לארי נאסר

לורנס ג'רארד נאסר (באנגלית: Lawrence Gerard Nassar; נולד ב-16 באוגוסט 1963), מוכר בשם לארי נאסר, הוא עבריין מין סדרתי מורשע אמריקאי ורופא אוסטאופתי לשעבר בתחום רפואת משפחה. הוא שימש כרופא הנבחרת של נבחרת ההתעמלות הלאומית של ארצות הברית לנשים משנת 1996 עד 2014, שם ניצל את מעמדו כדי לבצע ניצול ותקיפה מינית במאות ספורטאיות צעירות כחלק מפרשת ההתעללות המינית הגדולה ביותר בתולדות הספורט. נאסר היה רופא נבחרת באוניברסיטת המדינה של מישיגן תחת ויליאם סטראמפל משנת 1997 עד 2016, ומספר סטודנטיות ספורטאיות דיווחו על התנהגותו הלא הולמת.

ב-2016, בעקבות חקירה שנמשכה שמונה חודשים, נעצר נאסר והואשם בתקיפה מינית של לפחות 265 נשים צעירות ונערות לאורך תקופה של 22 שנה, במסווה של טיפול רפואי. קורבנותיו כללו מתעמלות רבות מהאולימפיאדה ומנבחרת ההתעמלות הלאומית של ארצות הברית לנשים.

ב-7 בדצמבר 2017 נידון נאסר ל-60 שנות מאסר בכלא פדרלי, לאחר שהודה באשמה בגין החזקת פורנוגרפיית ילדים ושיבוש ראיות ב-11 ביולי 2017. ב-24 בינואר 2018 נידון נאסר ל-40 עד 175 שנות מאסר נוספות בכלא מישיגן, לאחר שהודה במחוז אינגהם בשבעה סעיפי אישום של תקיפה מינית. ב-5 בפברואר 2018 הוא נידון ל-40 עד 125 שנות מאסר נוספות בכלא מדינתי במישיגן לאחר שהודה בשלושה סעיפי תקיפה מינית נוספים במחוז איטון.

השופטת שניהלה את התיק הפדרלי הורתה כי עונשיו הן ברמת המדינה והן ברמה הפדרלית ירוצו בזה אחר זה ולא במקביל, מה שמבטיח עונש דה פקטו של מאסר עולם ללא שחרור על-תנאי. במקרה הלא סביר שנאסר עדיין יהיה בחיים עם סיום ריצוי עונשו הפדרלי, הוא יועבר מיד עם שחרורו לכלא מדינתי במישיגן כדי לרצות את שני עונשי המאסר המדינתיים שלו במקביל.

נאסר הוא דמות מרכזית בסרט תיעודי של נטפליקס על הפרשה, מתעמלת א'.

 ראשית חייו והשכלה 
נאסר נולד בפרמינגטון הילס, מישיגן, ב-16 באוגוסט 1963 למשפחה קתולית לבנונית-אמריקאית. בשנת 1978, בגיל 15, החל לעבוד כמאמן אתלטיקה בנבחרת ההתעמלות לנשים בתיכון נורת' פרמינגטון. אחיו הגדול מייק, מאמן אתלטיקה בבית הספר, המליץ עליו. נאסר סיים את לימודיו בתיכון נורת' פרמינגטון ב-1981. לאחר מכן למד קינסיולוגיה באוניברסיטת מישיגן, שם קיבל את התואר הראשון שלו ב-1985. במהלך תקופה זו עבד עבור נבחרות הפוטבול והאתלטיקה הקלה של האוניברסיטה.

 קריירה 
ב-1993 הוסמך נאסר כרופא אוסטאופתי מהקולג' לאוסטאופתיה של אוניברסיטת המדינה של מישיגן. הוא השלים את ההתמחות שלו ברפואת משפחה בבית החולים סנט לורנס לפני שסיים השתלמות עמיתים ברפואת ספורט ב-1997.

הוא החל לעבוד כעוזר פרופסור בקולג' לאוסטאופתיה של אוניברסיטת המדינה של מישיגן ב-1997, שם הרוויח 100,000 דולר בשנה (שקול ל-196 אלף דולר לשנת 2024), ועבד עם רבים מאנשי הצוות והסגל הנוכחיים שעדיין עוסקים שם במקצוע. נאסר מופיע כמחבר-שותף בלפחות שישה מאמרי מחקר בנושא הטיפול בפציעות התעמלות.

