ג'ורג' בינגהאם, רוזן לוקאן השלישי

ג'ורג' צ'ארלס בינגהאם, הרוזן השלישי מלוקאן, GCB (באנגלית: George Bingham, 3rd Earl of Lucan; 16 באפריל 1800 – 10 בנובמבר 1888) היה אציל אנגלו-אירי וקצין צבאי. עד לשנת 1839 נשא את התואר "לורד בינגהאם". הוא נודע כאחד משלושה אנשים – יחד עם לואיס נולאן ולורד רגלאן – שהיו אחראים לפקודה הגורלית בקרב בלקלאווה (אוקטובר 1854), אשר הובילה את מפקד חטיבת הפרשים הקלה, הרוזן קרדיגאן, להסתערות המפורסמת של חטיבת הפרשים הקלה. לאחר הקרב קודם בינגהאם לדרגת פילדמרשל.

מעבר לכך, בתקופת הרעב הגדול באירלנד התפרסם לשמצה כמשכיר קרקעות אכזרי, שפינה אלפי דיירים מאדמותיו והשכיר אותן לאיכרים עשירים. הוא גם הציע פתרון משפטי שאִפשר ליהודים לשבת בפרלמנט הבריטי.

 ביוגרפיה 
 ילדותו וראשית השירות הצבאי 
בינגהאם נולד ב-16 באפריל 1800 בלונדון, כבנו הבכור של , ושל אשתו אליזבת. הוא התחנך בבית הספר וסטמינסטר, אך בגיל צעיר עזב את הלימודים, ובשנת 1816 התגייס כקצין זוטר ברגימנט הרגלים ה־6 . בשנת 1818 עבר לשרת ברגימנט הדרגונים הקלים ה־11 .

הוא התקדם במהירות בסולם הדרגות, בשנת 1820 הועלה לדרגת לוטננט ברגימנט הרגלים ה־8 , ובשנת 1822 הועלה לדרגת קפטן ברגימנט הרגלים ה־74 . בשנת 1825 הועלה לדרגת מייג'ור, ובשנת 1826 מונה למפקד רגימנט נושאי הרומח ה־17  בדרגת לוטננט קולונל. בינגהאם השקיע הון עתק במדים ובסוסים של קציניו, עד שכונו "החטיבה המהודרת של בינגהאם". במקביל נבחר לפרלמנט הבריטי (1826–1830) כנציג מחוז מאיו. בשנות ה-20 של המאה ה-19 שימש כמשקיף בצבא הרוסי במהלך המלחמה הרוסית־עות'מאנית.

 "המכלה" – תקופת הרעב הגדול 
בשנת 1839 ירש את תואר רוזן לוקאן השלישי. ב־1845 מונה ללורד לוטננט של מחוז מאיו. בתקופת הרעב הגדול באירלנד (סוף שנות ה-40 של המאה ה-19) נודע לשמצה בשל אכזריותו: הוא פינה המונים מאדמותיהם, הרס מעל 300 בתים בבלינרוב וגירש 2,000 תושבים בשנים 1846–1849. הוא אף דאג לסגירת בית המחסה בקאסלבאר בשיא הרעב. בשל מעשיו קיבל את הכינוי "המכלה" (The Exterminator).

 מלחמת קרים 
עם פרוץ מלחמת קרים (1853–1856) קיבל את הפיקוד על דיוויזיית הפרשים הבריטית. חטיבת הפרשים הקלה הונהגה בידי גיסו השנוא, הרוזן קרדיגאן – דבר שהחמיר את היריבות ביניהם. בקרב אלמה (1854) בעקבות זאת דבק בלוקאן הכינוי – לא בצדק אך בעקשנות – "הלורד הצופה מן הצד".

בקרב בלקלאווה, באוקטובר 1854, קיבל מלורד רגלאן פקודה לא ברורה להתקפה מיידית. בינגהאם הורה לקרדיגאן להוביל את חטיבת הפרשים הקלה – ובעקבות כך החלה הסתערות החטיבה, שהסתיימה באבדות כבדות וללא הישג ממשי. בינגהאם עצמו נפצע קל, וחטיבת הפרשים הכבדה בפיקודו נאלצה לסגת. לורד רגלאן האשים אותו בכישלון ושלח עליו ביקורת קשה בדיווחים הרשמיים. בשנת 1855 הוחזר בינגהאם הוחזר לאנגליה, שם דרש משפט צבאי, אך בקשתו נדחתה. במקום זאת נשא נאום בבית הלורדים והטיל את האחריות על רגלאן ועל קצין המטה נולאן שנהרג בקרב. דבריו התקבלו בציבור, והוא אף זכה בשנת 1869 לעיטור אביר מסדר האמבט.

 אחרית חייו 
בינגהאם תרם תרומה חשובה כשמצא פשרה שהביאה לכניסת יהודים לפרלמנט הבריטי. עד אז נדרשו חברי הפרלמנט להישבע "באמונה האמיתית של נוצרי", דבר שמנע השבעת יהודים. הצעתו של בינגהאם – שכל בית יוכל להתאים את נוסח השבועה כרצונו – התקבלה, וב־1858 הושבע לראשונה יהודי, ליונל נתן רוטשילד, כחבר בבית הנבחרים.

בינגהאם המשיך והתקדם לדרגות בכירות נוספות. בשנת 1858 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, בשנת 1865 הועלה לדרגת גנרל, ולבסוף בשנת 1887 הועלה לדרגת פילדמרשל.

בשנת 1877 פרש רשמית מהצבא, וב-10 בנובמבר 1888 נפטר בלונדון ונקבר בללהאם שבמידלסקס.

 משפחתו 
ב־1829 נישא לליידי אן ברודנל, בתו של . נולדו להם שישה ילדים (שתיים מבנותיו מתו בלידה או סמוך לה):
 , שנישא לססיליה קתרין גורדון־לנוקס, בתו של .
 אוגוסטה (1832–1888), שנישאה להנרי סטורט, הברון הראשון מאלינגטון.
 לויניה (בערך 1836–1864), שנישאה לצ'ארלס הארדינג, הוויקונט השני מהארדינג.
 ריצ'רד (1847–1924), קצין בכיר בצי הבריטי, שנישא למרי אליזבת קול.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:פילדמרשלים בריטים
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת קרים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1826–1830)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1800
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1888