אדוארד מוסברג

אדוארד מוסברג (באנגלית: Edward Mosberg; 6 בינואר 1926 – 21 בספטמבר 2022) היה ניצול שואה, מחנך ופילנתרופ אמריקאי יליד פולין. במהלך השואה, הוחזק על ידי הנאצים מגיל 14 בגטו קרקוב, במחנה הריכוז פלאשוב, באושוויץ, במאוטהאוזן ובמחנה העבודה בלינץ, אוסטריה, ששוחרר על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. כמעט כל משפחתו נרצחה בשואה.

בשנת 2019 הוענק למוסברג העיטור האזרחי הגבוה ביותר של פולין מנשיא פולין אנדז'יי דודה, .

 ביוגרפיה 
מוסברג נולד בקרקוב, פולין, לברוניסלאבה ולודוויג, משפחה יהודית שהחזיקה חנות כלבו. הוריו התפללו ב. שתי אחיותיו היו הלינה וקרולינה.

 השואה 
בשנת 1939, כאשר היה בן 13, פלשה גרמניה הנאצית לעיר הולדתו. בשנת 1940, שנה לאחר מכן, נוצר גטו קרקוב, ומשפחתו הקרובה, סביו וסבתותיו, בני דודים ודודתו הועברו לדירה קטנה אחת בגטו. בשנת 1941, נהרג אביו במהלך מבצע מעצרים בגטו. בשנת 1942, סבתו, דודתו ובני דודיו גורשו למחנה בלז'ץ.

בשנת 1943, חוסל גטו קרקוב, ושרידי משפחת מוסברג הועברו למחנה הריכוז פלאשוב, דרומית לקרקוב. מוסברג היה עד למספר רב של זוועות שביצע מפקד המחנה אמון גת, אשר לאחר מכן נשפט, הורשע ונתלה כפושע מלחמה.

במאי 1944, אמו ואחיותיו של מוסברג נשלחו למחנה ההשמדה הנאצי אושוויץ בדרום פולין. אמו נרצחה בתא גזים באושוויץ וגופתה נשרפה. מוסברג עצמו גורש כמה ימים לאחר מכן, תחילה לאושוויץ. לאחר מכן הוא גורש למחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה, שם עבד בעבודות פרך. במאוטהאוזן, האסירים נאלצו לעבוד במחצבה, למשוך סלעים כבדים במעלה 186 מדרגות מהבוקר ועד הלילה, כששומרים נאצים מצליפים בהם. לימים סיפר מוסברג כי "אם היית עוצר לרגע, האס אס או ירה בך או דחף אותך מהצוק למותך". מוסברג נשלח לאחר מכן למחנה עבודה בלינץ, ושוחרר על ידי צבא ארצות הברית ב-5 במאי 1945.

כמעט כל משפחתו של מוסברג נרצחה במהלך השואה, כולל הוריו ואחיותיו.

 לאחר השואה 
מוסברג נשלח לבית חולים באיטליה כדי להחלים משחפת. שם הוא פגש מחדש עם צ'סיה (ססילה) שטורך, אותה פגש קודם לכן במחנות כשנכלאה יחד עם אחיותיו, ובין השניים נוצר קשר זוגי. לאחר השחרור, מוסברג חזר לפולין לתקופה קצרה, אך נתקל באנטישמיות עזה והוא וססילה עברו לבלגיה. מוסברג נישא לססיל בבריסל, בלגיה, בשנת 1947.

לאחר מכן היגרו בני הזוג לארצות הברית בשנת 1951 עם בתם בת ה-18 חודשים ביאטריס, וחיו במזרח הארלם, ניו יורק. לאחר מכן נולדו להם שני ילדים נוספים, לואיז (ב-1953) וקרוליין (ב-1966), ונכון ל-2016 היו להם שבעה נכדים ושני נינים. ססיל נפטרה בגיל 92 בשנת 2020, לאחר שהיו נשואים במשך 72 שנים.

בארצות הברית, מוסברג הפך לאיש נדל"ן. המשפחה עברה לפרסיפני, ניו ג'רזי, ולאחר מכן התגוררה במוריס פליינס, ניו ג'רזי.

