ראלף יארבורו

ראלף ובסטר יארבורו (באנגלית: Ralph Webster Yarborough; 8 ביוני 1903 – 27 בינואר 1996) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם טקסס בשנים 1957–1971, ממנהיגי האגף הפרוגרסיבי של מפלגתו ונחשב ל"פטרון הקדוש של הליברלים בטקסס". הוא היה הסנאטור הדרומי היחיד שתמך בכל חוקי זכויות האזרח המרכזיים של שנות החמישים והשישים, ונודע כתומך נלהב בחקיקה החברתית של ממשל ג'ונסון במסגרת "החברה הגדולה".

 ביוגרפיה 
יארבורו נולד ב-8 ביוני 1903 בצ'נדלר שבטקסס, השביעי מתוך תשעה ילדים. למד הוראה ב־Sam Houston State Teachers College ולאחר מכן משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם השלים את לימודיו ב־1927. הוא עסק בעריכת דין באל פאסו עד 1931, אז מונה לעוזרו של התובע הכללי של טקסס ג'יימס אולרד, והתמחה בתביעות נגד חברות הנפט הגדולות. בתקופה זו זכה לפרסום כשחייב את חברת Mid-Kansas Oil לשלם מיליון דולר תמלוגים – אחד הפסקי דין הגדולים ביותר בטקסס בזמנו.

במקביל שירת במשמר הלאומי של טקסס (1923–1926) והגיע לדרגת סמל. ב־1936 מינה אותו המושל ג'יימס אולרד לשופט מחוז טראוויס, והוא נבחר מחדש לתפקיד. הוא גם כיהן בדירקטוריון רשות נהר קולורדו התחתון, היה מרצה לדיני מקרקעין באוניברסיטת טקסס, וחבר בוועדות שונות בתחום המשפט.

במלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית מ־1943 ועד סוף המלחמה, לחם עם הדיוויזיה ה-36 של המשמר הלאומי של טקסס בקרבות השונים, והגיע לדרגת לוטננט קולונל. עם שובו ניסה שוב ושוב להיבחר למשרת מושל טקסס (1952, 1954, 1956), כשהוא מתייצב נגד הפלג השמרני בראשות המושל אלן שיברז. אף על פי שלא ניצח, ביסס לעצמו תדמית של מועמד ליברלי המקורב לאיגודים מקצועיים ולציבור הוותיקים.

ב־1957 זכה בבחירות מיוחדות לסנאט לאחר התפטרותו של הסנאטור פרייס דניאל. הוא נבחר מחדש ב־1958 וב־1964 (אז גבר על המועמד הרפובליקני ג'ורג' הרברט ווקר בוש). בסנאט בלט כמתנגד חריף ל"מניפסט הדרומי" (1956) שתמך בהפרדה גזעית, והיה הדרומי היחיד שהצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1957, 1960, 1964 ו־1968, התיקון ה-24 לחוקה, חוק זכויות ההצבעה (1965) ומינוי ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון. בנוסף היה מחבר שותף של חוק הגנת המינים בסכנת הכחדה, יוזם מרכזי של שמורת "היער הגדול" (Big Thicket), ותומך בהקמת נאס"א (1958), שראה בה מנוף לקידום טכנולוגי לאומי, ובחקיקה למען חינוך והשכלה גבוהה, תוכניות Medicare ו־Medicaid, ותמיכה בותיקים.

ב־22 בנובמבר 1963 נסע בשיירת המכוניות של נשיא ארצות הברית ג’ון קנדי בדאלאס, בעת ההתנקשות. לאחר מכן הפך למבקר גלוי של מלחמת וייטנאם ותמך ברוברט קנדי בבחירות 1968.

ב־1970 הפסיד בבחירות המקדימות הדמוקרטיות ללויד בנטסן, וב־1972 נכשל בניסיון להיבחר מחדש מול הסנאטור ג'ון טאוור. לאחר מכן פרש מהחיים הפוליטיים, עסק בעריכת דין באוסטין, וכיהן בוועדות ציבוריות שונות עד שנות ה־80.

יארבורו נפטר ב־27 בינואר 1996 בביתו באוסטין, ונקבר בבית העלמין הממלכתי של טקסס לצד רעייתו אופל. מורשתו הפוליטית מזוהה עם הליברליזם הטקסני של תקופת ה"ניו דיל", והוא זכור כאחד הלוחמים הבולטים בעד זכויות האזרח, רווחה וחינוך בארצות הברית.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996