שדה התעופה קהיר מערב

שדה התעופה קהיר מערב הוא שדה תעופה צבאי בצידה המערבי של קהיר, במצרים. חלק מהתשתיות של שדה התעופה משותפות לנמל התעופה הבינלאומי ספינקס הסמוך.

בבסיס ממוקם בית הספר לטייסי קרב של דיוויזיית האוויר ה-139, טייסות 95 ו-97 של כנף הקרב הטקטית 292 של דיוויזיית האוויר ה-139, המפעילות מטוסי F-16C/D, טייסת 87 של כנף האוויר 601 של דיוויזיית האוויר ה-159, המפעילה מטוסי E-2C ויחידה מטייסת 16 של כנף האוויר 516, של דיוויזיית האוויר ה-159, המפעילה C-130H.

 היסטוריה 
שמאל|ממוזער|חמשים נוסעים בעגלות עמוסות פצצות ש.כ. במשקל 250 פאונד, בדרך להטענתן על מפציצי ויקרס וולינגטון II של טייסת 104 של חיל האוויר המלכותי בבסיס קהיר מערב, מצרים, לפני מבצע לילי נגד טורי אויב הנסוגים לאחר קרב אל עלמיין.

מלחמת העולם השנייה
שדה התעופה קהיר מערב היה במקור מתקן של חיל האוויר המלכותי. בתחילה נקרא המקום רא"פ קילו 26 (RAF Kilo 26); במאי 1942 הוחלף הכינוי לרא"פ מנחת 224 (RAF Landing Ground 224). ב-1 באוגוסט 1945 שוב שונה השם לרא"פ קהיר מערב (RAF Cairo West).

טייסת 104 של חיל האוויר המלכותי הפעילה משדה זה מפציצי ויקרס וולינגטון, שביצעו גיחות הפצצה כנגד כוחות הציר הנסוגים לאחר קרב אל עלמיין השני. יחידת חיל האוויר המלכותי האחרונה שפעלה מן הבסיס הייתה טייסת 620, ששהתה בו בין ה-6 במרץ ל-14 ביוני 1946 והפעילה מטוסי הליפקס A.7.

יחידות שפעלו ממנחת 224:

 טייסת מס' 14 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין ה-10 ל-25 באוגוסט 1942. הפעילה מפציצים מדגמי בריסטול בלנהיים IV, מרטין בולטימור II ומרטין מארודר
 טייסת מס' 37 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בתחילה בין ה-26 ל-29 ביוני 1942, ולאחר מכן בין ה-6 ל-13 בנובמבר 1942. הפעילה מפציצים מדגם ויקרס וולינגטון.
 טייסת מס' 39 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין ה-3 ל-11 ביוני 1943. הפעילה מפציצי טורפדו מדגם בריסטול בופורט סימן II.
 יחידה מטייסת מס' 46 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין מאי 1942 לינואר 1943. הפעילה מטוסי קרב-הפצצה מדגם בריסטול בופייטר סימן IF.
 טייסת מס' 70 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין ה-26 ל-29 ביוני 1942, ולאחר מכן בין ה-6 ל-11 בנובמבר 1942. הפעילה מפציצים מדגם ויקרס וולינגטון סימן IC.
 יחידה מטייסת מס' 76 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין אוקטובר 1941 לספטמבר 1942. הפעילה מפציצים מדגם הנדלי פייג' האליפקס סימן II.
 טייסת מס' 104 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין 7 ל-12 בנובמבר 1942. הפעילה מפציצי וולינגטון סימן II.
 טייסת מס' 267 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין 19 בינואר ל-18 בנובמבר 1943. הפעילה מפציצים קלים מדגם לוקהיד הדסון 4 ומטוסי תובלה מדגם דאגלס C-47 דקוטה.
 טייסת מס' 450 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין 2 ל-14 באוקטובר 1942. הפעילה מטוסי קרב מדגם קרטיס P-40 קיטיהוק סימן III.
 יחידה מטייסת מס' 454 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין אפריל לספטמבר 1942.
 טייסת מס' 6 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה במנחת בין ה-22 בינואר ל-28 באפריל 1943. הפעילה מטוסי קרב מסוג הוקר הוריקן.

כשדה קהיר מערב:

 יחידה מטייסת מס' 74 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה בשדה בין אוקטובר לנובמבר 1943. הפעילה מטוסי קרב מדגם סופרמרין ספיטפייר, מדגמי VB, VC ו-IX.
 יחידה מטייסת מס' 89 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה בשדה בין דצמבר 1941 לינואר 1943. הפעילה מטוסי בופייטר סימן IF.
 טייסת מס' 96 של חיל האוויר המלכותי הבריטי;פעלה בשדה בין ה-30 במרץ ל-1 במאי 1945. הפעילה מטוסי הליפקס III ודקוטה.
 טייסת מס' 216 של חיל האוויר המלכותי הבריטי; פעלה בשדה בין 27 בנובמבר 1942 ל-15 ביולי 1945. הפעילה מטוסי הדסון VI ודקוטה.

