ג'ון דניאל

ג'ון וורוויק דניאל (באנגלית: John Warwick Daniel; 5 בספטמבר 1842 – 29 ביוני 1910) היה עורך דין, סופר ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן בשני בתי בית המחוקקים של וירג'יניה, ובשני בתי הקונגרס של ארצות הברית. הוא ייצג את וירג'יניה בבית הנבחרים בין 1885 ל־1887, ובסנאט של ארצות הברית מ־1887 ועד מותו ב־1910.

דניאל כונה לעיתים "האריה הצולע של לינצ'בורג", בהתייחס לנכות הקבועה שלו, שנגרמה מפציעה בקרב "היער" במלחמת האזרחים, בעת ששירת כקצין בדרגת מייג'ור בצבא הקונפדרציה.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
דניאל נולד ב-5 בספטמבר 1842 בלינצ'בורג, וירג'יניה, והיה בנם של השופט ויליאם דניאל (שכיהן בבית המשפט העליון של וירג'יניה) ואשתו שרה אן וורוויק דניאל, בתו של סוחר טבק עשיר מלינצ'בורג. אמו נפטרה אחרי לידת אחותו שרה (1918–1845), כאשר ג'ון היה בן שלוש. זמן קצר אחר כך הודיע אביו על מכירת כל רכוש המשפחה או חלקו – מה שהפך לימים לרובע ההיסטורי "דניאל’ס היל".

ג'ון הצעיר גודל בידי סבו מצד אמו, ולמד בבתי ספר פרטיים, כולל בית הספר של ד"ר גסנר הריסון. אביו נישא מחדש (לאליזבת קבל), ובנה אחוזה נוספת באזור, "ריברמונט", שכיום משמשת כפארק עירוני, אף שחלק גדול מן הקרקע פוצל אחרי 1870 ובשל המשבר הפיננסי של 1873.

ב־1869 נישא דניאל לג'וליה אליזבת מרל, ולבני הזוג נולדו שתי בנות ושלושה בנים.

 מלחמת האזרחים האמריקאית 
לאחר שפרשה וירג'יניה מהאיחוד, התגייס דניאל ליחידת פרשים מלינצ'בורג, אך בתחילת מאי 1861 קיבל דרגת לוטננט משנה ברגימנט הרגלים ה־27 של וירג'יניה. הוא נפצע בקרב בול ראן הראשון. בזמן שהחלים הועבר לרגימנט הרגלים ה־11 של וירג'יניה, וקודם ללוטננט ראשון ובהמשך לקצין שלישות. הוא שירת בצבא הקונפדרציה עד 1864 והגיע לדרגת מייג'ור.

ב־24 במרץ 1863 מונה כקצין מטה של בן עירו, מייג'ור גנרל ג'ובל א. ארלי, ושירת תחתיו במערכות רבות, כולל בקרב גטיסברג. במאי 1864, בקרב "היער" (Wilderness), פגע כדור מיני ברגלו ושבר את עצם הירך. מאז נזקק לקב ומשום כך התפטר מן השירות.

 קריירה משפטית ופוליטית לאחר המלחמה 
דניאל למד משפטים באוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל והוסמך לעריכת דין ב־1866. הוא הצטרף למשרד עורכי הדין של אביו בלינצ'בורג.

למרות נכותו, דניאל אהב נאומים ציבוריים – במיוחד כאלה שהנציחו את מאמץ המלחמה של הדרום ותקפו את תקופת השיקום ואת הרפובליקנים. הוא נכנס לפוליטיקה, ובוחרי מחוז קמפבל בחרו בו מטעם המפלגה השמרנית לבית הנבחרים של וירג'יניה בין השנים 1869–1872. הוא לא התמודד לתקופת כהונה נוספת.

הוא התמודד ללא הצלחה על מועמדות למושב בקונגרס ב־1872 וב־1874. בין מערכות הבחירות נאם רבות בזכות מועמדי המפלגה השמרנית בבחירות של 1873. "חוק המימון" של 1871 – ששיחזר את חובות וירג'יניה מלפני המלחמה – הפך לנושא מרכזי בפוליטיקה של וירג'יניה. דניאל היה מתומכיו המובילים של החוק (קבוצת "הפאנדרים"), בעוד מתנגדיו (קבוצת "המתאמים מחדש") ביקשו לצמצם את תשלומי הריבית.

ב־1876 פרסם דניאל את ספרו המשפטי "מסה על דיני שטרות חליפין", שזכה לכמה מהדורות נוספות. באותה שנה נאם בעד המועמד הדמוקרטי לנשיאות סמואל טילדן. עם זאת, בוחרי מחוז קמפבל בחרו בו שוב לסנאט המדינתי ב־1875 והוא נבחר מחדש פעם נוספת לפני שהתפטר ב־1881.