 קריירה ברפואת ספורט 
נאסר החל לעבוד כמאמן אתלטי בנבחרת ההתעמלות הלאומית של ארצות הברית ב-1986. ב-1988 החל נאסר לעבוד עם ג'ון גדרט בטוויסטארס, מועדון אימוני התעמלות. הוא החל לעבוד כרופא נבחרת בתיכון הולט ב-1996. הוא שימש כרכז הרפואי הלאומי של איגוד ההתעמלות של ארצות הברית משנת 1996 עד 2014. הוא הפך לרופא נבחרת באוניברסיטת המדינה של מישיגן ב-1997.

 האשמות בתקיפה מינית והרשעות 
 האשמות, שנות ה-90–2018 
ספורטאיות הצהירו כי התלוננו בפני הרשויות – כולל עובדים שונים באוניברסיטת המדינה של מישיגן – על התנהגותו של נאסר כבר בשנת 1997, וחלקן ציינו כי ההתעללות התרחשה ב-1994, אך איגוד ההתעמלות של ארצות הברית לא נקט נגדו צעדים עד 2015. על פי מסמכי בית המשפט וראיונות, מאגי ניקולס והמאמנת שלה, שרה ג'אנצי, דיווחו על נאסר לבכירי איגוד ההתעמלות ב-17 ביוני 2015, לאחר שהמאמנת שמעה את ניקולס ומתעמלת נוספת משוחחות על התנהגותו של נאסר.

בספטמבר 2016 פיטר איגוד ההתעמלות את נאסר, בנימוק של "חששות ספורטאים". ב-20 בספטמבר 2016, דיווח העיתון The Indianapolis Star כי רייצ'ל דנהולנדר ומתעמלת לשעבר נוספת האשימו את נאסר בהתעללות מינית. אוניברסיטת המדינה של מישיגן העבירה את נאסר מתפקידיו הקליניים וההוראה באוגוסט, לפני שסיימה את החוזה עמו ב-20 בספטמבר 2016.

בפברואר 2017 העניקו שלוש מתעמלות לשעבר, ג'נט אנטולין, ג'סיקה הווארד וג'יימי דנצ'ר, ראיון לתוכנית 60 דקות בו סיפרו כי נאסר התעלל בהן מינית. הן טענו גם כי ה"סביבה מתעללת רגשית" במחנות האימונים של הנבחרת הלאומית בניהולם של בלה קארוי ומרתה קארוי, בחוות קארוי ליד האנטסוויל, טקסס, נתנה לנאסר הזדמנות לנצל את המתעמלות וגרמה להן לפחד לדבר על ההתעללות. רייצ'ל דנהולנדר, אחת הנשים הראשונות שהאשימו את נאסר בפומבי, אמרה בבית המשפט במאי 2017 כי נאסר התעלל בה מינית במהלך חמישה ביקורי רופא בשנת 2000, כשהייתה בת 15.

במאי 2017, בהצהרות נפגעות במהלך דיונים טרם משפט, במעמד גזר הדין ובראיונות מאוחרים יותר, תיארו מספר קורבנות את שיטת הפעולה של נאסר: לאחר שרכש את אמון הנערה וידידותה, היה מחדיר את אצבעו ללא כפפה לנרתיק שלה במהלך פיזיותרפיה, כשהוא מתאר זאת כטיפול נורמלי ב"נקודות לחץ" להקלה על כאב. בחלק מהמקרים הורה נכח בחדר, מבלי שהיה מודע למתרחש.

באוקטובר 2017 אמרה המדליסטית האולימפית מקיילה מרוני, תחת ההאשטאג #MeToo בטוויטר, כי נאסר הטריד אותה שוב ושוב החל מ-2008, כשהייתה בת 13, ועד שפרשה מהספורט ב-2016. מרוני הגישה לאחר מכן תביעה נגד נאסר, אוניברסיטת המדינה של מישיגן, הוועד האולימפי של ארצות הברית ואיגוד ההתעמלות האמריקאי. התביעה האשימה את איגוד ההתעמלות בטיוח ההתעללות המינית בכך שדרש ממנה לחתום על הסכם סודיות במסגרת הסדר פשרה בסך 1.25 מיליון דולר. עורך דינה של מרוני, ג'ון מנלי, כינה את נאסר "רופא פדופיל".

