גרגורי סטנטון

גרגורי ה. סטנטון הוא משפטן, אקדמאי ופעיל זכויות אדם אמריקאי. הוא ידוע במיוחד בזכות עבודתו בתחום חקר רצח עם.

סטנטון שימש כפרופסור-חוקר ללמודי לימודי רצח עם ומניעתו באוניברסיטת ג'ורג' מייסון במחוז פיירפקס, וירג'יניה, ארצות הברית. הוא מייסד ונשיא הארגון Genocide Watch, מייסד ומנהל הפרויקט לחקר רצח העם בקמבודיה,"A Quest for Justice" , Washington and Lee Alumni Magazine, September–October 1987. ויו"ר הברית נגד רצח עם. בשנים 2007 עד 2009 כיהן כנשיא האיגוד הבינלאומית לחוקרי רצח עם.

 חיים מוקדמים ורקע אקדמי 
סטנטון נמנה עם צאצאיה של פעילת זכות הבחירה לנשים אליזבת קיידי סטנטון, ושל הנרי ברוסטר סטנטון, תומך בולט בביטול העבדות. הוא עבד כפעיל זכויות הצבעה במיסיסיפי, כמתנדב בחיל השלום בחוף השנהב, וכמנהל שטח של שירות העולם של הכנסייה/CARE International בקמבודיה בשנת 1980.

סטנטון שימש כפרופסור מחקר ללימודי רצח עם ומניעתו בבית הספר לניתוח ויישוב סכסוכים, אוניברסיטת ג'ורג' מייסון, ארלינגטון, וירג'יניה, עד פרישתו בשנת 2019.Biography  at George Mason University website. בין השנים 2003 ל-2009 כיהן כפרופסור לזכויות אדם ע"ש ג'יימס פארמר באוניברסיטת מרי וושינגטון בפרדריקסבורג, וירג'יניה. בנוסף, שימש כפרופסור למשפטים באוניברסיטת וושינגטון ולי, באוניברסיטה האמריקאית ובאוניברסיטת סווזילנד. הוא בעל תארים מאוברלין קולג', מבית הספר לתאולוגיה של הרווארד, בית הספר למשפטים של ייל, וכן דוקטורט באנתרופולוגיה תרבותית מאוניברסיטת שיקגו. בשנים 2001 עד 2002 היה עמית מחקר במרכז הבינלאומי ע"ש וודרו וילסון לחוקרים.

 קריירה 
סטנטון היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת וושינגטון ולי בין השנים 1985 עד 1991, ושימש כפרופסור באוניברסיטת סווזילנד, והיה פרופסור לצדק, משפט וחברה באוניברסיטה האמריקאית. בין השנים 2003 עד 2009, הוא היה פרופסור לזכויות אדם ע"ש ג'יימס פארמר באוניברסיטת מרי וושינגטון בפרדריקסבורג, וירג'יניה.

סטנטון ייסד את הפרויקט לחקר רצח העם בקמבודיה באוניברסיטת ייל בשנת 1981 ומאז היה כוח מניע להעמדת הקמר רוז' לדין.

סטנטון היה יו"ר הוועדת לזכויות האדם של מחלקת עורכי הדין הצעירים של לשכת עורכי הדין האמריקאית וחבר בוועדה הקבועה לסדר עולמי על פי חוק, של לשכת עורכי הדין האמריקאית. סטנטון שימש כיועץ משפטי ל"רוח", תנועת העצמאות האוקראינית (1988–1992), עבודה שזיכתה אותו בתואר "איש השנה לשנת 1992" של ועדת הקונגרס האוקראינית של אמריקה.

סטנטון שירת במחלקת המדינה של ארצות הברית בשנים 1992 עד 1999. במסגרת תפקידו במחלקת המדינה הוא ניסח את החלטות מועצת הביטחון של האו"ם שהובילו להקמת בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, את ועדת החקירה בבורונדי ואת נציבות הפיקוח על זרימת הנשק במרכז אפריקה. הוא גם ניסח את החלטות האו"ם בנושא מבצעי שמירת השלום, שסייעו להביא לסיום מלחמת האזרחים במוזמביק. בשנת 1994, זכה סטנטון בפרס וו. אוורל הרימן מטעם איגוד שירות החוץ האמריקאי על "תרומות יוצאות דופן לעשייה הדיפלומטית המגלמות אומץ אינטלקטואלי", זאת בעקבות התנגדותו למדיניות ארצות הברית בנוגע לרצח העם ברואנדה.

סטנטון כתב את מסמך אפשרויות הפעולה של מחלקת המדינה בנוגע לדרכים להעמיד לדין את הקמר רוז' בקמבודיה. הוא היה מעורב באופן מעמיק במשא ומתן בין האו"ם לממשלת קמבודיה, שהוביל להקמת בית הדין של הקמר רוז', ובעבורו ניסח כללי נוהל פנימיים.