חיל האוויר המצרי
עם סיום הנוכחות הבריטית במצרים בשנת 1954, קיבל חיל האוויר המצרי לידיו את בסיסי האוויר שהותירו אחריהם. לאחר עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית, ב-1955, הוגדל מאד סדר הכוחות של הצבא המצרי. במסגרת העסקה קיבלה מצרים 30 מפציצים סילוניים ארוכי טווח, מדגם איליושין Il-28. רוב המפציצים הללו - 20 במספר - הוצבו בבסיס קהיר מערב; 10 מטוסים נוספים הוצבו בבסיס לוקסור. מטוסים אלו היו שייכים לפיקוד האסטרטגי של חיל האוויר המצרי. סמוך למלחמת ששת הימים] הייתה מוצבת בבסיסי גם טייסת 59 של הפיקוד האסטרטגי, שהפעילה מפציצים ארוכי טווח מדגם טופולב Tu-16. מטוסים אלו, יחד עם מפציצי האיליושין, נחשבו לאיום חמור על מרכז מדינת ישראל. חלק מהאיום נבע מיכולתם של המפציצים לשאת טילי אוויר-קרקע מסוג KSR-2 קלט, בעלי טווח של כ-200 ק"מ. בנוסף היו בבסיס טייסות של מטוסי קרב מדגמי מיג 15, מיג 17, מיג 21 וסוחוי 7.

מלחמת ששת הימים

ב-5 ביוני 1967 היה שדה התעופה קהיר מערב בין אחד עשר שדות התעופה שהותקפו בגל הראשון. בשל הימצאותם של מטוסי קרב בבסיס זה הוחלט שהמבנים שיתקפו אותו יהיו של מטוסי מיראז' 3 ("שחק"). כל מטוס נשא שתי פצצות, שנועדו לפגוע במסלולים. לאחר הפצצת המסלולים היו המטוסים אמורים לבצע כמה יעפי צליפה כדי לפגוע במטוסים שבשדה, בעיקר המפציצים הכבדים. בשל חשיבותו של השדה, בהיותו ביתם של המפציצים אורכי הטווח, הוקצו לבסיס שישה מבנים, שהגיעו לבסיס ברווח של כמה דקות זה מזה.
 המבנה הראשון היה של שלושה מטוסים (המטוס הרביעי לא המריא עקב תקלה טכנית) מטייסת 101 בבסיס חצור, בהובלת מפקד הטייסת, רס"ן עמוס לפידות (לימים אלוף, מפקד חיל האוויר);
 המבנה השני היה של ארבעה מטוסים, בהובלת רס"ן עודד שגיא, מטייסת 119, בבסיס תל נוף;
 המבנה השלישי היה של ארבעה מטוסים, בהובלת רס"ן עמוס עמיר (לימים תת-אלוף וסגן מפקד חיל האוויר), מטייסת 101;
 המבנה הרביעי היה של שלושה מטוסים, בהובלת רס"ן עודד מרום, גם הוא מטיסת 101;
 המבנה החמישי היה של ארבעה מטוסים, בהובלת סרן דוד פורת, מטייסת 117, בבסיס רמת דוד. שדה התעופה קהיר מערב היה מעבר לטווח של המיראז' בטיסה נמוכה עם מטען מלא, ולכן הוחלט שהמבנה שייצא מרמת דוד יהיה החמישי, בהנחה שעד אז כבר ינוטרל האיום המצרי וניתן יהיה לטוס בגובה רב;
 המבנה השישי היה בהובלת סא"ל יעקב אגסי, מטייסת 119. אחד המטוסים במבנה זה היה מטוס צילום, שנועד לצלם את תוצאות התקיפה בגל הראשון.
עם סיום התקיפות בגל הראשון היה ברור שכל המפציצים הכבדים מדגם טופולב 16 הושמדו.

 העשורים האחרונים 
לאחר הגשת תקציב שנת הכספים 1981, הורה מזכיר ההגנה של ארצות הברית על ביצוע תוכנית "פנטום גאה", לבקשת מצרים. במסגרת התכנית התבצעה פריסה טקטית לא מתוכננת, שלא הייתה חלק מתוכנית האימונים הסדירה. שנים עשר מטוסי מקדונל דאגלס F-4E פנטום II ולפחות 400 אנשי צוות נשלחו מכנף הקרב הטקטית ה-347 בבסיס חיל האוויר מודי, ג'ורג'יה, לקהיר מערב, ביולי 1980.,, and Congressional testimony.

ב-29 במאי 1981 התרסק מטוס לוקהיד C-130 הרקולס לאחר ההמראה מהבסיס.

במשך תקופה ארוכה הוזכר השדה לעיתים קרובות, על ידי עיתונאי תעופה, כבסיסה של חטיבת הקרב הטקטית ה-222 של חיל האוויר המצרי, המטיסה מטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום II.Egyptian Air Force Order of Battle . Scramble Magazine, 18 November 2007. Retrieved: 29 January 2008.

השדה היווה היה אתר תכוף לפריסות חיל האוויר של ארצות הברית. כאשר הכנף ה-487 של חיל המשלוח האווירי התבססה בשדה זה במרץ-מאי 2003 במהלך הפלישה לעיראק בשנת 2003 .

משואת TACAN של קהיר מערב (מזהה: BLA) ממוקמת בשדה.

לקריאה נוספת
 Jefford, C. G. (1988). RAF Squadrons. A comprehensive record of the movement and equipment of all RAF squadrons and their antecedents since 1912. Shrewsbury, UK: Airlife Publishing.
 * דני שלום, כרעם ביום בהיר – מבצע מוקד: כך הושמדו חילות האוויר הערביים במלחמת ששת הימים, באוויר – פרסומי תעופה, ראשון לציון, 2002.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: שדות תעופה