בנובמבר 2017 אמרה המדליסטית האולימפית אלי רייזמן בראיון לתוכנית 60 דקות, כי נאסר התעלל מינית גם בה, כשהייתה בת 15. גבי דאגלס פרסמה ציוץ בו כתבה כי "לבוש פרובוקטיבי/מיני מעורר את הקהל הלא נכון." היא ספגה ביקורת מצד חברתה לנבחרת האולימפית סימון ביילס ואחרים, שפרשו את הציוץ כביקורת על רייזמן ו"האשמת הקורבן". דאגלס התנצלה על הציוץ ואמרה כי גם היא הייתה קורבן להתעללות מצד נאסר.

בינואר 2018 אמרה חברת הנבחרת לשעבר מאגי ניקולס כי נאסר התעלל בה. נאסר יצר עמה קשר בפייסבוק והחמיא לה על הופעתה בהזדמנויות רבות. ניקולס הצהירה, "הייתי רק בת 15 ופשוט חשבתי שהוא מנסה להיות נחמד אליי. עכשיו אני מאמינה שזה היה חלק מתהליך הפיתוי." בינואר 2018 גם ביילס חשפה כי הותקפה מינית על ידי נאסר. באותו חודש, נשאה ג'ורדין ויבר הצהרת נפגעת בגזר הדין של נאסר בבית המשפט, בה האשימה גם היא את נאסר בהתעללות מינית במהלך תקופתה באיגוד ההתעמלות ודיברה על השפעות ההתעללות על חייה.

 כישלון ה-FBI בחקירה והצהרות שקריות של ה-FBI 
ב-15 בספטמבר 2021 העידו ארבע מתעמלות עילית אמריקאיות, מקיילה מרוני, סימון ביילס, מאגי ניקולס ואלי רייזמן, בפני הסנאט האמריקאי על הטיפול הכושל של סוכני ה-FBI בטענות להתעללות שהועלו נגד נאסר, וכיצד הסוכנים מסרו הצהרות שקריות בנוגע לדוחותיהם ומידע מוטעה על החקירה הכושלת. מרוני העידה כי נתקלה בשתיקה מצד סוכן FBI לאחר שסיפרה לו על "מעשי ההטרדה... לפרטי פרטים" של נאסר. עוד הצהירה כי ה-FBI זייף את הצהרתה, אמרה שיש להעמיד לדין את הסוכנים המעורבים, וביקרה את סגנית התובעת הכללית ליסה מונקו על שלא הופיעה לשימוע. אלי רייזמן העידה כי ה-FBI גרם לה להרגיש ש"ההתעללות לא נחשבת", ושהיא הרגישה "כאילו מגישים ילדים תמימים לפדופיל על מגש של כסף". לאחר עדות המתעמלות, העיד מנהל ה-FBI כריסטופר ריי, כשהוא פונה למתעמלות ואמר כי הוא "מצטער עמוקות ובאופן עמוק שכל כך הרבה אנשים אכזבו אתכן שוב ושוב".

על פי דוח שפרסם ביולי 2021 המפקח הכללי של משרד המשפטים, מייקל הורוביץ, לפחות 70 ספורטאיות נוספות היו חשופות להתעללות בין מועד הדיווחים ל-FBI לבין מעצרו של נאסר על ידי רשויות המדינה, בעוד שקורבנותיו של נאסר הצהירו כי מספר הנפגעות בתקופה זו עמד על 120.

באפריל 2022 הגישו 13 מקורבנותיו של נאסר תביעה נגד ה-FBI בגין רשלנות וכשלים חקירתיים לכאורה אחרים הקשורים לחקירה. ב-2024 יושבה התביעה בהסכם פשרה תמורת 138.7 מיליון דולר.

