שיחות על כימיה

שיחות על כימיה, מיועדות במיוחד למין הנשי (באנגלית:Conversations on Chemistry, Intended More Especially for the Female Sex) הוא ספר לימוד פופולרי בכימיה מאת הסופרת והמחנכת הבריטית ג'יין מארסט, שפורסם לראשונה בשנת 1805. הספר נכתב בצורת דיאלוג בין מורה לשתי תלמידות, והוא נועד להנגיש את עקרונות הכימיה לציבור הרחב — ובעיקר לנשים, שלא נכללו אז במערכת ההשכלה הפורמלית.

הספר הציג בצורה בהירה ופופולרית רעיונות מתוך כתביו של אנטואן לבואזיה ואנשי מדע בני תקופתו, ונחשב לאחת מאבני הדרך הראשונות בהפצת הידע המדעי לקהל לא מקצועי. "שיחות על כימיה" היה רב־מכר ונעשה בו שימוש רחב בבתי ספר ובאוניברסיטאות באנגליה ובארצות הברית במשך עשרות שנים. הוא אפשר למארסט לפרסם עוד ספרים דומים בנושאים נוספים כמו כלכלה פוליטית, היסטוריה ופיזיקיה שיועדו אף הם לקהל הרחב והציגו את החומר בצורה של שיחה קולחת במונחים יומיומיים שכל אדם יכול להבין אותם.

רקע
ג'יין הלדימונד, שנולדה בבריטניה במאה ה-18 למשפחה שווייצרית אמידה, זכתה לחינוך יוצא דופן לבת תקופתה. אביה, שהיה סוחר ובנקאי מז'נבה, האמין כי גם בתו היחידה ראויה להשכלה מדעית, והיא למדה לטינית, פילוסופיה, היסטוריה ומדעים לצד ציור ואומנות. בגיל 15, לאחר שאמה מתה מות מתה במהלך לידה, נטלה על עצמה את ניהול הבית ואת גידול אחיה, ובמפגשיה עם אנשי רוח ועסקים הרחיבה עוד את השכלתה. בהמשך נישאה לרופא שווייצרי בשם אלכסנדר מארסט, שחלק עמה את אהבתה למדע, ובמיוחד לכימיה. יחד הם ערכו ניסויים והרצאות פומביות, וחקריהם תרמו להבנת תופעת אבני הכליות. בני הזוג נמנו עם מייסדי החברה המלכותית לרפואה, ואלכסנדר מילא בה תפקיד חשוב. באותו זמן השכלה בכלל והשכלה מדעית בפרט הייתה לרוב נחלתם של גברים בלבד, ולא נחשבו עיסוק ראוי לנשים. ג'יין לא רצתה לבצע מהפכה בתחום אבל רצתה להנגיש את הידע לקהל הרחב ובמיוחד לנשים צעירות.

ג'יין מרסט עבדה כשלוש שנים על כתיבת הספר, ככל הנראה בסיוע בעלה שערך את הפרקים. מתוך רצון להימנע מניגוד עניינים עם עיסוקיו, פרסמה את הספר בעילום שם, אך ציינה בהקדמה כי נכתב בידי אישה. היא הדגישה שהספר מיועד לנשים ומציג ידע מדעי ברמה המתאימה להן, ואף הודתה שאינה מדענית מקצועית — מתוך צניעות אך גם מתוך הבנה של הציפיות המוגבלות מנשים בתקופתה.

מבנה ותוכן
הספר בנוי, כשיחה בין מורה לשתי תלמידותיה, והן מופיעות בשמן הפרטי. המורה מסבירה ומדגימה עקרונות כימיים המבוססים בעיקר על עבודתו של מי שנחשב אבי הכימיה המודרנית, הצרפתי אנטואן לבואזיה. בספר מתאורים ניסויים פשוטים רבים ומצורפים שרטוטים שציירה מארסט, ובהם נראות מערכות ניסוי שונות או מכשירים כימיים. הגישה של מארסט היא דיאלוגית, תוך שימוש בדמויות נשיות המדברות עם המורה, כדי להנגיש את החומר המדעי בצורה מובנת ונעימה לקוראות.