מוסברג נפטר בניו ג'רזי, בגיל 96, ב-21 בספטמבר 2022.

 קידום מודעות לשואה 
250px|ממוזער|מוסברג נפגש עם נשיא פולין אנדז'יי דודה (במרכז) ונשיא ישראל ראובן ריבלין (מימין) במהלך מצעד החיים ב-2018
מוסברג הקדיש את שנותיו האחרונות לחינוך להעלאת המודעות לשואה. הוא היה אחד התומכים הגדולים ביותר במצעד החיים הבין-לאומי (לעיתים קרובות השתתף במצעד כשהוא לבוש במדי מחנה הריכוז המקוריים שלו) והופיע בשני סרטים תיעודיים. הוא כיהן כיו"ר של כבוד ב-From the Depths, ארגון המוקדש ל"שימור זיכרון השואה ולתת שם לאלו שנרצחו באכזריות בימים האפלים של השואה". הוא היה מחויב לחיזוק הדיאלוג והיחסים בין פולין ליהודים, ולהכרה בחסידי אומות העולם פולנים.

בשנת 2006, מוסברג תרם ספר תורה שהוסתר מהנאצים למרכז היהודי Mount Freedom.

בשנת 2007, מוסברג ואשתו קיבלו את פרס הזיכרון של יד ושם.

בשנת 2009, במהלך ביקורו בישראל של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר, מוסברג היה אחד ממספר ניצולים שנפגשו עמו ביד ושם בירושלים.

בשנת 2015 סיפורו הופיע בסרט התיעודי "עדות: העברת הלפיד של זיכרון השואה לדורות חדשים". בשנת 2017 השתתף בסרט התיעודי Destination Unknown.

בתחילת מאי 2018, מוסברג חתם במשותף על מכתב בו ביקש מראש עיריית ג'רזי סיטי שלא להסיר את  בעיר. ב-20 בדצמבר 2018, מועצת העיר ג'רזי הצביעה פה אחד לאמץ צו שלפיו האנדרטה תישאר במקום שבו היא עומדת "לנצח".

ביוני 2019, נשיא פולין אנדז'יי דודה כיבד את מוסברג בצלב המפקד של מסדר ההצטיינות של רפובליקת פולין. הפרס ניתן למוסברג כהוקרה על פיתוח הדיאלוג הפולני-יהודי, ועל קידום הידע על תפקיד העם הפולני בהצלת יהודים במהלך השואה. בקבלת הפרס בקרקוב, אמר מוסברג: "אני מקבל את הפרס הזה בשם עצמי, אשתי, ילדיי ונכדיי, וחשוב מכל, לכבוד אמי, אבי, אחיי ושישה מיליון יהודים, שנרצחו באכזריות על ידי הנאצים בשואה".

באותה שנה אובחן כחולה בלוקמיה. מוסברג אמר שהוא לא פחד מהמוות, כי: "קודם כל, כבר ניצחתי את המוות פעם אחת אחרי המלחמה כשהייתה לי שחפת בשלב סופי – ואני יכול לעשות זאת שוב. שנית, כבר מתתי לפני 70 שנה כשהגרמנים רצחו את כל משפחתי..."

לאחר מותו ב-2022, נשיא פולין אנדז'יי דודה ואשתו השתתפו בהלווייתו של מוסברג. לאחר מכן הודיע דודה כי הוא מעניק למוסברג את הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של רפובליקת פולין, העיטור הפולני הגבוה ביותר בדרגה שלו. העיטור הוענק כהוקרה על הישגיו של מוסברג בקידום הדיאלוג הפולני-יהודי ובפיתוח שיתוף פעולה בין עמים, וכן על שימור הזיכרון וההעברה של מה שקרה בשואה. דודה אמר שמוסברג היה אדם גדול ואמיץ הן כיהודי והן כפולני, העיד בחוכמה על ההיסטוריה המורכבת של היהודים בפולין, ואהב את פולין.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אסירים בגטו קרקוב
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אסירים בגטאות
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2022