מרים קובובי

מרים קובובי (11 ביוני 1898 – 24 בנובמבר 1990) הייתה משוררת, סופרת, עיתונאית ועסקנית ציבור.

 ראשית חייה 
קובובי נולדה למשפחת גולדשטיין ב-1898 באנטוורפן. היא הייתה בוגרת גימנסיה ומראשי תנועת הציונות העובדת בבלגיה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-14 במאי 1940, עזבה עם בעלה את בלגיה והסתתרו במנזר בבורדו. חודש ימים לאחר מכן, ביום שבו נכנסו הנאצים לפריז, נולד בנה מיכאל במנזר. חמישה ימים לאחר שנולד נאלצו לברוח לדרום צרפת. הם נמלטו מאירופה דרך פורטוגל לארצות הברית בעזרת הקונסול ארישטידש דה סוזה מנדש, אשר הציל אלפי יהודים על ידי מתן ויזות ודרכונים. באוקטובר 1940 הם הגיעו לארצות הברית. שם הייתה ממנהיגות "תנועת הפועלות" והיושבת ראש לענייני תרבות של הארגון. עם קום המדינה עלתה עם בעלה ובנם לארץ ישראל.

ב-1951 עברו להתגורר בפראג בעקבות מינויו של בעלה לציר בצ'כוסלובקיה. על חוויותיה בשנה זו כתבה בספרה "אשת ציר ישראל בפראג ובוארשה". בשנים 1953–1958 חיה עם בעלה ובנם בארגנטינה, שם שימש כשגריר. בהיותה בארגנטינה כתבה בצרפתית את ספר השירים "מונולוגים עם אלהים". הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל וכן בספרדית בארגנטינה בשם Monólogos con Dios. ספר שירים נוסף שכתבה, "האקלימים" (Climats : poemes), יצא לאור בצרפתית בבלגיה.

 חיים אישיים ומותה 
בעלה אריה קובובי (1896–1966) היה עורך דין ופעיל ציוני, ממייסדי הקונגרס היהודי העולמי (1936) ומזכירו הכללי (1945–1948). לאחר קום מדינת ישראל היה דיפלומט, שכיהן כציר בצ'כוסלובקיה ופולין (1951–1952), היה שגריר בארגנטינה וציר למדינות אמריקה הדרומית (1953–1958), ויו"ר הנהלת יד ושם (1959–1966).

בנה, מיכאל קובובי (2025-1940), היה פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה קוגניטיבית באוניברסיטת וירג'יניה, המתמחה בחקר תפיסה, פסיכולוגיה של האמנות ופילוסופיה של הנפש. היה נשוי למלחינה ואמנית הסאונד ג'ודית שייטין, שהייתה פרופסור במחלקה למוזיקה על שם מקנטייר באוניברסיטת וירג'יניה.

אשתו הראשונה של מיכאל, מירי קובובי, הייתה מנהלת לימודי העברית המודרנית באוניברסיטת ייל במשך עשרים שנה ולאחר מכן כיהנה כפרופסור לתרבויות המזרח באוניברסיטת הרווארד במשך עשרים שנה נוספות. היא מלמדת באוניברסיטת העיר ניו יורק. הייתה בת-זוגו של פרופ' יוסף דן.

בנם המשותף (נכדה של קובובי), איתמר קובובי הוא במאי ומנכ"ל להקת המחול המודרני האמריקאית "פילובולוס".

נפטרה ב-1990, בגיל 92 נקברה בירושלים.

 עץ משפחה 

 ספריה 
 מרים קובובי, מונולוגים עם אלהים, הוצאת קריית ספר, 1960 תרגום מצרפתית: שולמית קלוגאי יצא לאור גם בספרדית, בארגנטינה תחת השם Monólogos con Dios.
מרים קובובי, אשת ציר ישראל בפראג ובוארשה, הוצאת מסדה, 1964 מצרפתית מירי ומיכאל קובובי.
 Myriam Kubovy, Climats : poemes, Bruxelles : la Maison du Poete, 1960.

 מיצירותיה 
 מרים קובובי, מגדל הגבורה, דבר⁩, 9 אפריל 1964⁩, מצרפתית: אליהו מייטוס.
 אחד משיריה תורגם מצרפתית לעברית וממנה לאנגלית ופורסם במחזור לימים הנוראים שיצא על ידי התנועה הקונסרבטיבית בארצות הברית. בעריכת הרב ג'ולס הארלו, 23 ביולי 1972

 על יצירתה 
 י.ל.ביאלר, לחשי נפש, ⁨⁨הצפה⁩, 4 מרץ 1960⁩
 גרשון הל, זכרונות אשת דיפלומט, ⁨⁨הבקר⁩, 18 דצמבר 1964⁩
 ד.ל., דיפלומטיה ושירה, מעריב⁩, 18 דצמבר 1964⁩
 בנימין ווסט, סיפורה של אשת דיפלומט ישראלי, דבר⁩, 5 פברואר 1965⁩
 מרים טאו, חוויות בפראג ובווארשה, ⁨⁨הארץ⁩, 24 פברואר 1965⁩
 חיים שורר, P.N.G, (פרסונה נון גרטה) דבר⁩, 5 מרץ 1965⁩

 קישורים חיצוניים 
 מרים קובובי, כיצד נתגבר על חרדת גיל הזקנה, ⁨⁨דבר⁩, 1 יוני 1970⁩

 הערות שוליים 

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:נפטרות ב-1990