רכז מידע

זו הייתה הפעם הראשונה בישראל שבה אדם הועמד לדין בגין כתיבת שיר, ומיקמו את כהן בלב דיון ציבורי על דמוקרטיה וביקורת על הרשויות. עבור פעילי המחאה, השיר הפך לסמל של מאבק על חופש הביטוי. כהן זכה לתמיכה ציבורית ואמנותית, בין היתר באמצעות פרסום גרסאות כיסוי של השיר על ידי מוזיקאים שונים כאות סולידריות. הרשעתו נתפסה כפגיעה במחאה פוליטית לגיטימית ושימוש לרעה בכלי המשפט הפלילי. מספר תושבים אף נעצרו משום שהאזינו לשיר, והעיתונאי גיא לרר נלקח לחקירה באזהרה לאחר ששידר קטעים ממנו בתוכנית "הצינור". כהן עצמו זומן לחקירה לאחר שלבש מדי שוטר בשם "חמדאני", בצילומי הסדרה "מנאייכ" של תאגיד השידור הישראלי.

בנוסף להליך הפלילי, במאי 2020 חויב כהן לשלם לשוטר אלון חמדני 150 אלף שקלים במסגרת תביעת לשון הרע אזרחית, לאחר שערעורו נדחה בבית המשפט העליון.

 רקע 
הרקע ליצירת השיר טמון בפעילותו האקטיביסטית של כהן, במיוחד במסגרת מאבקו למען זכויות אוהדי כדורגל ובמסגרת תנועת "באים לבנקאים", שביקשה לנקוט בקו מחאתי ישיר ובלתי מתפשר נגד בעלי כוח במגזר הציבורי והפרטי. בבסיס המסר של "רכז מידע" עומדת טענתו של כהן על שימוש פסול ורדיפה שמפעילה המשטרה באמצעות רכזי מודיעין נגד פעילי מחאה. מבחינה סגנונית, השיר משלב מנגינה קליטה בסגנון פופ ים-תיכוני, סילסולים וקצב קופצני, באופן שנועד להפתיע וליצור קונטרסט בין המסר החריף לבין המעטפת המוזיקלית ה"קלילה". המרכיב המרכזי והפרובוקטיבי בשיר הוא הפזמון המיידי והחוזרני: "חַמְדָּנִי שׁוֹטֵר זוּטָר, רַכָּז מֵידָע לְמַעַן הַמִּשְׁטָר". השוטר המאוזכר, אלון חמדני, שירת באותה עת כרכז מודיעין בתחנת משטרת מוריה בירושלים, וההתמקדות בדמותו הספציפית והזיהוי המפורש, בניגוד לביקורת מופשטת על המערכת, הוא שהפך את השיר למטרה להתערבות משפטית. תיאורו כדמות "נחש ירוק העיניים", מייצגת לטענת כהן שיטות עבודה פסולות של איסוף מידע והתנכלות לאזרחים.

הקטע "חַמְדָּנִי רַק שָׁכַח, בְּקוּרְס לְמַלְשִׁינִים; הַצֶּדֶק לֹא יִבְרַח, לֹא יַסְתִּיר פָּנִים", מתוך השיר, מהווה קריאת תיגר אישית כלפי חמדני. באמצעות ביטויים טעונים, כהן מציב את השיר ככלי להשבת צדק ולחשיפת עוולות ממסדיות. הטענה המרכזית היא שגם בתוך מערכת ביטחונית וסודית למחצה, המוגדרת באופן סאטירי כ"קורס למלשינים", ישנם כללי יסוד של יושר ואחריות אישית, אותם הפר חמדאני. ובכך מערער את הלגיטימציה של שיטות איסוף המודיעין המשטרתיות. ההמשך "הצדק לא יברח לא יסתיר פנים" משמש כאיום והבטחה כאחד, ומתאר את הצדק ככוח עליון, ממנו לא יוכל להתחמק. זו הבטחה שהחשבון האישי והציבורי יגיע לבסוף, מבלי שהנמען יוכל להסתתר מאחורי מדים, נהלים או חסינות מערכתית. הדימוי ש"לא יסתיר פנים" מדגיש דרישה לשקיפות מוחלטת ולמשפט גלוי וחסר מורא, בניגוד גמור לחשאיות שבה פועל רכז המודיעין.

בינואר 2016 תושב ירושלים נחקר באזהרה ושוחרר בערבות בעקבות האזנתו של התושב לשיר "רכז מידע". לאחר מכן נעצר אדם נוסף שהאזין לשיר.