 הרשעות, 2016–2018 
ממוזער|סרטון של קול אמריקה אודות גזר דינו של נאסר ב-2018
ב-22 בנובמבר 2016 הוגש נגד נאסר כתב אישום במספר סעיפים מדינתיים של תקיפה מינית של קטין משנת 1998 עד 2005. הפשעים החלו לכאורה כשהקורבן הייתה בת שש. הוא הואשם ב-22 סעיפים של התנהגות מינית פלילית מדרגה ראשונה בקטינים: 15 במחוז אינגהם ו-7 במחוז איטון השכן. ההאשמות טענו כי נאסר הטריד שבע ילדות במסווה של מתן טיפול רפואי לגיטימי, הן בביתו והן במרפאה בקמפוס אוניברסיטת המדינה של מישיגן (אוניברסיטת המדינה של מישיגן). ערבות נקבעה על סך מיליון דולר, ונאסר שוחרר מהמעצר באותו יום לאחר שהפקיד ערבות. ב-8 בדצמבר 2016 הוא הובא בפני שופט וכפר בכל האישומים. הוא נותר חופשי בערבות עד שנעצר לאחר שה-FBI מצא יותר מ-37,000 תמונות של פורנוגרפיית ילדים וסרטון של נאסר מטריד ילדות קטינות. בקשתו לערבות נדחתה והוא נשלח למעצר פדרלי.

ב-6 באפריל 2017 נשלל רישיונו הרפואי לשלוש שנים.

ב-11 ביולי 2017 הודה נאסר בקבלת פורנוגרפיית ילדים ב-2004, בהחזקת תמונות פורנוגרפיות של ילדים המתוארכות מ-2004 עד 2016, ובשיבוש ראיות על ידי השמדת התמונות והסתרתן. השופטת ג'נט ט. נף גזרה על נאסר 60 שנות מאסר בכלא פדרלי (שלוש תקופות רצופות של 20 שנה) ב-7 בדצמבר 2017, ולאחריהן שחרור בפיקוח למשך שארית חייו.

ב-22 בנובמבר 2017 הודה נאסר בבית המשפט המחוזי של מחוז אינגהם בשבעה סעיפי התנהגות מינית פלילית מדרגה ראשונה בקטינות מתחת לגיל 16. הוא הודה בהטרדת שבע ילדות, שלוש מהן מתחת לגיל 13. הוא הודה בשלושה סעיפים נוספים של התנהגות מינית פלילית מדרגה ראשונה במחוז איטון ב-29 בנובמבר. נכון ל-18 בינואר 2018, 135 נשים האשימו את נאסר בתקיפה מינית בזמן שעבד עבור איגוד ההתעמלות ואוניברסיטת המדינה של מישיגן. בשבוע שלאחר מכן עלה המספר ל-150. בתביעה שהוגשה באפריל 2017, טענה אישה כי נאסר תקף אותה מינית בעת שהיה בבית ספר לרפואה ב-1992.

ב-24 בינואר 2018 גזרה השופטת רוזמרי אקילינה ממחוז אינגהם על נאסר מינימום של 40 ומקסימום של 175 שנות מאסר בגין תקיפה מינית של קטינים. עם שחרורו, נאסר יידרש להירשם כעבריין מין במישיגן למשך שארית חייו. חלק זה של גזר הדין היה סמלי בלבד, שכן עונשיו הפדרליים והמדינתיים של נאסר הם רצופים, מה שמבטיח שימות בכלא. אקילינה אפשרה למאשימותיו של נאסר להציג הצהרות נפגע נרחבות ודחתה התנגדויות שהעלה נאסר לפסיקה זו. במהלך גזר הדין הודיעה השופטת לנאסר כי החמיץ הזדמנויות רבות לקבל טיפול בדחפיו המיניים, שכן נאסר היה מודע לדחפים אלו בעצמו מגיל צעיר. היא גם אמרה כי סביר להניח שישנם עשרות קורבנות נוספים שלא נחשפו, והבהירה כי נאסר לעולם לא יהיה חופשי שוב.

נאסר עסק ברפואה ללא רישיון רפואי מטעם טקסס בזמן שעבד בחוות קארוי, אשר מאז 2001 הייתה מרכז האימונים הלאומי המיועד להתעמלות נשים של ארצות הברית בהאנטסוויל, טקסס. לפי מקיילה מרוני, זה היה המקום בו נאסר הטריד נשים צעירות במשך יותר מ-15 שנה. עיסוק ברפואה ללא רישיון בטקסס הוא פשע מדרגה שלישית, אם כי נדיר שמוגש בגינו כתב אישום. ב-31 בינואר 2018 אמרה שופטת במישיגן כי היו "מעל 265 קורבנות מזוהים ומספר אינסופי של קורבנות" להתנהגות מינית לא הולמת. ב-2 בפברואר 2018, במהלך הצהרות נפגעים, ביקש רנדל מרגרייבס, אב לשלוש קורבנות, חמש דקות לבד עם נאסר בחדר נעול; לאחר שסורב על ידי השופטת ג'ניס קנינגהאם, הסתער מרגרייבס על נאסר בכל זאת, ונאלץ להיות מרותק לקרקע על ידי שלושה סגני שריף ושוטר סמוי. מרגרייבס לא הואשם בביזיון בית המשפט.

