ג'וליוס בורוז

ג'וליוס סיזר בורוז (באנגלית: Julius Caesar Burrows; 9 בינואר 1837 – 16 בנובמבר 1915) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם מדינת מישיגן.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
בורוז נולד ב-9 בינואר 1837 בעיר נורת' איסט שבפנסילבניה, ועבר בילדותו עם הוריו למחוז אשטבולה שבמדינת אוהיו. הוא למד בבתי ספר אזוריים, באקדמיית קינגסוויל ובמכון גרנד ריבר שבעיירה אוסטינבורג, אוהיו. בשנים 1853–1854 עבד כמורה בסמינר מדיסון. לאחר מכן למד משפטים ובשנת 1859 התקבל ללשכת עורכי הדין בג'פרסון שבאוהיו. בשנת 1860 עבר לעיירה ריצ'לנד שבמישיגן, שם היה מנהל הסמינר המקומי, וב־1861 החל לעסוק בעריכת דין בעיר הסמוכה קלמזו.

 שירות צבאי וקריירה משפטית 
בשנת 1862 הקים יחידת חי"ר שתשתתף במלחמת האזרחים האמריקאית ושירת כמפקדה עד סתיו 1863. בשנת 1864 נבחר לממונה על בתי המשפט המחוזיים, ובשנים 1866–1870 כיהן כתובע הכללי של מחוז קלמזו. בשנת 1868 סירב למינוי כמפקח על ההכנסות הפנימיות של מישיגן וויסקונסין.

 קריירה פוליטית 
בשנת 1872 נבחר בורוז מטעם המפלגה הרפובליקנית כנציג מחוז הקונגרס הרביעי של מישיגן לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בקונגרס ה־43 בין 4 במרץ 1873 ל־3 במרץ 1875. הוא שימש כיו"ר ועדת ההוצאות במחלקת הצי. בורוז הפסיד בבחירות החוזרות של 1874, אך נבחר שוב לקונגרסים ה־46 וה־47 (1879–1883), שם כיהן כיו"ר ועדת הטריטוריות.

הוא נודע גם בשל תקרית פוליטית שהשפיעה על עיכוב קבלתה של ניו מקסיקו כמדינה. בשנת 1876, בעת נאום נלהב בעד הצעת חוק להגנת זכויות האזרח של עבדים משוחררים, הגיע באיחור נציג טריטוריית ניו מקסיקו, סטיבן אלקינס, וברך את בורוז בלחיצת יד – מחווה שנתפסה בטעות כתמיכה בהצעה מצד אלקינס שהיה דרומי. כתוצאה מכך איבדה ניו מקסיקו את תמיכת הדמוקרטים הדרומיים, והפכה למדינה רק 36 שנים מאוחר יותר, בעוד שקולורדו התקבלה כבר באותה שנה (1876).

בורוז נכשל שוב בבחירות של 1882, אך נבחר מחדש ב־1884 וכיהן ברציפות שישה קונגרסים נוספים – תחילה כנציג מחוז הקונגרס הרביעי של מישיגן (1885–1893), ואחר כך כנציג מחוז הקונגרס השלישי (1893–1895). במהלך כהונתו שימש כיו"ר ועדת הסכרים ושיפורי נהר המיסיסיפי בקונגרס ה־51.

בשנת 1895 נבחר לסנאט של ארצות הברית למלא את מקומו של פרנסיס סטוקברידג' שנפטר, ונבחר מחדש ב־1899 וב־1905. הוא כיהן כסנאטור מ־24 בינואר 1895 ועד 3 במרץ 1911.

בשנת 1910 הפסיד בהתמודדות על מועמדות נוספת לסנאט. הוא עמד בראש ועדת תיקון חוקי ארצות הברית (בקונגרסים ה־54 עד ה־56) ובראש ועדת הזכויות והבחירות (בקונגרסים ה־57 עד ה־61). הוא היה חבר בוועדת לודג' שחקרה פשעי מלחמה במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים, ונמנה עם תומכי הקו האימפריאליסטי בראשות הסנאטור הנרי קבוט לודג'. כמו כן שימש כסגן יו"ר הוועדה המוניטרית הלאומית בשנים 1908–1912.

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים ומהעסקים, חי בשלווה בעיר קלמזו, שם נפטר ב-16 בנובמבר 1915. הוא נקבר בבית העלמין "מאונטן הום" בעיר.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1837
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1915