגד המלך ייז'י מלך בוהמיה, בשנת 1459 העיר נבזזה ובשנת 1475 פרצה בעיר שריפה גדולה שהחריבה את העיר.

 החל מהמאה ה-16 
ב-1567 נכבש האזור על ידי בית הבסבורג, אם כי הרוזנים המקומיים שמרו על סמכויותיהם. האבלשוורדט והכפרים הסובבים אותה אוכלסו מחדש בהדרגה, בעיקר במתיישבים ממרכז גרמניה ומפולין קטן והכלכלה החל להתחזק. במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית הפך האזור לאחד המרכזים האזוריים של הפרוטסטנטיות.

בסוף המאה ה-16 נבנה בניין העירייה בתים רבים העיר, בסגנון הרנסאנס. בעיר נסללו כבישים והוקמה מערכת ביוב, אך בתקופת מלחמת שלושים השנים וכן בשל צעדים חמורים שננקטו נגד-הרפורמציה, נפגעה העיר קשות והסתיימה תקופת השגשוג.

העיר נהרסה שוב, ב-14 בפברואר 1745, במהלך המלחמה השלזית השנייה ומשנת 1763 עברה האבלשורדט, יחד עם כל האזור ורוב שלזיה, לשלטון פרוסי. במלחמת הירושה הבווארית, נפגעה העיר ובמהלך המלחמות הנפוליאוניות, העיר נכבשה על ידי כוחות צרפתיים וישב בה חיל מצב של הגרנד ארמה, עד 1813.
ממוזער|200x200 פיקסלים|בניין העירייה
באמצע המאה ה-19 החלה העיר להתאושש. בניין העירייה נבנה מחדש ותושבים התיישבו בחפיר העיר וכן מחוץ לחומות. ב-1877 חוברה האבלשוורדט לעיר הגדולה ברסלאו באמצעות מסילת רכבת (כ-100 קילומטר צפונה) ובשנת 1885 מנתה אוכלוסיית האבלשוורדט 5,597 תושבים, רובםקתולים. בסוף המאה ה-19 הפך עמק קלודזקו לאזור תיירות פופולרי, נבנו מלונות, מבני סנטוריום וספא ששימשו את הבורגנות העשירה של ברסלאו, ברלין, וינה וקרקוב .

 המאה ה-20 
מאחר שלא היו באזור תעשייה, או מחנות צבא, ניצלה העיר מהרס, במהלך מלחמת העולם השנייה. הצבא האדום הגיע למקום רק לאחר כניעת גרמניה. לאחר המלחמה העיר שבה שוב לגבולות, כחלק מהסכם פוטסדאם והיא חזרה להיקרא בשמה הפולני ההיסטורי: ביסטשיצה. המלה השנייה - קלודזקה - נוספה רק כדי להבדילה מיישובים פולניים אחרים בעלי אותו שם, ומצביעה על קרבתה לעיר קלודזקו

בשנת 1961 הורחבו גבולות העיר וב-1964 נוסד בה המוזיאון לקופסאות גפרורים (Muzeum Filumenistyczne). לאחר 1990 קרסה תעשיית הגפרורים והמפעל הגדות בעיר הוא לייצור נייר. העיר ממשיכה להיות אתר נופש הרריים פופולרי, בעיקר לתיירות וספורט חורף בשלזיה התחתונה.

בספטמבר 2024, העיירה נפגעה קשות מהסופה בוריס (שיטפונות במרכז אירופה).

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 



 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:שלזיה תחתית: ערים