ב-5 בפברואר 2018 גזרה השופטת קנינגהאם ממחוז איטון על נאסר מינימום של 40 ומקסימום של 125 שנות מאסר בגין שלושת סעיפי תקיפה מינית פלילית בהם הודה ב-29 בנובמבר 2017. נאסר התנצל על שנות ההתעללות ואמר כי ההשפעה החזקה שהייתה להצהרות קורבנותיו עליו "מתגמדת לעומת" הסבל שגרם להן. למרות זאת, קנינגהאם קבעה כי נאסר עדיין נמצא "בהכחשה" לגבי ה"השפעה ההרסנית" של פשעיו. באופן דומה, השופטת אקילינה טענה כי נאסר לא היה כן בחרטתו, וציטטה מכתב שכתב לבית המשפט רק ימים ספורים קודם לכן בו ביקש לא לשמוע את הצהרות הנפגעות וכתב: "לגיהנום אין זעם כמו לאישה דחויה". גזר הדין של מחוז איטון ירוצה בחופף לגזר הדין של מחוז אינגהם. עונשי המאסר המדינתיים של נאסר יחלו עם סיום ריצוי עונשו הפדרלי בגין פורנוגרפיית ילדים. השופטת ג'נט ט. נף הורתה כי כל עונש שיוטל ברמת המדינה ירוצה בזה אחר זה עם העונש הפדרלי.

 מאסר 
ממוזער|בית כלא טוסון, שם הוחזק נאסר לזמן קצר וסבל מהתקיפה הראשונה שלו
ממוזער|בית כלא לואיסבורג, שם כלוא נאסר כיום
נאסר בילה זמן מה בבית המעצר של מחוז איטון ובמרכז המעצר הפדרלי במילאן, מישיגן. בפברואר 2018 הועבר לבית כלא טוסון שנמצא בטוסון, אריזונה. לדברי עורכי דינו, נאסר הותקף כמעט מיד לאחר שהושם באוכלוסייה הכללית בבית כלא טוסון, וחקירה קבעה כי לא ניתן להחזיקו בבטחה בטוסון. באוגוסט 2018 הועבר נאסר למרכז המעצר הפדרלי באוקלהומה סיטי, אוקלהומה, ולאחר מכן לבית הסוהר קולמן בפלורידה.

ב-9 ביולי 2023 נדקר נאסר 10 פעמים בבית כלא קולמן II. הדקירה נבעה לכאורה מהערות גסות שהעיר נאסר בזמן שצפה באליפות וימבלדון 2023. נאסר נדקר פעמיים בצוואר, פעמיים בגב ושש פעמים בחזה, מה שגרם לו לקריסת ריאה. ארבעה אסירים אחרים משכו את התוקף מעל נאסר, וקציני שב"ס ביצעו בו פעולות מצילות חיים. לאחר שטופל בבית חולים סמוך, הועבר לבית כלא לואיסבורג, כלא ברמת אבטחה בינונית בפנסילבניה, שם הוא מרצה כיום את עונשו. מכיוון שאסירים פדרליים חייבים לרצות לפחות 85 אחוז מעונשם לפני שיהיו זכאים לקיזוז זמן בגין התנהגות טובה, הוא אינו זכאי לשחרור עד 30 בינואר 2068, אז יהיה בן 104.

 תוצאות והשלכות 
נכון ל-2018, הוגשו למעלה מ-150 תביעות פדרליות ומדינתיות נגד נאסר, אוניברסיטת המדינה של מישיגן (אוניברסיטת המדינה של מישיגן), הוועד האולימפי של ארצות הברית, איגוד ההתעמלות האמריקאי ומועדון ההתעמלות טוויסטרס. כל 18 חברי הדירקטוריון של איגוד ההתעמלות, כולל סטיב פני, הגישו את התפטרותם. נשיאת אוניברסיטת המדינה של מישיגן לו אנה סימון ומנהל האתלטיקה של אוניברסיטת המדינה של מישיגן מארק הוליס התפטרו שניהם, ובכירים נוספים באוניברסיטת המדינה של מישיגן נמצאים תחת בדיקה.