ב־1881 התמודד דניאל לתפקיד מושל וירג'יניה מטעם המפלגה השמרנית, אך הפסיד לוויליאם א. קמרון, מועמד קואליציית הרפובליקנים והמתאמים מחדש, בהפרש 12,000 קולות מתוך 211,000. במהלך אחת ההרצאות אמר דניאל כי "עדיף לשרוף את בתי הספר... מאשר לממן אותם בכסף שנלקח בכפייה" מבעלי האג"ח.

ב־1882 התפרקה המפלגה השמרנית והפכה למפלגה הדמוקרטית של וירג'יניה, בהובלת איל הרכבות ג'ון ברבור הבן. ב־28 ביוני 1883 נשא דניאל נאום בן שלוש שעות בטקס חנוכת פסל רוברט א. לי באוניברסיטת וושינגטון ולי – נאום שפורסם בעיתונים רבים.

בבחירות 1883 הפכו סוגיית הגזע והשחיתות בקרב המתאמים מחדש והרפובליקנים לנושאים מרכזיים. דניאל הכריז: "אני דמוקרט כי אני אדם לבן וירג'יאני". הדמוקרטים זכו ברוב בבית המחוקקים, שאז אף הוגדר מחדש על פי מפקד 1880. דניאל גם קיבל סוף סוף את מועמדות הדמוקרטים למחוז הקונגרס השישי, וזכה בבחירות.

בזמן כהונתו בקונגרס, נבחר דניאל ב־1901 לוועידת החוקה של וירג'יניה (1901–1902), בה שימש בוועדת הזכאות לבחירות ותמך בדרישות מבחני קריאה וכתיבה – מה שהפך לכלי מרכזי לשלול זכויות הצבעה משחורים ומלבנים עניים.

 קריירה פדרלית 
ב־1884 נבחר דניאל לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של וירג'יניה, והחל לכהן ב־4 במרץ 1885. ב־1887 נבחר לסנאט של ארצות הברית במקום הסנאטור מטעם מפלגת המתאמים מחדש, ויליאם מהון. הוא נבחר מחדש ארבע פעמים – 1891, 1897, 1904 ו־1910 – וכיהן ברציפות עד מותו.

בסנאט שימש כיו"ר הוועדה לרוויזיה של חוקי ארצות הברית, והיה חבר בוועדות נוספות, כולל ועדת הבריאות הלאומית והסגר, ועדת תאגידים במחוז קולומביה, ועדת תביעות קרקע פרטיות ועוד.

דניאל תמך בהתערבות ארצות הברית בקובה בשנות ה-90 של המאה ה-19, נאם רבות נגד הזוועות הספרדיות, התנגד לביטול "חוק שרמן לכסף", ותמך במועמד הדמוקרטי ויליאם ג'נינגס ברייאן. בהמשך נטש את נושא הכסף החופשי כקווי מדיניות לא יעילים. הוא גם תמך בהקמת מימון פדרלי לבתי ספר.

דניאל עסק רבות בענייני ותיקי מלחמה, והיה מעורב בתכנון הראשוני של האנדרטה של וירג'יניה בשדה הקרב גטיסברג. קודם לכן הוביל אירועי זיכרון בלינצ'בורג לאחר מות רוברט לי.

 מותו והנצחתו 
דניאל לקה בשבץ מוחי בפילדלפיה באוקטובר 1909, אך בכל זאת נבחר מחדש לסנאט בינואר שלאחר מכן. במרץ 1910 לקה בשבץ נוסף בפלורידה, ששיתק את צד שמאל של גופו. הוא שב ללינצ'בורג, שם טופל בסנטוריום, ונפטר מדימום מוחי ב־29 ביוני 1910. משפחתו סירבה לקיים לו הלוויה ממלכתית.

הוא הותיר אחריו את אשתו, אחותו, שני בנים ובת. הוא נקבר בבית העלמין "ספרינג היל" בלינצ'בורג.

הוקמו תרומות להקמת פסל ברונזה גדול של דניאל, לבוש מדים של צבא הקונפדרציה ויושב כשקב נשען לצדו. הפסל, מעשה ידי מוזס עזרא, נושא את הכיתוב: "הווירג'יאני המוביל והאהוב ביותר בזמנו". הוא נחנך ב־1915 ועומד עד היום בלינצ'בורג.

ביתו של אביו, "פוינט אוף האנור", נרשם במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים ב־1970 והוא משמש כיום כמוזיאון. גם בית הולדתו, "בית ג'ון מרשל וורוויק", נרשם במרשם הלאומי ב־1996.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1842
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1910