גלות מס

גלות מס מתייחסת לאדם שעוזב מדינה כדי להימנע מתשלום של מס הכנסה או מיסים אחרים. המונח מתייחס ליחיד שכבר חייב כסף לרשויות המס או מעוניין להימנע מלהיות חייב בעתיד בתשלום מיסוי בשיעורי מס גבוהים בעיניו, ובמקום זאת בוחר להתגורר במדינה זרה או בתחום שיפוט שאין בו מיסים או שיש בו שיעורי מס נמוכים יותר.

ככלל, אין הסכם הסגרה בין מדינות המכסה גם הסגרה בגין חבויות מס שטרם נפרעו. יציאה לגלות מס היא סוג של הפחתת מס או הימנעות ממס. גולה מס בדרך כלל אינו יכול לחזור לארץ מולדתו מבלי להיות כפוף לחבות מס שלא שולמה.

רוב המדינות ממסות יחידים המתגוררים בתחום השיפוט שלהן. למרות שכללי התושבות משתנים, לרוב אנשים מתגוררים במדינה לצורכי מיסוי אם הם שוהים לפחות שישה חודשים (או תקופה אחרת) בכל שנת מס במדינה, ו/או יש להם זיקה קבועה למדינה, כגון בעלות על נכס קבוע.

 דוגמאות בולטות 
 הממלכה המאוחדת 
על פי החוק הבריטי, אדם הוא "תושב מס" אם הוא עומד באחד ממבחני התושבות שנקבעו במסגרת מבחן התושבות הסטטוטורי שהוצג ב-6 באפריל 2014. מבחן התושבות הסטטוטורי קובע כי אדם יהיה תושב חוץ אם הוא עומד באחד משלושת המבחנים האוטומטיים מחוץ למדינה. המבחנים האוטומטיים מתמקדים בשאלה כמה זמן אדם מבלה בבריטניה עצמה. לדוגמה, המבחן האוטומטי הראשון קובע שאם אדם מבלה פחות מ-16 ימים בבריטניה בשנת מס, אז אותו אדם יהיה תושב חוץ.

אם אדם אינו מסוגל לעמוד באף אחד מהמבחנים האוטומטיים, הוא עדיין יכול להיות תושב חוץ על פי מבחן התושבות הסטטוטורי, אך כדי לעשות זאת עליו לוודא ראשית שהוא אינו עומד במבחני המגורים האוטומטיים, ושנית, שהוא מסווג כתושב חוץ על פי מבחן הקשרים המספיקים. מבחן הקשרים המספיקים קובע אם אדם הוא תושב על סמך קשריו וביקוריו בבריטניה. ככל שיש לאדם פחות קשרים לבריטניה, וככל שהאדם מבלה פחות זמן בבריטניה, כך גדל הסיכוי שהוא יהיה תושב חוץ.

ככלל, בריטים מפורסמים רבים עזבו במהלך שנות ה-70 וה-80 את בריטניה בשל שיעורי המס הגבוהים שהיו בה, והפכו לגולי מס במדינות עם שיעור מס נמוך יותר.

 ארצות הברית 
על פי חוק מס ההכנסה, "אזרח אמריקאי" (כולל אזרחי ארצות הברית ותושבי קבע בארצות הברית) מחויב במס על הכנסותיו ברחבי העולם ללא קשר למקום מגוריו. אזרחי ארצות הברית יכולים להימנע מחבות מס אמריקאית רק על ידי מעבר למדינה אחרת, ויתור על אזרחות (או סיום או אובדן של תושבות קבע), תיעוד של הוויתור, הסיום או האובדן, ויציאה רשמית ממערכת המס האמריקאית באמצעות טופס 8854 של מס הכנסה. אנשים בעלי הון נקי גבוה והכנסה גבוהה עשויים להיות חייבים במס גולה. עם זאת, גם לאחר כל התהליך, אם האדם ממשיך לקבל הכנסה ממקורות אמריקאים כלשהם, הוא עדיין יהיה חייב במיסים בארצות הברית, לרוב על בסיס ניכוי מס במקור ולפעמים עם שיעורי מס פחות נוחים (כגון שיעורי מס דיבידנד). למדינות ולעיריות בארצות הברית עם מערכות מס משלהן יש לפעמים כללי יציאה שונים.

אזרחי ארצות הברית המתגוררים מחוץ למדינה זכאים לעיתים קרובות להקלות מס משמעותיות בארצות הברית, בעיקר באמצעות החרגת הכנסה מהכנסות זרות, החרגת דיור זר ו/או זיכוי מס זר. יתרה מכך, שיעורי מס הכנסה אפקטיביים בארצות הברית יכולים לפעמים להיות שליליים: באופן עקרוני, חלק מהאזרחים בארצות הברית יכולים להיות זכאים לזיכוי מס הניתן להחזר (תשלומי מזומן נטו ממס הכנסה) על הכנסה שאינה מוחרגת גם כאשר הם גרים מחוץ לארצות הברית. כל הטבות המס האחרות בארצות הברית נשארות זמינות באופן עקרוני, כגון חשבונות חיסכון לפנסיה וחינוך. לא משנה היכן הם גרים, אזרחי ארצות הברית חייבים להגיש את כל הדוחות הכספיים הנדרשים.

