איבו אינג'ב

איבו ליובומירוב אינג'ב (בבולגרית: Иво Любомиров Инджев; נולד ב-16 באפריל 1955) הוא עיתונאי בולגרי, בלוגר ומחבר ספרי עיון.

 ביוגרפיה 
איבו אינג'ב נולד בסופיה שבבולגריה ב-1955. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה ה-11, שהפכה מאוחר יותר לגימנסיה המתמטית של סופיה. השלים השכלה גבוהה בברית המועצות, במקצוע "היסטוריה של אסיה ואפריקה" באוניברסיטת מוסקבה הממלכתית (מכון למדינות אסיה ואפריקה).

 קריירה עיתונאית 
בין השנים 1983–1987 שימש אינדז'ב ככתב הסוכנות הטלגרפית הבולגרית (BTA) בביירות שבלבנון. לאחר השינויים הפוליטיים בבולגריה, מונה למנכ"ל BTA בשנים 1990–1993.

אינג'ב שימש כעורך ראשי של העיתונים הלאומיים "אקספרס" בשנים 1993–1994 ו"דמוקרטסיה" בשנים 1994–1995. בין השנים 1994–1996 כיהן כסגן נשיא של איגוד העיתונאים האירופיים. בין השנים 1995–2000 עבד כפרשן ואנליסט ברדיו אירופה החופשית.

בין השנים 2000–2006 הנחה אינג'ב את התוכנית הפובליציסטית "בעשירייה" ברשת הטלוויזיה BTV. ב-8 באוקטובר 2006 שאל אינדז'ב בתוכנית האחרונה שלו את אורחיו על מידע שקיבל במייל אנונימי לגבי דירה שלכאורה הייתה בבעלותו של הנשיא, גאורגי פארבנוב. כמה ימים לאחר מכן הסירה BTV את התוכנית מהאתר וביטלה את החוזה עם אינג'ב בהסכמה הדדית. הטלוויזיה הוציאה הודעה רשמית שבה האשימה את אינג'ב ב"הפרה גסה של האתיקה העיתונאית ועקרונות יסוד של עיתונות רצינית".

מאז 2008 מנהל אינג'ב בלוג אישי בנושאים פוליטיים באתר ivo.bg. הבלוג זכה לפופולריות רבה, עם כמעט 40 מיליון צפיות במהלך כעשור שנות קיומו. אינג'ב פרסם מאז 2009 שבעה ספרים בבולגרית, וספר נוסף בשיתוף עם גאורגי קוטב. ספריו זוכים להצלחה מסחרית רבה.

מאז 2015 משמש אינג'ב כחבר בכוח המשימה המזרחי לתקשורת אסטרטגית של האיחוד האירופי (East StratCom Task Force). הכוח הוקם כדי להתמודד עם קמפיינים של דיסאינפורמציה, בעיקר מרוסיה, ולקדם ביעילות את מדיניות האיחוד האירופי במדינות השכנות המזרחיות.

אינג'ב כותב פרשנויות ל-BBC ולרדיו אירופה החופשית. הוא מכהן גם כסגן יו"ר הוועדה לאתיקה במדיה האלקטרונית – שידורים בבולגריה.

 פרשת שיתוף הפעולה עם שירות הביטחון 
ב-2007 חשף אינג'ב כי היה לו תיק בשירות הביטחון הבולגרי (DS), מה שהפך אותו לעיתונאי הבולגרי היחיד שעשה זאת מיוזמתו. בשנת 2008 אישרה הוועדה לחשיפת התיקים את הדיווח, וציינה כי אינג'ב פעל תחת השם הקוד "איבילו" כמשתף פעולה חשאי של המחלקה הראשונה (מודיעין חוץ) של שירות הביטחון. לעומת חלק מהאנשים האחרים שהוכרזו כמשתפי פעולה באותה החלטה, לגבי אינג'ב לא נמצא מידע שכתב דוחות מודיעיניים בכתב יד או שמסר מידע כזה בעל פה.

 עמדותיו 
אינג'ב התבטא בחריפות נגד ארגון הטרור חמאס. בריאיון לתוכנית "פנים אל פנים" בערוץ הטלוויזיה הבולגרי BTV כי . תוכנית 21 הנקודות איננה תוכנית שלום, אלא למעשה מהווה "תוכנית לכניעת חמאס".

עוד טען אינג'ב כי המתווה האמריקאי משקף במלואו את עמדות ישראל ומהווה אולטימטום לחמאס – כניעה או החרפה של המצב. הוא הוסיף כי לעיתים צעדים חריפים מסוג זה עשויים להביא לסיום סכסוכים צבאיים. בהתייחסו לתמונות הילדים הרעבים בעזה, כינה אותן "מניפולטיביות", והאשים את חמאס בכך ש"מכונת התעמולה שלו חדרה לכל מקום, אפילו למוסדות האו"ם".

אינג'ב הביע תמיכה מפורשת בזכות קיומה של ישראל, ותיאר אותה כ"מדינה קטנה" הניצבת מול "גוש מונוליטי" של מדינות ערביות המחזיקות בתביעות טריטוריאליות כלפיה.

 פרסים והכרה 
 פרס "איש השנה" מהוועד הפובליציסטי של הוועד ההלסינקי הבולגרי (2009)
 פרס הציבור במסגרת קמפיין "איש השנה" של הוועד ההלסינקי הבולגרי (2010)
 פרס "שופר" לעיתונות אובייקטיבית מארגון שלום היהודים בבולגריה (2025)

 חיים אישיים 
אינג'ב נשוי לרגינה, אזרחית גרמניה, ולהם חמישה ילדים. לדבריו, בשל נישואיו לגרמנייה הפסיק עמו שירות הביטחון הבולגרי (DS) את קשריו המקצועיים.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:עיתונאים בולגרים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1955