פשעיו של נאסר באוניברסיטת המדינה של מישיגן ובאיגוד ההתעמלות עוררו השוואות לפשעי ההתעללות המינית של המאמן ג'רי סנדוסקי באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. בשני המקרים הללו, רשויות המוסד "הפנו מבט הצידה" או ניסו להסתיר את פעילותו של עבריין המין במקום ליצור קשר מיידי עם רשויות אכיפת החוק.

בינואר 2018 הבטיח התובע הכללי של מישיגן, ביל שוט, חקירה מלאה כיצד הצליח נאסר להתעלל בנשים צעירות במשך עשורים בעודו עובד באוניברסיטה המדינתית. אוניברסיטת המדינה של מישיגן הסכימה לשלם 500 מיליון דולר ל-332 מקורבנותיו לכאורה של נאסר, כהסדר פשרה בתביעות שהגישו הקורבנות. זהו הסכום הגבוה ביותר בהיסטוריה ששולם במסגרת הסדר פשרה על ידי אוניברסיטה בגין מקרה של התעללות מינית. בערב חג המולד 2019 הודיעה מחליפתו של שוט, דיינה נסל, כי היא מבטלת את החקירה.

יותר מ-140 קורבנות התעללות של נאסר הופיעו יחד על הבמה בתיאטרון מיקרוסופט בלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-18 ביולי 2018, כדי לקבל את פרס ארתור אש לאומץ בטקס פרסי ה-ESPY לשנת 2018. המתעמלות שרה קליין ואלי רייזמן ושחקנית הסופטבול טיפאני תומאס לופז קיבלו את הפרס בשם כולן ושימשו כדוברות. קליין סיפרה כי הייתה הקורבן הראשון של נאסר, 30 שנה קודם לכן. הן הביעו הערכה לחוקרת הראשית אנדריאה מנפורד ממשטרת המדינה של מישיגן, לעוזרת התובע הכללי לשעבר אנג'לה פובילאיטיס ולשופטת רוזמרי אקילינה מבית המשפט המחוזי ה-30 במחוז אינגהם, על עבודתן. אקילינה נכחה גם היא בטקס, והזמרת MILCK ביצעה את השיר "Quiet", שנכתב מתוך חוויית ההתעללות המינית שלה עצמה.

בסוף יולי 2018 ביקש נאסר דיון מחודש בגזר הדין, בטענה שאקילינה הייתה מוטה באופן לא הוגן; בקשתו נדחתה על ידי שופטת מחוז איטון, ג'ניס קנינגהאם.

בשנת 2020 בקשתו של נאסר לשימוע גזר דין בגין האישומים במחוז אינגהם, יחד עם האשמות בדבר הטיה מצד אקילינה, נדחו על ידי בית המשפט לערעורים של מישיגן.

 בתרבות הפופולרית 
ב-2019 הוציאה HBO סרט דוקומנטרי אודות ההתעללות המינית הסדרתית של נאסר וטיוח המעשים על ידי המוסדות השונים בהם עבד, בשם At the Heart of Gold: Inside the USA Gymnastics Scandal.

הסרט הדוקומנטרי של נטפליקס משנת 2020, מתעמלת א', מבוסס גם הוא על הפרשה ופשעיו של נאסר.

 חיים אישיים 
משנת 1996 עד 2017 היה נאסר נשוי לסטפני (לבית אנדרסון), ולזוג נולדו שלושה ילדים משותפים. נאסר התגורר בהולט, מישיגן, בעת מעצרו בנובמבר 2016. בני הזוג נפרדו לאחר שנעצר בחשד לעבירות מין, וסטפני התגרשה ממנו ביולי 2017, וכן קיבלה משמורת מלאה על ילדיהם.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים בספורט
קטגוריה:הטרדה מינית בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:אמריקאים ממוצא לבנוני
קטגוריה:מורשעים בעבירות מין אלימות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963