הספר מחולק לעשרה פרקים, או "שיחות", שכל אחד מהם עוסק בנושא מרכזי בכימיה נכון לתחילת המאה ה-19:
 Conversation I – On the General Principles of Chemistry (עמ' 1–25): מבוא לעקרונות הכלליים של הכימיה, כולל מושגים בסיסיים ותיאוריה ראשונית.
 Conversation II – On Light and Heat (עמ' 26–69): חקר תכונות האור והחום והשפעתם על חומרים.
 Conversation III – Continuation of the Subject (עמ' 70–121): המשך דיון בנושאים קודמים, הרחבה על חומרים ותגובות כימיות.
 Conversation IV – On Combined Caloric, Comprehending Specific Heat and Latent Heat (עמ' 122–159): הסבר על חום ספציפי, חום נסתר והשפעת החום על חומרים.
 Conversation V – On the Chemical Agencies of Electricity (עמ' 160–180): השפעת החשמל על תגובות כימיות ויישומים ניסיוניים.
 Conversation VI – On Oxygen and Nitrogen (עמ' 181–213): תכונות ותגובות של חמצן וחנקן.
 Conversation VII – On Hydrogen (עמ' 214–255): חקר המימן, תכונותיו ושימושיו בתגובות כימיות.
 Conversation VIII – On Sulphur and Phosphorus (עמ' 256–281): תכונות הגופרית והזרחן ושילובם בכימיה של חומרים שונים.
 Conversation IX – On Carbon (עמ' 282–313): עיסוק בפחמן, תרכובות אורגניות בסיסיות והשפעתו על החיים והחומרים.
 Conversation X – On Metals (עמ' 314–366): סקירה של מתכות, תכונותיהן, תגובותיהן ושימושיהן בתעשייה ובמדע.

שיחה 1 - מבוא לעקרונות כללים
בדיאלוג הפותח את שיחות על כימיה, הגברת ב' מנסה לעורר בקרב תלמידותיה קרוליין ואמילי עניין במדע הכימיה, שאותו היא רואה כחיוני להשלמת ההבנה של "פילוסופיית הטבע", שמו של מדע הפיזיקה באותה תקופה. קרוליין מודה כי אינה מצפה ליהנות מהנושא, משום שהיא רואה בכימיה עיסוק "בפרטי פרטים קטנים" לעומת המדעים הנעלים החושפים את "מהלכי גרמי השמיים". גברת ב' עונה כי תפיסתה זו מצומצמת מדי, שכן "לטבע יש גם הוא את מעבדתו – והיא היקום כולו", וכל התופעות המופלאות ביותר נובעות מפעולה כימית. היא מצטטת את ברגמן, שמחלק את הידע האנושי לשלוש תקופות – היסטוריה טבעית, פילוסופיית הטבע, ולבסוף הכימיה, החוקרת את פעולת החלקים היסודיים של החומר.

כבר בפרק הראשון מציגה מרסט את הכימיה לא רק כמדע שימושי, אלא גם כאמצעי להרחבת הדעת – כולל עבור נשים. הגברת ב' אומרת:
"לכן קל להבין שאישה, גם מבלי להעמיק בפרטים הטכניים של הכימיה המעשית, יכולה לרכוש ידע שירחיב את אופקיה ויהפוך את התבוננותה בטבע למקור של למידה מהנה."

קרוליין מודה כי טעתה לחשוב שהכימיה עוסקת רק בהכנת תרופות, והגברת ב' מבהירה כי זהו רק ענף אחד מבין רבים, פרמקולוגיה שבגלל מורכבותו יש דווקא ללמוד אותו לקראת הסוף.

אמילי תוהה האם הכימאים של פעם לא ביקשו למצוא את "אבן החכמים" או את הסוד ליצירת זהב, והגברת ב' מבהירה כי אותם אנשים היו "קבוצה מסוימת של פילוסופים מטעים" — האלכימאים — שניסו להפוך מתכות פשוטות לזהב. היא מסבירה שהכימיה עברה מאז מהפכה של ממש: ממלאכה מסתורית ל"מדע סדור ויפהפה, אשר האמנות משמשת בו כלי בלבד". לדבריה, על אף שכוונותיהם של האלכימאים היו שגויות, מניסיונותיהם הכושלים "נולדו תגליות רבות וחשובות" שהניבו תועלת ממשית לאנושות, הרבה מעבר לשאיפתם "המדומיינת" לייצר זהב.

היא מוסיפה כי הכימאים המודרניים אינם מבקשים עוד לברוא את החומרים הראשוניים של הטבע, אלא "לנתח ולחקות את פעולותיה של הטבע עצמו", ולעיתים אף מצליחים ליצור תרכובות שאין להן מקבילה בטבע. וכך, לדבריה, אין סיבה להתחרט על אי־יכולתם לייצר זהב, משום ש"אינספור המצאות ותגליותיהם האיצו את הקדמה והקלו על העבודה האנושית".

אמילי מתקשה להבין כיצד הכימיה יכולה "להקל על העבודה" — שהרי זהו תפקידם של המכונאים. לכך משיבה הגברת ב' כי גם המכונות עצמן, כמו מנוע הקיטור, אינן ניתנות להבנה ללא כימיה. היא מסבירה כי הידע הכימי חיוני גם לחקלאות, בהבנת "טבע הקרקע והצמחים", וגם במלאכות היומיומיות וב"נוחות החיים" בכלל.

