בית הכנסת ברודסקי (אודסה)

בית הכנסת ברודסקי ׁׁ(באוקראינית: Бродська синагога) הוא בית כנסת רפורמי שנמצא ברחוב ז'וקובסקי 18, אודסה, אוקראינה.

הבניין נחנך בשנת 1868 על ידי יהודים מברודי, שהפך לבית הכנסת הרפורמי הראשון באימפריה הרוסית. זה גם היה בית הכנסת הגדול ביותר בדרום אוקראינה. בית הכנסת פעל עד שנת 1920 עד שנסגר על ידי השלטונות הסובייטיים, והוסב לשימושים מנהלתיים של מוסדות ממשלתיים, בעיקר ארכיון מדינת אודסה. בשנת 2016 הושב הבניין לידי הקהילה היהודית ותוכנן לשמש שוב כבית כנסת אורתודוקסי ומוזיאון להיסטוריה יהודית.

בשיא פעילותו נמשכו לבית הכנסת מתפללים ומאזינים מרחבי העולם כדי להאזין לחזנים.

 היסטוריה 
 ראשית המאה ה-19 
בתחילת המאה ה-19 החלה הגירה של יהודים לאודסה מאירופה, בעיקר מהעיר ברודי שבמערב אוקראינה.

בשנות ה-40 של המאה ה-19 שכרו יהודי ברודי לראשונה בית כנסת קטן בפינת הרחובות פושקין ו"פוסטל" (ששונתה לשם ז'וקובסקי), בביתו של איש עסקים יווני אמיד בשם קסניוסו. החזן היה הרב ניסן בלומנטל, אף הוא יליד ברודי.

הרפורמה בבתי הכנסת הייתה יעד עיקרי למשכילים בעיר, ובית הכנסת ברודסקי הפך למודל לתפילה יהודית באזור. בתי כנסת נוספים בעיר, בהם "הגלבניה" ("בית הכנסת הגדול" שנוסד ב-1795), עוצבו מחדש בדמות בית הכנסת ברודסקי.

לפי מסמך של מושל נובורוסיה ובסרביה מ-1852: "כל המשכילים בקהילת היהודים באודסה נאספים כאן. בית המדרש שוכר בית, אך הוא מותאם במיוחד לכך. האולם רחב ידיים, יש בו גם עזרת נשים...".

 בית הכנסת החדש 
בשנת 1860 קיבלו אישור להקים בניין חדש. הבנייה בוצעה לפי תוכניות האדריכל יוסף קולוביץ', בסגנון התחייה הגותית ונאו-רנסאנס, תוך שימוש באבן גיר מקומית, ובניית המבנה הושלם בשנת 1868. זה היה בית הכנסת הגדול ביותר בדרום האימפריה הרוסית.

בבית הכנסת הופיעו חזנים ומלחינים בעלי שם בינלאומי, ביניהם דוד נובקובסקי והחזן פנחס מינקובסקי.

בית הכנסת מופיע ביצירותיהם של איסאק באבל, שלום עליכם ואיוואן בונין (הסופר הרוסי הראשון שזכה בפרס נובל לספרות). בין היהודים המזוהים עם בית הכנסת היו זאב ז'בוטינסקי ומאיר דיזנגוף, ראש עיריית תל אביב.

בשנת 1897 היו היהודים 34.6% מאוכלוסיית אודסה, העיר היהודית השנייה בגודלה באימפריה הרוסית, אחרי ורשה.

 התקופה הסובייטית ומלחמת העולם השנייה 
בשנת 1920 הופקעו כל בתי הכנסת בעיר מהקהילה היהודית. בשנת 1925 הפך בית הכנסת ברודסקי למועדון הפועלים "רוזה לוקסמבורג", ששימש לאסיפות ולתעמולה סוציאליסטית. לוחות הברית שמעל ארון הקודש כוסו בתמונה של לנין.

ב-1939 מנתה האוכלוסייה היהודית באודסה 80,000–90,000 נפש, אך ב-1945 נותרו בעיר רק 5,000 יהודים.

במהלך מלחמת העולם השנייה אדולף היטלר הורה למפקד הרומני יון אנטונסקו להשתלט על אזור אודסה שבין נהר הדנייסטר לנהר הבוג המערבי. הארכיון העירוני שכן במרתף קתדרלת אוספנסקי, והרומנים העבירו אותו במלחמה לבית הכנסת ברודסקי.

 לאחר מלחמת העולם השנייה 
ממוזער|בית הכנסת בשנת 2016
באוגוסט 1985 מועצת מחוז אודסה הכריזה על בית הכנסת ברודסקי כאתר מורשת בעל חשיבות מקומית. ביוני 2006 נכלל ברשימת המונומנטים של אוקראינה.

באוגוסט 2015 היה הבניין על סף קריסה לאחר שנים ללא שיפוץ. הקירות הוחזקו באמצעות מדפי הספרים שנשארו בפנים.

בפברואר 2016 הושב בית הכנסת ברודסקי לקהילה היהודית של אודסה בהחלטת הרוב במועצה האזורית. הבניין צפוי לעבור שיפוץ רחב ולשמש בעתיד בית כנסת חב"ד לובביץ' ומוזיאון יהודי. עם חידושו ינהיג את המקום הרב הראשי של אודסה ודרום אוקראינה, הרב אברהם וולף.

 ראו גם 
 היסטוריית יהדות אוקראינה

 קישורים חיצוניים 

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהדות אודסה
קטגוריה:אודסה: מבנים
קטגוריה:אוקראינה: בתי כנסת