גדי מוזס

גדי משה מוזס (נולד ב-12 במרץ 1944) הוא אזרח ישראלי שנחטף מביתו במהלך הטבח בניר עוז בעת טבח שבעה באוקטובר על ידי הג'יהאד האסלאמי, ושוחרר לאחר 482 ימים במסגרת הסכם בין ישראל לבין חמאס. מוזס הוא הגבר החטוף המבוגר ביותר ששוחרר במהלך מלחמת חרבות ברזל בחיים.

 קורות חיים 
נולד וגדל בחדרה לאב שעלה מגרמניה ולאם שעלתה מטורקיה, ויש לו אח אחד. המשפחה הייתה במעמד סוציו אקונומי נמוך ואימו נפטרה כשהיה צעיר מאי-ספיקת כליות.

בצעירותו היה פעיל בשומר הצעיר ובגיל 20 עבר לניר עוז כחלק מגרעין צבר של התנועה. בהמשך חייו שימש כרכז אזור הדרום של התנועה. מוזס עבד בענף החקלאות ובפעילותו כאגרונום עבד בין היתר במדינות עולם שלישי ולימד חקלאים מקומיים על השקיה ושיטות גידול. כחלק מעבודתו התגורר במצרים, שם למד ערבית בסיסית, אשר שימשה אותו בהמשך בתקופת השבי.

בשנת 2007 נמנה עם מקימי יקב ניר עוז, ביחד עם חיים פרי, יורם מצגר וגדעון פאוקר, שגם שימש כיינן. במהלך הטבח פרי ומצגר נחטפו לרצועת עזה ונהרגו בשבי ופאוקר נרצח בביתו. לאחר השבת השחורה שם היקב שונה ל"יקב פאוקר".

 החטיפה 
בבוקר 7 באוקטובר 2023, הותקף ביתו בניר עוז על ידי שלושה מחבלי הג'יהאד האסלאמי. בבית שהו לצידו בת זוגו אפרת כ"ץ, ביתה ושתי נכדותיה. מוזס יצא לחזית הבית כדי להסתיר אותן והמחבלים חטפו אותו לעזה. כ"ץ דיווחה על כך לאחר מכן ברשת הקשר של הקיבוץ. כשעה לאחר מכן, נחטפו כ"ץ, בתה ונכדותיה על ידי חוליית מחבלים אחרת, אך טרם הגעתן לשטח הרצועה, כ"ץ נהרגה מכוח צה"ל. בתה של אפרת ושתי נכדותיה שוחררו בעסקת החטופים הראשונה. בנוסף, גרושתו של מוזס, מרגלית, נחטפה מהקיבוץ ושוחררה בעסקה הראשונה. בהמשך היום הופץ סרטון בו מוזס מובל על ידי אנשי הג'יהאד לכיוון הרצועה.

 בשבי 
לאורך תקופת השבי הוחזק בעשר דירות מסתור שונות, כשבמהלך המעברים ביניהן היה מחופש בכאפייה ומקל הליכה על מנת להסתיר את זהותו. בשמונת החודשים האחרונים בשבי שהה במוואסי. לאורך רוב תקופת השבי הוחזק בנפרד מחטופים אחרים, כשבמשך 70 ימים אף הוחזק בבידוד מוחלט בדירה חשוכה ללא שמירה ישירה. מוזס קיבל ארוחות פעמיים ביום בלבד, ובמהלך תקופת השבי איבד 15 קילוגרם ממשקלו. בנוסף, הורשה להתרחץ פעם בשבוע עם כוס ודלי מים פושרים, אם כי הורשה להתגלח. בחודשים האחרונים בשבי הצטרפו אליו שני חטופים בעלי אזרחות תאילנדית, אך הם לא יכלו לתקשר עימו בשל היעדר שפה משותפת.

מוזס כונה על ידי שומריו "חאג'" והתאפשר לו להאזין לרדיו פעם ביום למשך מספר דקות. על מנת לשמור על כושרו המנטלי והפיזי, כתב תשבצים, פתר תרגילים במתמטיקה והלך 5-15 קילומטר ביום, למרות ששהה בחדרים קטנים, לעיתים ללא תאורה.

במהלך השבי כתב יומן, אך המחבלים ששמרו עליו גנבו אותו ממנו כשישן כשבוע לפני השחרור. מוזס הובא לרצועה ללא משקפיו, שנשברו בעת החטיפה ובלי מכשיר השמיעה שלו. במהלך השבי קיבל לבקשתו משוביו משקפי קריאה ושני ספרים באנגלית. מוזס ניהל שיחות עם שוביו על דת והסביר להם על זכותו של העם היהודי להתיישב בארץ ישראל.

בתחילת שהותו בשבי נאמר לו על ידי שומריו כי אפרת נחטפה לעזה בחיים, וכך גם בתו מורן וילדיה, שהתגוררו גם הם בקיבוץ. המחבלים אמרו לו כי הם מכירים את אלו אשר שומרים עליהן ואפשרו לו "לשלוח" להן הודעות בימי ההולדת שלהן דרכם. בדצמבר 2023 האזין לחדשות מישראל ברדיו וגילה כי אפרת אינה בחיים. לאחר מכן, החל לחשוש גם לחייהם של בתו וילדיה. חשש זה התגבר לאחר שביום השנה לטבח שמע ברדיו על הירצחה של תמר קדם סימן טוב ומשפחתה, אשר גרו בשכנות לבתו. לאחר ששמע על כך, הניח מוזס כי גם הם נרצחו וגילה על כך שהם בחיים רק כאשר שוחרר מהשבי.

בשל העובדה שהוחזק לאורך רוב השבי לבד, לא התקבל אף מידע על מוזס מחטופים ששוחררו לפניו. אות החיים היחיד עד לשחרורו היה סרטון שהפיץ הג'יהאד האסלאמי, בו צולם ביחד עם אלעד קציר, שנרצח כחודש לאחר מכן וגופתו הוחזרה לישראל באפריל 2024. לאחר שובו של מוזס התגלה כי הסרטון צולם בבית החולים נאצר ושמוזס נחקר באותו היום על הפעילות שלו ושל ילדיו ונכדיו בצה"ל. מוזס סיפר כי היה בסכנת חיים לאחר תקיפה של צה"ל ליד דירה בה הוחזק וכי הדף הפגיעה גרם לכך שחלונות הבית התנפצו.

 השחרור 
מוזס שוחרר משבי הג'יהאד האסלאמי לאחר 482 ימים, כשהתגלה לו על שחרורו הצפוי רק יום לפני כן. הוא שוחרר ביחד עם ארבל יהוד וחמישה חטופים תאילנדים, כשבאותו היום שוחררה גם התצפיתנית אגם ברגר. מוזס פגש את יהוד מספר ימים בלבד לפני השחרור והמפגש ביניהם צולם והופץ על ידי ארגון הטרור.

לפני שחרורו המחבלים הובילו אותו לבית קברות, שם הראו לו קבר פתוח, מה שגרם לו להאמין שהוא מוצא להורג. לאחר שהתגלה כי זה היה אמצעי להפחדה בלבד, נכפה עליו לצלם סרטונים בהם הוא טוען כי השובים התייחסו אליו בצורה נאותה והגישו לו אוכל טעים.

בניגוד לרוב החטופים ששוחררו בהסכם בין ישראל לחמאס מינואר 2025, בשחרור של מוזס, יהוד והאזרחים התאילנדים לא היה "טקס שחרור" מאורגן. ביום השחרור הובלו החטופים המשוחררים לחורבות ביתו של יחיא סינוואר, שם הועברו לצלב האדום. עם זאת, אספסוף עזתי התאסף סביבם, טילטל את הרכב ומנע מהם לצאת למשך כשעה. בהמשך נאלצו לעבור רגלית דרך ההמון, מה שעורר חשש כי ייעשה בהם לינץ' לפני שיספיקו להגיע לרכב הצלב האדום.

 לאחר השבי 
כבר ביום שחרורו הכריז מוזס כי יעשה כל שיוכל על מנת לשקם את ניר עוז, ומאז לקח חלק פעיל בתהליך זה. במכתב שפרסם כחודש לאחר שחרורו קרא לחברי ניר עוז לפעול לשיקום הקיבוץ ולחזור לבתיהם. ביולי 2025 נפגש עם בנימין נתניהו בעת ביקורו בקיבוץ וביקש ממנו שיסייע בהסרת החסמים הבירוקרטיים והקצאת תקציבים על מנת שהליך השיקום הקהילתי יוכל להתקדם.

מוזס היה פעיל במאבק למען השבת החטופים. באפריל 2025 נאם בכיכר החטופים וקרא לסיים את מלחמת חרבות ברזל ולחתום על עסקה שתביא לשחרורם של יתר החטופים שנשארו בשבי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ניצולי טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:חקלאים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:חטופי ניר עוז
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:ניר עוז: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944