מהגר שלא התקבל באופן חוקי למגורי קבע (כגון עובד אורח) הופך בדרך כלל לחייב במיסים בארצות הברית על הכנסה לאחר שבילה מספר מסוים של ימים בארצות הברית בתוך פרק זמן מסוים.

 גולי מס נודעים 
 ג'ון בארי, המלחין של 11 סרטי ג'יימס בונד, עבר לארצות הברית ב-1975, שם התגורר עד מותו ב-2011.
 שירלי באסי החלה לחיות כגולת מס מבריטניה ב-1968, ולא יכלה לעבוד בבריטניה במשך כמעט שנתיים. כיום היא מתגוררת במונטה קרלו.
 מארק בולאן עבר ללוס אנג'לס ב-1973 עקב מס ההכנסה של בריטניה, ונשאר שם עד שעבר ללונדון באמצע 1976.
 דייוויד בואי עבר מבריטניה לשווייץ ב-1976, תחילה התיישב ב ולאחר מכן בלוזאן ב-1982.
 מייקל קיין עבר לארצות הברית בסוף שנות ה-70, והתיישב בבוורלי הילס, קליפורניה, כדי להימנע ממס של 83% על בעלי הכנסות גבוהות שהיה קיים תחת ממשלת הלייבור של ג'יימס קלהאן בבריטניה באותה תקופה. הוא בילה כמה שנים בארצות הברית לפני שחזר לבריטניה תחת ממשלתה השמרנית של מרגרט תאצ'ר.
 שון קונרי עזב את בריטניה בשנות ה-80 וקבע את ביתו בצרפת, ספרד ומאוחר יותר באיי הבהאמה מסיבות של מיסוי.
 רוני קורבט ורוני בארקר בילו את 1979 באוסטרליה כדי להימנע ממיסוי על הכנסותיהם בשנה הקודמת.
 נואל קאוורד עזב את בריטניה מסיבות של מיסוי בשנות ה-50, וספג ביקורת קשה בעיתונות. הוא התיישב תחילה בברמודה, אך מאוחר יותר קנה בתים בג'מייקה ובשווייץ.
 בריאן קוקס הפך לגולה מס בשנות ה-80, והתיישב בעיר ניו יורק.
 ז'ראר דפארדייה, אזרח צרפתי לשעבר, הפך לגולה מס ותושב רשמי של בלגיה ב-7 בדצמבר 2012. ב-15 בדצמבר 2012 החזיר דפארדייה את דרכונו הצרפתי, וב-3 בינואר 2013 הוענקה לו אזרחות רוסית.
 מרווין גיי עבר להוואי לראשונה מלוס אנג'לס כדי להימנע מבעיות עם מס הכנסה ב-1980. מאוחר יותר באותה שנה, עבר ללונדון לאחר סיום סיבוב הופעות באירופה, ואז לאוסטנדה, בלגיה, בפברואר 1981.
 גאי המילטון, הבמאי של ארבעה סרטי ג'יימס בונד, הפך לגולה מס באמצע שנות ה-70 כשנשכר במקור לביים את סופרמן (1978). בגלל חוקי המס הבריטיים, הוא יכול היה להישאר שם רק 30 יום בשנה.
 טום ג'ונס עבר ללוס אנג'לס לצורכי מס לאחר בחירתו של הרולד וילסון לראשות ממשלת בריטניה ב-1974, משום שהוא העלה את מס ההכנסה ל-83% לבעלי הכנסות גבוהות.
 רוג'ר מור הפך לגולה מס מבריטניה ב-1978, במקור לשווייץ, כשהוא מחלק את השנה בין שלושת בתיו: דירה במונטה קרלו, בקתה בקראנס-מונטנה, שווייץ, ובית בדרום צרפת.
 בשנת 1978 שהו חברי להקת פינק פלויד שנה אחת בדיוק מחוץ לבריטניה, מסיבות של מיסוי.
 הרולינג סטונז הפכו לגולי מס מבריטניה כשעברו לדרום צרפת ב-1971. חלק מהחברים השתמשו בנאמנויות ובחברות אוף-שור כדי להתחמק מתשלום מיסים בריטיים.
 קט סטיבנס הפך לגולה מס מבריטניה ב-1973 למשך שנה אחת, והתגורר בריו דה ז'ניירו, ברזיל.
 רוד סטיוארט עזב את בריטניה וקבע את ביתו בלוס אנג'לס ב-1975 כדי להימנע ממס של 83% על בעלי הכנסות גבוהות שהיה קיים בבריטניה באותה תקופה.
 טוטו וולף הואשם בגלות מס על ידי מנהל קבוצת רד בול רייסינג, כריסטיאן הורנר. וולף, במקור מאוסטריה, מתגורר כיום במונקו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מיסים
קטגוריה:מיסוי בין-לאומי
קטגוריה:הגירה