מדיירה (אי)

מדיירה הוא אי פורטוגלי, הגדול והמאוכלס ביותר בארכיפלג מדיירה. שטחו 740.7 ק"מ, כולל Ilhéu de Agostinho, Ilhéu de São Lourenço, Ilhéu Mole (צפון מערב). נכון לשנת 2021, מנתה מדיירה אוכלוסייה כוללת של 245,595 תושבים.

האי הוא פסגת הר געש מגן  שקוע וענק המתנשא לגובה של  מקרקעית האוקיינוס האטלנטי. הר הגעש נוצר על גבי בקע מזרח-מערבגלדמאכר ואחרים, 2000.Ribeiro, 2001 בקרום האוקיינוס  לאורך הלוח האפריקאי, החל מתקופת המיוקן לפני למעלה מחמישה מיליון שנה והמשיך בפלייסטוקן עד לפני כ-700,000 שנים. לאחר מכן הגיע סחף נרחב, שיצר שני אמפיתיאטראות גדולים, הפתוחים דרומה, בחלק המרכזי של האי. מאוחר יותר חודשה הפעילות הגעשית, ויצרה חרוטי סקוריה  וזרמי לבה על גבי המגן הישן והנשחק. ההתפרצויות הגעשיות האחרונות היו בחלק המערבי-מרכזי של האי, לפני 6,500 שנים, ויצרו עוד חרוטי אפר וזרמי לבה.

מדיירה הוא האי הגדול ביותר בקבוצת האיים, עם שטח של 741 ק"מ, באורך של 57 ק"מ (מפונטה דה סאו לורנסו ועד פונטה דו פארגו), וברוחב של כ-22 קילומטר בנקודה הרחבה ביותר שלו (מפונטה דה קרוז ועד פונטה דה סאו ז'ורז'ה), עם קו חוף של 150 ק"מ. יש לו רכס הרים המשתרע לאורך מרכז האי, ומגיע לגובה 1,862 מ' בנקודה הגבוהה ביותר שלו (פיקו רואיבו), בעוד שהוא נמוך בהרבה (מתחת ל-200 מטר) לאורך היקף האזור המזרחי.

מוקדי הגעש הפרימיטיביים האחראים לאזור ההררי המרכזי כללו את הפסגות:

רואיבו - 1,862 מטר

טורס - 1,851 מטר

אריירו - 1,818 מטר

סידראו - 1,802 מטר

סדרו - 1,759 מטר

קסדו - 1,725 מטר

גרנדה - 1,657 מטר

פריירו - 1,582 מטר

בסוף שלב ההתפרצות הזה, נוצר אי מוקף שוניות, שרידיו הימיים ניכרים בשכבה גירנית באזור האחו, בסאו ויסנטה (שנחקר מאוחר יותר לצורך ייצור תחמוצת סידן). צוקי ים, כמו קאבו ג'יראו, עמקים ונקיקים המשתרעים מעמוד שדרה מרכזי זה, הופכים את רוב פנים האי לבלתי נגיש. חיי היומיום מרוכזים בכפרים הרבים בפתחי הנקיקים, דרכם גשמי הסתיו והחורף הכבדים בדרך כלל עוברים לים.Robert White, 1851, p. 4 

ראו גם
 מדיירה, הארכיפלג והאזור האוטונומי על שם האי מדיירה

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:פורטוגל: איים
קטגוריה:מדיירה