יוברט סטיבנס

יוברט דארט סטיבנס (באנגלית: Hubert Durrett Stephens; 2 ביולי 1875 – 14 במרץ 1946) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן שתי קדנציות כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מיסיסיפי בין השנים 1923–1935.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
סטפנס נולד ב-2 ביולי 1875 בניו אולבני שבמיסיסיפי. הוא למד באוניברסיטת מיסיסיפי ושיחק בקבוצת הפוטבול של אחד הצוותים הראשונים של האוניברסיטה. לאחר שסיים את לימודי המשפטים, החל לעסוק בעריכת דין בניו אולבני.

סטיבנס כיהן כחבר מועצת העיר ניו אולבני לתקופה אחת. ב-1907 הוא מונה למילוי משרה פנויה כתובע מחוזי במחוז השיפוטי השלישי, וב-1908 נבחר לתקופה מלאה.

 בית הנבחרים של ארצות הברית 
ב-1910 התמודד סטיבנס לבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר לתפקיד. הוא נבחר מחדש ארבע פעמים נוספות, וכיהן חמש קדנציות רצופות בין 1911 ל-1921.

הוא תמך בנשיא וודרו וילסון וקידם מדיניות סחר חופשי, תוך התנגדות למכס מגן שהיה נושא שנוי במחלוקת באותה תקופה. הוא שימש כסגן יושב ראש תת-הוועדה לבנקאות ומטבע, וקרא לחוק הפדרל ריזרב מ-1913 "ליצירה החשובה ביותר בהיסטוריה של המדינה".

המחוז שאותו ייצג סטיבנס היה חקלאי וכפרי, והוא קידם תמיכה פדרלית בפיתוח כבישים ותחבורה. הוא תמך בתיקון האיסור על אלכוהול ב-1917, התנגד לרפורמות חברתיות פרוגרסיביות, כולל הענקת זכות הצבעה לנשים ורפורמות בדיני עבודה לילדים, מתוך חשש להשפעה שלילית על חוות משפחתיות.

לעיתים סטפנס נמנע מלקבל עמדה ברורה על סוגיות שונות, כמו הצבעתו "נוכח" בחוקים מסוימים מ-1914 ו-1916. הוא התנגד להגבלת יום העבודה לעובדי רכבות לשמונה שעות, אך תמך בפדרליזציה של הרכבות במהלך מלחמת העולם הראשונה.

עקב בעיות בריאות הנובעות מסוכרת שהתפתחה בבגרות, לא התמודד סטיבנס מחדש ב-1920.

 הסנאט של ארצות הברית 
ב-1922 התמודד סטיבנס לסנאט של ארצות הברית בעקבות פרישתו של ג'ון שארפ ויליאמס. הוא ניצח את הסנאטור לשעבר ג'יימס ורדמן ברוב של 95,351 מול 86,853 קולות והחל את הקדנציה הראשונה שלו ב-1923.

במהלך כהונתו עמד סטיבנס במרכז הדיון הלאומי על עתיד דלתת המיסיסיפי. לאחר שיטפון הרסני ב-1927, הוא היה מעורב במחלוקת סביב הקמת מערכות שליטה במים באזור, אך נודע בעיקר בשל חוסר פעילותו והסירוב שלו להבהיר עמדות. מגזין לאומי ציין אותו כ"סנאטור היחיד בזמן האחרון שהראה נכונות לוותר על זכותו לדבר".

סטיבנס התנגד בדרך כלל למדיניות הגירה ליברלית, אך תמך בחוק המאפשר כניסה ואזרוח של נשים זרות נשואות לחיילים אמריקאים. הוא תמך גם בקבלת עובדים ממקסיקו בענף סלק הסוכר.

הוא היה ממובילי חקיקת חוק לארגון מחדש של בתי הסוהר הפדרליים ויצירת משרד בתי הסוהר. לעומת סנאטור אחר ממיסיסיפי, פט הריסון, סטיבנס היה פחות פתוח לרפורמות חברתיות וכלכליות.

סטפנס תמך בנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט וברוב עקרונות תוכנית הניו דיל שלו, אך התנגד לרפורמות עבודה כמו שבוע עבודה של חמישה ימים. הוא הוביל את המאמץ להקמת Natchez Trace Parkway.

ב-1925 ניסה סטיבנס ללא הצלחה להתערב במקרה לינץ' של אדם שחור שהואשם באונס בניו אולבני.

ב-1934 הפסיד סטיבנס בבחירות המקדימות לתאודור בילבו, שנודע בהסתה גזעית ובקמפיינים מיליטנטיים. בנוסף ספג סטיבנס ביקורת על תמיכתו בחוק שהקטין מימון לוותיקים. בילבו ניצח והפך לסמל לאומי של ההתנגדות לזכויות האזרח בקונגרס.

 בערוב ימיו 
בין 1935 ל-1936 כיהן סטיבנס כמנהל Reconstruction Finance Corporation. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין בוושינגטון והפסיק לעבוד ב-1941, כשחזר לחוותו במיסיסיפי. לפני מותו, ציווה לשרוף את מסמכיו הרשמיים מתקופת כהונתו, מה שהותיר מעט תיעוד על שירותו הציבורי.

סטיבנס נפטר בניו אולבני ב-14 במרץ 1946 בגיל 70, לאחר תקופה ארוכה של הידרדרות בריאותית. הוא נקבר בבית הקברות Pythian.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי מיסיסיפי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיסיסיפי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיסיסיפי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946