סטנטון ידוע בעיקר בזכות חיבורו של "עשרת השלבים של רצח העם", מודל של תהליך רצח העם, שמשרד החוץ האמריקאי והאו"ם השתמשו בו כדי לחזות ולנקות צעדים למניעת רצח עם. מודל עשרת השלבים שלו נמצא בשימוש בקורסים בנושא רצח עם בבתי ספר ובמכללות ברחבי העולם.

בשנת 1999 ייסד סטנטון את "משמר רצח העם" (Genocide Watch). בין השנים 1999 ל-2000, הוא שימש גם כיו"ר משותף של קבוצת העבודה בוושינגטון עבור בית הדין הפלילי הבינלאומי .

בשנת 2004, פרסם סטנטון הצעה להקמת משרד למניעת רצח עם באו"ם. יחד עם חברים אחרים בקמפיין הבינלאומי לסיום רצח העם, הוא נפגש עם פקידי או"ם כדי לקדם את ההצעה. בשנת 2004 בסטוקהולם, הודיע מזכ"ל האו"ם קופי אנאן על הקמת המשרד של היועץ המיוחד של האו"ם למניעת רצח עם.

בשנת 2007 נבחר סטנטון לנשיא האגודה הבינלאומית של חוקרי רצח עם, וכיהן בתפקיד עד 2009. הוא כיהן כסגן הנשיא הראשון של האגודה בין השנים 2005 ל-2007. בשנת 2013, העניק הארגון לסטנטון את פרס השירות המצטיין והעניק לו חברות לכל החיים.

 רואנדה 
בשנת 1989, לאחר שהוביל תוכנית הכשרה למניעת רצח עם לפקידים מרואנדה והמדינות הסובבות אותה, נפגש סטנטון עם הנשיא ג'ובנאל הביארימאנה וביקש ממנו להסיר את הזהויות האתניות מתעודות הזהות הלאומיות של רואנדה, משום שתעודות הזהות יכולות לשמש לזיהוי אנשים שיירצחו ברצח עם. הוא יעץ לנשיא שאם לא יינקטו צעדים למניעתו, יהיה ברואנדה רצח עם בתוך חמש שנים.

 זימבבואה 
בשנת 2010, דרש סטנטון להעמיד לדין את רוברט מוגאבה בגין פשע רצח עם. הוא הציע "בית דין פלילי מעורב של האו"ם וזימבבואה" בהשראת בית הדין של הקמר רוז', והוסיף כי "שלטון הטרור של מוגאבה חייב להסתיים".

בשנת 2012, קרא סטנטון לארצות הברית לשחרר את "כל הכבלים הדיפלומטיים והמודיעיניים הקשורים לטבחי גוקוראהונדי "בזימבבואה ולהסביר את החלטת ארצות הברית "לשמור על שתיקה", כדי "לנקות את מצפונה".

 עַזָה 
בפברואר 2024, "משמר רצח העם" קבע כי ישראל מפגינה כוונה לבצע רצח עם בעם הפלסטיני בעזה וכי "ישנה הסכמה הולכת וגוברת בקרב משפטנים בינלאומיים שישראל מבצעת רצח עם נגד הפלסטינים בעזה". על פי "משמר רצח העם" פעולות ישראל עולות בקנה אחד עם ארבע מפעולות רצח העם המנויות בסעיף 2 לאמנת רצח העם. פעולות אלו כוללות: "הרג חברי הקבוצה" ו"הטלת תנאי חיים על הקבוצה בכוונה תחילה במטרה לגרום להשמדתה הפיזית כולה או חלקה".

הארגון הצהיר כי המתקפה של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר יישמה "כוונה רצחנית מבוססת" נגד תושבי ישראל והכיר בכך ש"ישראלים חוששים בצדק מהכוונות הרצחניות של חמאס". עם זאת הדגיש כי "פשעים נגד האנושות ורצח עם שבוצעו על ידי ארגון או מדינה אחת לעולם לא ישמשו.. כהצדקה לפשעי נקמה נגד האנושות, פשעי מלחמה ומעשי רצח עם".

 איראן 
סטנטון האשים את איראן, ובמיוחד את מחמוד אחמדינז'אד, בהסתה לרצח עם, והסביר כי הקריאות המתמידות של המשטר האיראני להשמיד את ישראל תומכות ישירות ברצח עם. סטנטון התייחס לנאומים של אחמדינז'אד שקראו להשמדת ישראל ותמכו בהעברת יהודי ישראל לגרמניה ולאוסטריה. הוא תיאר את ההצעה כהסתה לרצח עם ותמיכה בהעברה בכפייה של אוכלוסייה. סטנטון כתב:איראן היא המדינה היחידה מאז גרמניה הנאצית שהביעה בגלוי את כוונתה לרצח עם למחוק מדינה אחרת מהמפה, תוך כדי קידום תוכנית לפיתוח נשק גרעיני. מעטים האמינו שהיטלר רציני לגבי כוונותיו הרצחניות עד שהנאצים ביצעו את השואה. נשיא איראן מכחיש שהשואה בכלל קרתה.סטנטון בירך את אנגלה מרקל על התנגדותה לתוכנית הגרעין של איראן, וכן שיבח את משרד החוץ הקנדי על החזרת שגריר קנדה מאיראן.

