וילי במבוס

וילי במבוס (בגרמנית: Willy Bambus; 21 במרץ 1862 – 3 בנובמבר 1904) היה עיתונאי, סופר ומנהיג ציוני יהודי-גרמני, ממייסדי תנועת חובבי ציון בגרמניה וממובילי הפעילות ההתיישבותית המעשית בפלשתינה.

 ביוגרפיה 
במבוס נולד בברלין ב-21 במרץ 1862. הוא היה נשוי ללואיזה במבוס, עמה נישא בשנת 1895. במבוס נפטר בברלין ב-3 בנובמבר 1904, בגיל 42.

 קריירה ופעילות ציונית 
במבוס היה ממקימי אגודת "עזרה" (Ezra) בברלין, סניף של תנועת חובבי ציון בגרמניה, שמטרתה הייתה קידום התיישבות יהודית בארץ ישראל.

בין השנים 1889–1891 ערך את העיתון "Jüdisches Volksblatt" בווינה. בשנת 1892 סייע בהקמת החברה להיסטוריה ולספרות יהודית בברלין. הוא שימש כמזכיר הראשון של אגודת "ישראל הצעירה" (Young Israel), ארגון לאומי יהודי.

בשנת 1886 ייסד במבוס יחד עם אלברט כ"ץ את כתב העת "זרובבל" (Serubabel), שיצא לאור בברלין בשנים 1886–1888 ושימש אחד מכלי התעמולה המרכזיים של תנועת חובבי ציון בגרמניה. במבוס שימש כעורך וככתב והפיץ דרכו את רעיונות ההתיישבות היהודית בארץ ישראל. הכתבות תמכו בהתיישבות היהודית בארץ ישראל והקדים את תיאודור הרצל בקידום הרעיון של התיישבות יהודית מאורגנת בפלסטינה.

ב-1892 הקים במבוס יחד עם היינריך לֶווֶה את האיגוד הציוני-לאומי "יונג-ישראל" (Jung-Israel).

במבוס ייסד יחד עם הירש הילדסהיימר, אמיל מאיירסון ויצחק טורוף את הוועד המרכזי של חובבי ציון בפריז, עם סניפים במדינות רבות. מטרתו הייתה להפוך את התנועה לארגון עולמי.

 יחסים עם הרצל והציונות המדינית 
בשנת 1895 רכש וערך את העיתון "Zion" בברלין. באותה שנה השתתף בהכנות לקונגרס הציוני העולמי הראשון, בשיתוף עם בנימין זאב הרצל, אך באפריל 1897 פרש מהוועדה המכינה והצטרף למחאה נגד הקונגרס, בטענה שלא הסכים לקיום אירוע ציבורי שמטרתו הקמת מדינה יהודית ודמוקרטית, מחשש לפגיעה בקשרי יהודי גרמניה עם ארצם. למרות זאת, השתתף בקונגרס הציוני הראשון בבזל (1897) ובקונגרס השני (1898), כנציג ברלין, במטרה "למנוע את הגרוע מכל" ולהתנגד למנהיגותו של הרצל. במבוס התנגד לציונות המדינית והעדיף פעילות מעשית להתיישבות.

לאחר מכן פרש מהארגון הציוני אך המשיך בפעילות מעשית למען פלשתינה. בשנת 1901 יזם והיה למזכיר "אגודת העזרה של יהודי גרמניה" (Hilfsverein der Deutschen Juden). במבוס נחשב סמכות בתחום הפיתוח הכלכלי של פלשתינה וכתב רבות בנושא.

 מסעות לארץ ישראל 
בסתיו 1895 ביקר במבוס לארץ ישראל, במסע שתיעד בספרו "פלשתינה, ארץ ועם" (Palästina, Land und Leute). בספר שפורסם ב-1898 תיאר במבוס את נופי הארץ, את ההתיישבות היהודית ואת המצב החברתי-כלכלי. כשנסע במסעו מזכרון יעקב לחיפה, נפעם מהנוף המרהיב של מפרץ חיפה אך ציין את השוני בינו לבין מפרץ נאפולי – הטבע היפה, לתחושתו, לא זכה לביטוי מלא משום שהיה חסר "האלמנט המחייה של פעילות אנוש".

 יצירה ספרותית 
במבוס כתב מספר ספרים ומאמרים על ההתיישבות היהודית בארץ ישראל. עבודותיו כללו:
 Palästina, Land und Leute (פלשתינה, ארץ ועם) – 1898
 מאמרים בעיתונים Die Welt ו-Allgemeine Zeitung des Judentums
 מספר חיבורים על ההתיישבות היהודית בארץ ישראל

 מורשת 
במבוס נחשב לאחד מחלוצי הציונות בגרמניה. בתו, אלפרידה במבוס-פרנק, עלתה לארץ ישראל ב-1906 כדי לשמש כמורה בבית הספר של עזרא בנווה צדק, תוך המשך מסורת אביה. הארכיון הציוני המרכזי בירושלים מחזיק בתיק אישי שלו ובתמונות מתקופתו.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:אישים הקבורים בברלין
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:ציונות בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1904