 המשפט 
התגובה המשפטית לפרסום השיר הייתה חריפה ומהירה. בינואר 2015 הוגש כנגד כהן כתב אישום פלילי בגין מספר אירועים שהיו חלק ממערך ההתנהלות המחאתית שלו, כאשר שיר "רכז מידע" ופרסומים נוספים הקשורים לאותו שוטר היוו חלק מרכזי בכתב האישום. האישומים המרכזיים היו העלבת עובד ציבור לפי סעיף 288 לחוק העונשין, וכן הפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו לפי סעיף 275. התיק הפלילי הפך למאבק ארוך ומתוקשר שבו נבחנה מהות זכות המחאה והיקפה: האם הזכות לחופש הביטוי – שהיא זכות יסוד במשטר דמוקרטי – מאפשרת פנייה אישית, חריפה ופוגענית כנגד אנשי שלטון ספציפיים הממלאים תפקיד ציבורי? הפסיקה המקובלת קובעת כי חופש הביטוי מסתיים כאשר הוא עובר את גבולות הסתה, לשון הרע או העלבה המכוונת באופן ישיר לפגיעה בכבוד הפרט ובתפקודו. בית משפט השלום בתל אביב, בהחלטה שהתקבלה ביוני 2017, קבע כי כהן אכן חצה את הקו האדום, והרשיע אותו בשתי העבירות המיוחסות לו. בית המשפט הדגיש כי אין מדובר בביקורת לגיטימית על המערכת, אלא בהתקפה אישית מכוונת שנועדה להטיל אימה ולפגוע בתפקוד השוטר. פרקליטות המדינה דרשה עונש מאסר בפועל, אולם בינואר 2018 נגזרו על כהן 300 שעות שירות לתועלת הציבור, קנס ופיצוי כספי מינימלי לשוטר. ערעורים הדדיים של כהן והמדינה על ההרשעה ועל קולת העונש נדחו.

עו"ד כהן טען להגנתו כי השיר לא מתייחס אישית לחמדני, אף כי דמותו ומעשיו שימשו לו "השראה פואטית". עו"ד כהן לא חזר בו מדבריו ולא הביע כל חרטה, אלא טען כי לאור הזכות לחופש הביטוי לא היה מקום להאשימו ובוודאי שאין מקום להרשיעו בהעלבת עובד ציבור, שכן פרסומיו הם בגדר ביקורת לגיטימית על מעשי השוטר.

להרשעה הפלילית התלווה גל של תגובות ציבוריות מעורבות – תמיכה נרחבת מצד ארגוני זכויות אדם ופעילי מחאה שטענו כי מדובר במשפט פוליטי שמטרתו השתקת ביקורת, אל מול דרישה גוברת מצד גורמים במערכת אכיפת החוק להגן על משרתי הציבור מפני התנכלויות. הדיון הציבורי עסק בין היתר באפקט המצנן שעלול להיות לפסיקה כזו על נכונותם של אזרחים למחות נגד השלטון. תוכניות טלוויזיה, בהן "הצינור" עם גיא לרר, הקרינו קטעים מהשיר והפכו אותו למוצר תרבותי מוכר לכלל הציבור. באופן יוצא דופן, הפרסום הטלוויזיוני עצמו הוביל לחקירה באזהרה של לרר, אירוע שהמחיש את הרגישות הרבה שנוצרה סביב השיר. בנוסף להליכים הפליליים, ניהל השוטר חמדני תביעת לשון הרע אזרחית כנגד כהן, אשר הסתיימה בפסיקה לחובת כהן, שנדרש לשלם פיצויים משמעותיים בסך 150 אלף שקלים, פסיקה שאושרה בבית המשפט העליון. בכך, השיר "רכז מידע" נצרב בתודעה הציבורית כמשל על מחיר הביטוי הפוליטי הרדיקלי והגבול הדק בין חופש הביטוי לבין פגיעה אסורה בשמו הטוב ובפרטיותו של עובד ציבור. כהן, מצידו, שילב את השיר במכלול יצירתו, והוא אף היווה השראה ליצירת האלבום "צליל מיתר נגד המשטר", המדגים את התפיסה האקטיביסטית הרואה באמנות כלי לשינוי חברתי.

 בתרבות 
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי. הגרסאות הבולטות ביותר נוצרו מתוך הזדהות ומחאה, בעיקר סביב הפרשה המשפטית בה הואשם כהן בעקבות פרסום השיר. אמיר בן דוד הקליט גרסה משלו לשיר וקרא לאמנים נוספים להצטרף למחאה, תחת ההאשטאג #ברק_כהן_לא_לבד, כדי "להילחם בעוול באמצעות שיר"Amir Ben-David, שערורייה חסרת תקדים, 7 בדצמבר 2017. רם אוריון הצטרף לקריאה וביצע גם הוא גרסה לשיר, תוך שהוא תוהה על הענישה שנדרשה על רקע השירRam Orion, רק בודק - על זה מקבלים פה שנה בכלא?, 8 בדצמבר 2017 . גרסה נוספת הייתה של להקת הפוסי של לוסי.

בנוסף, כהן השתתף בצילומי הסדרה "מנאייכ" בדמות שוטר ששמו חמדאני. בעקבות זאת הוגשה נגדו תלונה על העלבת עובד ציבור והוא עוקב לחקירה משטרתית.

 קישורים חיצוניים 


 ת"פ 15–01–50825 פרקליטות מחוז תל אביב פלילי נ' כהן, פרקליטות מחוז תל אביב נגד חיים ברק כהן, בית משפט השלום תל אביב-יפו

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:מוזיקה מזרחית
קטגוריה:חופש הביטוי בישראל: פסקי דין
קטגוריה:שירי 2021