קבאייה

קבאייה (באלבנית: Kavajë) היא עיר ורשות מקומית השוכנת במחוז טירנה אשר במרכז-מערבה של אלבניה, כ-27 קילומטרים דרומית-מערבית מהבירה טירנה.

גאוגרפיה
קבאייה שוכנת על גבעה בגובה של כ-20–30 מטרים מעל פני הים. בסביבות העיר אזורים חקלאיים המאופיינים באדמות חרסית. באזור מגדלים: ירקות, דגנים, גפנים, זיתים ופירות הדר. הנהר שקומבין זורם דרומית לעיר בנתיבו לים האדריאטי. בקבאייה שורר אקלים ים-תיכוני, עם חורפים מתונים וגשומים, וקיצים חמים ויבשים. בינואר נעות הטמפרטורות מ-3 מעלות צלזיוס בלילה ועד 8 מעלות צלזיוס ביום, וביולי ואוגוסט בין 19 מעלות צלזיוס בלילה לכ-30 מעלות צלזיוס ביום. עיקר המשקעים יורדים בין נובמבר למרץ (בממוצע 900–1,100 מ"מ לשנה). בחודשי הקיץ הגשם נדיר יחסית. סלע קבאייה  (באלבנית: Shkëmbi i Kavajës) הוא צוק ים מתנשא המשמש נקודת תצפית על הים האדריאטי ומהווה את אחד מסמלי הנוף של העיר.

היסטוריה
ישוב במקום הוקם בעת העתיקה. בתקופת האימפריה הרומית חלפה בסמוך למקום הוויה אגנטיה, עניין שהעניק חשיבות אסטרטגית ותחבורתית ליישוב. השם "קבאייה" מופיע לראשונה בדפתר עות'מאני מ-1431, ובמפות לטיניות מאותה העת היא מכונה "Cavalli". בתקופה העות'מאנית הפכה קבאייה לעיר שוק והוקמו בה מבני ציבור ומסגדים. ב-1817 הוקם בעיר מגדל שעון הנחשב לאחד מסמליה.

נסיגת האימפריה העות'מאנית הובילה לאי שקט אזורי, ב-1912 פרץ מרד אלבני  נגד העות'מאנים, אשר נאלצו להסכים לרוב דרישות המורדים, ולהעניק אוטונומיה רחבה יותר למחוזות האלבניים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה קבאייה על ידי כוחות מקומיים, ודגל אלבניה הונף בה ב-26 בנובמבר 1912, עם זאת, היא נכבשה על ידי צבא ממלכת סרביה כעבור שלושה ימים. בתקופת השליטה הסרבית דוכאה ונרדפה האוכלוסייה המקומית. באפריל 1913, הוחזר האזור לאלבניה. במלחמת העולם הראשונה העיר נכבשה תחילה על ידי ממלכת איטליה ב-1915, לאחר מכן על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנים 1916–1918, ולבסוף היא נכבשה על ידי מדינות ההסכמה והוחזרה לאלבניה.

במלחמת העולם השנייה קבאייה, כמו יתר אלבניה, סופחה לאיטליה בין 1939 ל-1943. ב-1943, בעקבות הסכם שביתת הנשק עם איטליה, כבש הוורמאכט את אלבניה. בשלהי 1944 שוחרר האזור על ידי כוחות צבא בריטיים ופרטיזנים קומוניסטיים, אליהם הצטרפו עריקים מהצבא האיטלקי בראשות אנוור הוג'ה אשר תפס את השלטון במדינה. באזור הוחזקו יהודים במחנות מעצר על ידי הגרמנים. קיים תיעוד על סיוע שהעניקו תושבים מקבאייה בתקופה זו לפליטים יהודים, והסתירו אותם בבתיהם.

בתקופה הקומוניסטית עברה העיר תהליך תיעוש והוקמו בה מפעלים לייצור מסמרים, טקסטיל ועיבוד זכוכית. במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-20 החלו סימני מחאה נגד השלטון הקומוניסטי. ב-1988 פרצו שביתות בשל קיצוצים ותנאי עבודה ירודים במפעלים. במרץ 1990 לאחר משחק כדורגל נערכה הפגנת ענק בעיר נגד השלטונות, ואירוע זה נחשב מכונן בסתיו העמים האלבני. לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי הייתה הגירה שלילית משמעותית מקבאייה, בעיקר הגירת עבודה לאיטליה, יוון וגרמניה. בראשית העשור השני של המאה ה-21 עברה העיר תנופת פיתוח, שדרוג תשתיות והוקמו פארקים עירוניים רחבי ידיים. ענף התעשייה שהיה מוביל בעידן הקומוניסטי, נזנח לטובת חקלאות ותיירות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קבאייה