סטנטון גינה את תוכנית הגרעין של איראן, והוסיף כי נאט"ו צריכה להגן על ישראל כדי לשמור על המדינה מפני תקיפת טיל גרעיני אפשרית.

 סומלילנד 
במאמר שפורסם ב"מייל אנד גרדיאן", הכיר סטנטון ברצח העם של בני האיסאק שהתרחש ברפובליקה הדמוקרטית של סומליה תחת סיאד בארה. הוא דגל בהכרה בסומלילנד כמדינה נפרדת מסומליה, וטען כי הדבר יכול "לסייע במניעת סכסוך באזור שסבל קשות".

 משמר רצח העם 
בשנת 1999 ייסד סטנטון את משמר רצח העם (Genocide Watch), ארגון לא ממשלתי הפועל נגד רצח עם שבסיסו בוושינגטון די. סי. "משמר רצח החם" הוא היו"ר והמתאם של הברית נגד רצח עם, הכוללת 125 ארגונים ב-31 מדינות, כולל קבוצת זכויות המיעוטים, הקבוצה הבינלאומית למשברים, קרן אגיס וארגון Survival International. מועצת היועצים שלה כוללת את המפקד לשעבר של כוחות שמירת השלום של האו"ם ברואנדה, רומאו דאלייר, התובע לשעבר של נירנברג, בנג'מין פרנץ, שגרירת ארצות הברית לשעבר באו"ם והמנהלת לשעבר של הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID), סמנתה פאוור, והיועצות המיוחדות לשעבר של האו"ם למניעת רצח עם, אדאמה דיאנג ואליס נדריטו.

בשנת 2010, משמר רצח העם היה הארגון הראשון שטען כי מעשי הטבח בגוקוראהונדי בזימבבואה בשנות ה-80 עונים להגדרה של רצח עם, וקרא להעמדתם לדין של מנהיגים זימבבואיים, כולל הנשיא רוברט מוגאבה. משמר רצח העם גם ציין פעמים רבות כי הארמנים נמצאים בסיכון לרצח עם בגלל "ההתקפה ללא התגרות" של אזרבייג'ן על ארמניה בשנת 2022 והמצור וההתקפה שלה על ארטסך (2022–2023).

סטנטון יצר בריתות עם עשרות מנהיגי זכויות אדם, כמו הברונית קנדי ואוולינה אוצ'אב מהקואליציה לתגובה לרצח עם. בשנת 2020, משמר רצח העם הצטרף לקבוצות זכויות אדם אחרות שקראו למועצת זכויות האדם של האו"ם לחקור את פעולות הממשלה הסינית בנוגע לאויגורים ולמיעוטים מוסלמים טורקים אחרים באזור שינג'יאנג, ו"לפתח אסטרטגיות" לסיום הפרות שיהיו נחשבות למעשי רצח עם. במקרה של בוסקו נטגנדה במסגרת חקירת בית הדין הפלילי הבינלאומי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, משמר רצח העם הגיש הערות כידיד בית המשפט יחד עם קואליציית העתיקות ו־Blue Shield International, בנוגע לפרשנות החוקית של התקפות על רכוש תרבותי בחוקת רומא.

סטנטון מתח ביקורת על המונח "טיהור אתני", וכינה אותו מונח שהומצא על ידי סלובודן מילושביץ' כמונח המשמש להכחשה והסתרה של רצח עם, בטענה שהוא מלבין את הפשעים ומעכב פעולה נמרצת לעצירת רצח עם. הוא גם מעדיף סטנדרט רחב יותר לקביעת רצח עם מאשר " הכוונה הספציפית " בה משתמש בית הדין הבינלאומי לצדק, וכותב:הדוקטרינה של בית הדין הבינלאומי לצדק בנוגע לכוונה ספציפית לרצח עם היא שגויה כל כך, שאם משווים אותה, למשל, לכוונה במשפט פלילי רגיל, זה כמו לומר שאם מישהו מרים אקדח, יורה והורג מישהו, אי אפשר להאשים אותו ברצח רק משום שהייתה לו גם כוונה לשדוד את האדם.

 זו עובדה שכוונותיה של מדינה מורכבת ומסובכת יותר מכוונתיו של אדם פרטי. כמעט כל מעשה שאדם מבצע נובע ממגוון כוונות ולא מכוונה אחת. לכן לדעתי הדרישה של בית הדין הבינלאומי לצדק לכוונה ספציפית יחידה לרצח עם, פגומה ביסודה.

 פרסומים 
 מאמרים 
 עשרת שלבי רצח העם
 מאמרים נוספים מאת ד"ר גרגורי סטנטון
 קיאנון היא כת נאצית שעברה מיתוג מחדש, מאת גרגורי סטנטון
 פרדיגמות מתפתחות במניעת רצח עם (עם אנדראה ברטולי וטטסושי אוגאטה)

 קישורים חיצוניים 
 הקריאה TEDx הקריאה
 ביוגרפיה באתר האינטרנט של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון

 מעקב אחר רצח עם

 הערות שוליים 

קטגוריה:משפטנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל