ספטימיוס אנטיוכוס

ספטימיוס אנטיוכוס (בלטינית: Septimius Antiochus, ביוונית: Άντίοχος; מת לאחר שנת 273 לספירה) היה חומסן שלטון רומי בסוריה במהלך המאה ה-3.

בשנת 272 הביס הקיסר הרומי אורליאנוס את ממלכת תדמור הבדלנית. מלכה, והבאלת, ואמו, זנוביה, היו בשבי הרומי. בשנת 273 פרץ מרד נוסף נגד השלטון הרומי בתדמור. המורדים פנו תחילה למושל מטעם אורליאנוס, מרקלינוס , בבקשה שיהפוך לקיסר, אך הוא העמיד פנים שהוא שוקל את ההצעה תוך כדי שליחת מכתב לאורליאנוס ובו התרעה מפני המרד. בזמן שהמורדים המתינו, הם החליטו להעלות לקיסר את ספטימיוס אנטיוכוס, שנודע כבנה של זנוביה.
כאשר הקיסר קיבל את מכתבו של מרקלינוס, הוא פעל במהירות, והעיר הוחזרה לשלטון הרומי באביב 273.
אורליאנוס העניש את העיר בחומרה, אך מסופר כי חס על אנטיוכוס. 

אנטיוכוס טען שהוא צאצא של מלכת מצרים קלאופטרה השביעית ושל מלכי סוריה. יש ספק מסוים לגבי הקשר שלו לזנוביה.
כתובת שנמצאה בתדמור טוענת כי הוא בנה של זנוביה. אולם ייתכן שטענה זו מגזימה בקרבה ביניהם למטרות תעמולה. ייתכן שהוא אינו קשור, וטען לקרבה משפחתית למטרות פוליטיות; ייתכן שהוא אביה, שנקרא גם אנטיוכוס; ייתכן שהוא אכן היה בנה הביולוגי, או אולי בן מאומץ;  ייתכן שהוא בנה של זנוביה ממישהו שאינו בעלה אודינת, מלך תדמור, ובמקרה כזה הוא היה צעיר למדי, אולי בן חמש בלבד.

הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
קטגוריה:תדמור
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות