מיכאל מאיר ברודניץ

ד"ר מיכאל מאיר ברודניץ (22 במרץ 1936 – 27 ביוני 2025) היה אדריכל ומתכנן ערים ואזורים ישראלי.

 ילדות ולימודים 
אמו, וילמה, הייתה ילידת וינה שבאוסטריה ועבדה בתחום עיצוב האופנה. אביו, פרנץ קרל מאיר-ברודניץ, נולד בברלין, גרמניה, עבד כרופא והיה פעיל סוציאל-דמוקרטי. שני הוריו נמלטו לישראל בנובמבר 1935 בשל רדיפות הנאצים בגרמניה, והתיישבו בחיפה – במרכז הכרמל. מיכאל נולד וגדל בחיפה. הוא למד בבית הספר הריאלי מ־1942, וסיים את לימודיו התיכוניים שם. בשנת 1954 התגייס לצה"ל, ושירת שלוש שנים עד שחרורו ב־1957.

לאחר סיום שירותו הצבאי, החל בלימודי תואר ראשון בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, וסיים את לימודיו ב־1961. באותה שנה השתתף בתוכנית חילופי סטודנטים בגרמניה, ביקר בדנמרק עם חברים, ועבד שם כאדריכל במשך כשנתיים, במהלכן פגש את אשתו לעתיד, עמה נישא ב־1965. ב־1963 שב לישראל, החל את לימודי התואר השני בטכניון והצטרף כחבר סגל, הוא לימד קורס "תחיקת התכנון" והיה מנחה לסטודנטים בפקולטה, תפקיד בו המשיך עד 2006. בקיץ 1964 הגיע בדרך המקרה לעבודה במשרד הפנים בנצרת, ומצא עניין רב בעבודה. הוא התקבל כמהנדס הוועדה המקומית, בעיקר עבור יישובים ערביים בגליל התחתון, ומאז החל עיסוקו המקצועי והמחקרי בתכנון יישובים ערביים בישראל. בשנת 1983 השלים את עבודת הדוקטורט בבית הספר ברטלט (Bartlett) של יוניברסיטי קולג' לונדון. נושא העבודה היה על הגירת ערבים מהכפר לעיר בישראל: חקר מקרה של בחירת מגורים ומדיניות תכנון.מתוך ספר ביוגרפי של מיכאל מאיר ברודניץ "מהכרמל לתכנון ערים בישראל."(טרם פורסם) 

 רקע מקצועי 
במהלך עבודתו במשרד הפנים ב־1964 הוא גילה את ממסד וועדות התכנון הציבוריות שמסדירות את הבנייה והפיתוח לפי חוקי התכנון והבנייה בתוכניות רשמיות ובהיתרי בנייה. במסגרת העבודה הוא עשה סיורים וביקר במקומות שלגבם הוגשו בקשות להיתרי בנייה ופגש בתושבים מכפרי גליל התחתון, בהקשר הזה הוא התחיל להתארח בבתים הפרטיים של התושבים האלו וככה הוא התחיל להכיר ולהבין את דרכי המחשבה ופעולה הקשורים לבנייה בתרבות ובחברה הערבית, מזה הוא הכיר בהדרגה את אורח החיים ואת הצרכים האישיים והקבוצתיים והערכים המגולמים בבניית המגורים שלהם. זיהה ד"ר ברודניץ מגבלות ריאליות רבות בתהליכי הבנייה והפיתוח של יישובים ערביים בישראל. בין המגבלות המרכזיות בלטו בעיות של קרקע ובעלות פרטית, כאשר ברוב היישובים הקרקעות מוחזקות בבעלות משפחתית־פרטית, ולעיתים מתחלקות בין יורשים רבים – מצב המקשה על קידום תכנון מסודר או פרויקטים רחבי היקף. בנוסף, ברודניץ הצביע על מחסור חמור בתשתיות עירוניות בסיסיות – תוצאה של הזנחה מתמשכת במדיניות הממשלתית, הבאה לידי ביטוי במחסור בכבישים, תשתיות מים, ביוב, שטחים ציבוריים ומוסדות חינוך. הוא גילה כי רבות מתוכניות המתאר אינן מותאמות למאפיינים הייחודיים של היישובים, לא מבחינה תרבותית וחברתית ולא מבחינת צורכי האוכלוסייה, ולעיתים אף מנותקות מהמציאות המקומית. בנוסף, התהליך הבירוקרטי לקבלת אישורי בנייה התגלה כמסובך וממושך, מה שמוביל לעיכובים של שנים ואף לבנייה בלתי מוסדרת ולחוסר אמון מצד התושבים. המחסור באנשי מקצוע מתוך האוכלוסייה המקומית הקשה אף הוא על התנהלות מול הרשויות.

ברודניץ הבחין גם בהיעדר תכנון של שטחים ציבוריים פתוחים, גנים, מוסדות קהילה ומרכזי תרבות, כשמרבית הדגש מושם בתכנון על מגורים בלבד. אחת הבעיות המרכזיות שזיהה הייתה חוסר האמון של התושבים כלפי המדינה ומוסדותיה, בשל היעדר שיתוף ציבורי אמיתי בתהליכי התכנון – מצב בו ההחלטות מתקבלות בדרך כלל מלמעלה, ללא דיאלוג עם הקהילה המקומית. המגבלות שברודניץ זיהה מצביעות על פער עמוק בין המדיניות לבין המציאות בשטח, ומדגישות את הצורך בתכנון רגיש, מותאם ובשיתוף מלא של התושבים.

 גישה תכנונית – עקרונות פעולה 
בתגובה למגבלות אלו עבור השנים שלו בעבודתו, אימץ ד"ר ברודניץ גישה פרקטית, רגישה ומותאמת לשטח. הוא הדגיש את החשיבות של הבנה עמוקה של המציאות החברתית, הכלכלית והתרבותית המקומית, וטען שאין די בהצגת חזון כוללני או בפתרונות טכניים המיושמים "מלמעלה". במקום זאת, הוא קרא להעדפת צעדים מדורגים, להתקדמות תוך התמודדות עם כל מגבלה לגופה, ולפעולה במסגרת האילוצים – מתוך הבנה שההתקדמות היא איטית, מורכבת ומלאת פשרות. לדבריו, מקור יש להימנע מהישענות על תוכניות מנותקות מהשטח ולהעדיף מענה נקודתי וריאלי, תוך דיאלוג רציף עם התושבים ושמירה על גמישות מחשבתית. הוא הדגיש שיש להתמקד בפתרון בעיות מיידיות כמו סוגיות קרקע ובעלות, שיפור תשתיות בסיסיות והסדרת תכנון הבנייה – גם אם בדרך של פשרות ותהליכים ארוכים, מתוך הבנה שפתרונות "מושלמים" אינם ישימים במציאות המורכבת של היישובים הערביים. גישה זו משקפת הסתכלות מפוכחת ושאיפה לאיזון בין החזון לבין כורח הנסיבות, מתוך מחויבות לשיפור הדרגתי של תנאי החיים.

 פעילות מחקרית 
במהלך עבודתו בשטח עסק ד"ר ברודניץ גם במחקרים רבים שעסקו בתחום תכנון היישובים הערביים, מתוך רצון להעמיק את ההבנה ולעסוק גם בהנחיה והדרכה מקצועית. בין מחקריו המרכזיים: פיתוח כלכלי במגזר הערבי, אספקטים חברתיים בתכנון במגזר הערבי: התכנון המסדיר ותהליך הבנייה העצמית, וקווים מנחים לתכנון מגורים ביישובים ערביים עירוניים. מקור ביבליוגרפי- היכן ומתי פורסמו המחקרים הללו? במאמרו "אספקטים חברתיים בתכנון במגזר הערבי" מקור הביע ביקורת על התכנון הפורמלי ביישובים הערביים, וטען כי תהליכי התכנון נגועים באינטרסים פוליטיים ואידאולוגיים – דבר שמוביל לאובדן שליטה ולחוסר מענה אמיתי לצורכי הקהילה. במקום להסתפק ביעדי תכנון פורמליים ומודרניזציה, הדגיש את הצורך בתכנון המתחשב במציאות התרבותית, החברתית והמשפחתית המקומית. בעיניו, הדרך לשינוי היא קידום תכנון מעשי ומותאם לשטח, המבוסס על שיתוף, אחריות הדדית ודיאלוג עם התושבים, ולא על יישום פתרונות חיצוניים שמנותקים מהמציאות.

 עיור אצור (In Situ Urbanization) 
אחד המונחים המרכזיים שבהם עסק ד"ר ברודניץ הוא "עיור אצור", שמהווה את אחת מתרומותיו המקצועיות והתאורטיות הבולטות. מתוך הבנתו, השתלבות הערבים מהכפרים בתעסוקה, בכלכלה ובעירוניות הישראלית מתרחשת, ותמשיך להתרחש, לא באמצעות תהליכי הגירה מסורתיים מהכפר לעיר – אלא בתהליך עיור ייחודי יוצא דופן. המונח מתאר מקור ביבליוגרפי תופעה מתמשכת ביישובים ערביים בישראל, שבה ההתפתחות העירונית אינה מתבצעת באמצעות הרחבת תחום השיפוט, תכנון שכונות חדשות או חלוקת קרקעות מדינה (כפי שמקובל במודל היהודי־ישראלי), אלא באמצעות עיבוי, שדרוג ובנייה מחודשת בתוך שטח היישוב הקיים – כלומר, "בתוך המשבצת" של המשפחה והקהילה המקומית. העיור האצור מתרחש לא דרך תכנון ממוסד, אלא דרך בנייה והתפתחות אורגנית בתוך היישוב, על בסיס עוצמת הקשרים החברתיים, המשפחתיים והבעלות הפרטית, ובזכות היכולת של התושבים לעצב את סביבת חייהם – גם כאשר המדינה כמעט ואינה נוכחת או מתקשה לתת מענה תכנוני פורמלי.