כשקרוליין מבקשת לדעת כיצד בדיוק תרמה הכימיה לחברה, עוצרת אותה הגברת ב' ומזכירה ש"בלי שמירה על סדר לא נוכל להתקדם בלימוד המדע". היא מציעה להן להתחיל בלימוד עקרונות היסוד, במיוחד אלה הפועלים בטבע, אך גם לא לשכוח את הישגי האדם.

השיחה ממשכיה כשהתלמידות מבקשות סוף־סוף להתחיל "לעבוד באופן מסודר", והגברת ב' מסכמת את יסוד המדע:
"מטרת הכימיה היא להבין את טבעו הפנימי של החומר ואת פעולתם ההדדית של גופים זה על זה. את רואה, קרוליין, שמדובר במדע רחב מאוד, המקיף את כל מה שהוא חומרי בעולם."
קרוליין משיבה בהתפעלות: "להפך — זה נשמע מדע אינסופי!" והגברת ב' מרגיעה אותה: גם אם נראה שהעולם עשוי אינספור חומרים, הרי שכל הגופים בטבע בנויים ממספר מצומצם של יסודות — נקודת המוצא להבנת הכימיה עצמה.

תפוצה והשפעות
הספר הפך להצלחה גדולה כמעט בן לילה. בבריטניה הוא פורסם בשש עשרה מהדורות בין 1905 ועד 1853. גם בארצות הברית הודפס הספר בשלל גרסאות ומהדורות מתוקנות ומוערות, וכן פורסמו חיקויים שלו. מרסט עצמה הייתה מעורבת בעדכון וחידוש המהדורות הנוספות שיצאו בבריטניה. ב-1837, יותר מ-30 שנה מהפרסום המקורי, הופיע סוף סוף שמה על הכריכה.

"שיחות בכימיה" הפך לספר הלימוד הבסיסי המוביל בכימיה במחצית הראשונה של המאה ה-19. מאמציה להפצת הידע המדעי היו מכריעים לשיתוף התיאוריות החשובות ביותר בכימיה בקרב קהלים שונים, ובעיקר נשים וצעירים. באמצעות ספרה היא תרמה תרומה משמעותית לחינוך לכימיה. פעילותה של מרסט סייעו ליצירת קהל חדש למדעי הכימיה — קהל שהיה שונה ונפרד מזה של “הגברים הציבוריים” שפעלו בזירה המדעית עוד קודם לכן, בהשראת ההרצאות של האמפרי דייווי.

בעת שעבד כשוליה בבית מלאכה לכריכת ספרים, נתקל נער אחד בספר "שיחות על כימיה". אף שהספר נועד לקהל נשי, הוא קרא בו שוב ושוב ונשבה בקסמה של הכימיה. הנער, בן למעמד נמוך שלא הייתה לו השכלה פורמלית ולמד בעצמו, היה לימים לאחד מגדולי הכימאים והפיזיקאים בהיסטוריה — מייקל פאראדיי. מאוחר יותר הוא טען כי היה למארסט תפקיד חשוב בקריירה שלו ככימאי והחשיב אותה למַנחה המקצועית הראשונה שלו. פאראדיי שימר את פועלה של מארסט בשני היבטים לפחות - חינוך מדעי לילדים והסברת המדע באמצעות תופעות יומיומיות. בשנת 1825 יזם פראדאי הרצאות חג המולד של המכון המלכותי שמיועדות לקהל הרחב. בשנת 1848, הוא יזם כחלק מהרצאות אלו סדרה של שש הרצאות על "ההיסטוריה הכימית של הנר", שבהן תיאר את תהליכים הכימיים שמתרחשים בנר בוער במאמצעות מספר רב של הדגמות.

עותק מן המהדורה הראשונה של הספר שמור באוסף אדלשטיין של הספרייה הלאומית בישראל.

ראו גם
 השכלת נשים
 היסטוריה של הכימיה
 האגודה להפצת ידע שימושי
 מדע פופולרי
 סוקרטס

קישורים חיצוניים
 שיחות על כימיה, פרויקט גוטנברג
 שיחות על כימיה באתר "fiftywordsforsnow"
 עמית נאור, האישה שלימדה את אנגליה כימיה, בלוג "הספרים", הספרייה הלאומית, 2020.
 The woman that inspired Faraday, Chemistry World, 2007
הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:נשים במדע
קטגוריה:נשים בחינוך
קטגוריה:היסטוריה של הכימיה
קטגוריה:ספרי לימוד
קטגוריה:ספרי המאה ה-19