ואדי סירחאן

שמאל|ממוזער|שלט דרכים לוואדי סירחאן בערב הסעודית
ואדי סירחאן (בערבית: وادي سرحان. בתעתיק לעברית: ואדי סרחאן) הוא שקע רחב בצפון מערב חצי האי ערב. הוא משתרע מנווה המדבר סקאקה בערב הסעודית לכיוון צפון-מערב לתוך ירדן.

מבחינה היסטורית שימש העמק כנתיב סחר ותחבורה מרכזי בין סוריה לערב. מהעת העתיקה ועד תחילת המאה ה-20, השליטה בוואדי סירחאן הייתה תחת סכסוך מתמשך בין שבטים ערביים שונים. העמק נקרא על שם שבט סירחאן שהיגר לשם באמצע המאה ה-17.

 גאוגרפיה 
ואדי סירחאן הוא שקע רחב וסגור המתחיל באזור אלג'וף בערב הסעודית (גובה 525 מטר) ואורכו  המשתרעים צפון-מזרחית לתוך ירדן, ומסתיימים בבארות מייבו. רוחבו משתנה בין . לדברי ההיסטוריון אירפן שהיד, "המונח ואדי, שמרמז על מעבר צר, עשוי להיראות כמוחל באופן שגוי" לוואדי סרחאן, שהוא "שפלה רחבה". החוקר הצ'כי אלויס מוסיל תיאר אותו כ"שפלה חולית וביצתית" עם גבעות פזורות.

 היסטוריה 
ואדי סירחאן שימש היסטורית כנתיב סחר חשוב בין ערב הסעודית לסוריה. מלך אשור אסרחדון פתח במערכה נגד שבטי באזו וח'זו בוואדי סירחאן במאה ה-7 לפני הספירה. 

 התקופות הרומיות והביזנטיות 
האגן המשיך לשמש כנתיב חשוב בתקופה הרומית, וחיבר את פרובינקיית ערביה עם חצי האי ערב. אף על פי שערכו האסטרטגי נבע מתפקידו כשער לסחר ותחבורה טרנס-ערביים, ואדי סירחאן היה גם מקור משמעותי למלח. בקצהו הצפוני, הוא נשמר על ידי מבצר אזרק, בעוד שקצהו הדרומי נשמר על ידי מבצר דומאט אל-ג'נדל. בשני המבצרים נמצאו כתובות המצביעות על נוכחות חיילים מהלגיון השלישי של קירנאיקה שבסיסו בבוסרה.

ואדי סירחאן היה אזור הבית שממנו נכנסו הסאלידים לסוריה והפכו לפדרציות הערביות העיקריות של האימפריה הביזנטית לאורך המאה ה-5 לספירה. כאשר הע'סנים תפסו את מקומם של הסאלידים בשליטה בערב הסעודית בתחילת המאה ה-6, ואדי סרחאן נשלט על ידי בעלי בריתם של האחרונים, בני הבנו קלב. על הע'סנים הוטל על ידי הביזנטים לפקח על האזור לאחר שהקיסר יוסטיניאנוס הראשון פירק את ה"לימס ערביקוס", סדרה של ביצורים ששמרו על גבולות המדבר המזרחיים של האימפריה. הע'סנים והקאלב למעשה החליפו את הלימס .  הפילרכיה הע'סנית ארתס עברה דרך העמק בדרכה להביס את בני הבנו תמים.  באופן דומה, המשורר אלקאמה עבר דרך ואדי סירחאן כדי להיפגש עם ארתס ולפעול למען שחרור אחיו מהשבי.

 התקופה האסלאמית הקדומה 
לאחר הכיבוש המוסלמי בשנת 634 לספירה, הפך האגן לאזור גבול שלעיתים קרובות התפתח בו קרב בין שבט הבנו כלב לבין קרוביהם הרחוקים מבנו אל-קין . 

 העידן המודרני 
העמק קיבל את שמו הנוכחי בעקבות הגירת שבט הסירחאן, לכאורה צאצאים של שבט הבאנו קלב, לאזור דומת אל-ג'נדל מהחורן בשנת 1650. לפני נדידתם, ואדי סירחאן היה ידוע בשם ואדי אל-אזרק על שם נווה המדבר אזרק.

ט.א. לורנס התייחס לוואדי, במהלך המרד הערבי, "מצאנו את הסירחאן לא עמק, אלא שבר ארוך המנקז את הארץ משני צדדיו ואוסף את המים לתוך שקעים עוקבים של קרקעיתו".

בסוף המאה ה-19, שבט הרוואלה, שהוא שבט סעודי, היה השבט הבדואי הדומיננטי בוואדי סירחאן. אמיר השבט, נורי שאלאן, היה חתום על הסכם חדא בין אמירות עבר הירדן לסולטנות נג'ד, קודמותיהן של ירדן וערב הסעודית של ימינו, בהתאמה.  האמנה הביאה לכך שרוב ואדי סירחאן הפך לחלק מערב הסעודית, בעוד ירדן שמרה על הפינה הצפון-מערבית של האגן סביב אזרק.

 ראו גם 
 אל חרה, ערב הסעודית

 לקריאה נוספת 





קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ואדי סירחאן
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ערב הסעודית