 פרויקטים 
מיכאל עבד על מספר גדול של תוכניות אב ומתאר, מהן: עראבה, אום אל- פחם, ערערה, בית ג'אן.

 תוכנית המתאר של אום אל-פחם 
הפרויקט המרכזי והמהותי ביותר עם פועלו של ברודניץ הוא תוכנית המתאר הכוללנית לעיר אום אל-פחם – העיר הערבית הגדולה במחוז חיפה. במשך עשרות שנים פעלה העיר ללא תוכנית מתאר כוללת, מה שהוביל לבנייה בלתי מסודרת, לחצים תכנוניים, ועיכוב בעבודות קרקע לארגונים. התכנון נעשה לאורך השנים על ידי עשרות תוכניות מפורטות, ללא מסגרת כוללת.

באמצע שנות ה-2000 הוחלט להכין תוכנית כוללנית לעיר. ברודניץ הוביל את המהלך, תוך שיתוף פעולה מקצועי וחברתי

עם ראש העיר, ראשי הציבור ועם האדריכל אדי מזרחי. התוכנית (מס' 354-0427211), אושרה למתן תוקף בשנת 2022, ונוגעת בשטח כולל של כ-36 אלף דונם (יחידות דיור, אזורי תעסוקה, מבני ציבור, שטחים פתוחים, תשתיות תחבורה ותשתיות חדשות).
הצורך בתוכנית נבע ממציאות מורכבת: אום אל-פחם מנתה כ-48,500 תושבים (נכון ל-2011), והבינוי בעיר נעשה במשך עשרות שנים מתוך אילוצים – ללא תוכנית מוסדרת, על קרקעות פרטיות, ותוך צפיפות גבוהה. הבנייה המהירה נעשתה ללא שטחים ציבוריים, ללא תשתיות תחבורה תקינות, ומבלי לאפשר למערכת החינוך, הרווחה והקהילה לגדול בהתאם.
שכונות רבות בעיר מאופיינות בצפיפות, בבנייה על קרקע הררית, ובחוסר במוסדות ציבוריים, שטחים ירוקים, חניונים ותשתיות ביוב ותחבורה. התוכנית ביקשה לתת מענה לאתגרים אלה, וליצור לראשונה מסגרת כוללת לעיר – תכנון שיהיה לא רק טכני אלא גם חברתי, סביבתי וציבורי.

 עיקרי הוראות תוכנית המתאר 
 קביעת ייעודי הקרקע העיקריים: שימושים, שטחי בנייה, וגבהי הבינוי בתחום העיר וניצול מיטבי של שטחים בנויים במבנה מרקמי.
 יצירת דרכים עירוניות והיררכיה לתחבורה: מערכת תחבורה אזורית כולל דרכים עוקפות ורחובות מקומיים.
 פיתוח אזורי תעסוקה ותעשייה תוך התייחסות לפריסת נגישות רגלית ותחבורתית לעיר.
 תכנון עוגנים ציבוריים: מוסדות חינוך, דת וקהילה לפי מבנה שכונתי, תוך הקצאת שטחים ציבוריים מותאמים.
 פיתוח שטחים פתוחים: לטובת פנאי, ספורט ושהייה לציבור.
 קביעת מתחמים לפיתוח עירוני עתידי.
 הסדרת תחום הבינוי בעיר הקיימת: פתרונות לאזורים שנבנו ללא תכנון או חורגים מתוכנית קודמת.
 קביעת עקרונות שימור: שימור מבנים ואתרים היסטוריים בעלי ערך.
 עידוד תמהיל שימושים ומגורים במרכז העיר ההיסטורי תוך חיזוק פעילותו העירונית.
 קביעת גובה בנייה הדרגתי בהתאם לטופוגרפיה ולסביבת המגורים הקיימת.
 הסדרת תחום המוסדות העירוניים: שילוב מוסדות תרבות, חינוך ובריאות לפי צרכים עתידיים.
 קידום תחבורה ציבורית בתוך העיר ובין השכונות לצמצום התלות ברכב פרטי.

הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025