הנרי תורנטון

הֶנְרִי תּוֹרְנְטוֹן (באנגלית: Henry Thornton; ) היה כלכלן, בנקאי, פילנתרופ וחבר פרלמנט בריטי. כמחבר של "An Enquiry into the Nature and Effects of the Paper Credit of Great Britain" (חקירה על טבעו והשפעותיו של אשראי הנייר של בריטניה הגדולה) (1802), כחבר ומדווח של ועדה פרלמנטרית (1810) וכנואם בבית הנבחרים (1811), הוא השפיע על מחלוקת המטבע (Bullionist Controversy), סדרה של דיונים על תאוריה מוניטרית  ומדיניות מוניטרית שהתקיימה בין השנים 1797 ל-1821.

קורות חיים
הנרי תורנטון היה בנו של ג'ון תורנטון (1720–1790), סוחר שהתעשר מהמסחר בים הצפוני והים הבלטי ושהפך גם לנציג מוביל של האוונגליזם הבריטי. סבו של תורנטון היה הסוחר רוברט תורנטון (1692–1742), אשר, בין תפקידים אחרים, שימש כדירקטור בבנק אנגליה. גודפרי תורנטון, בן דוד מצד אביו, היה בעלים של בית מסחר ושימש כנגיד בנק אנגליה בין השנים 1793 ל-1795. מאוחר יותר, בין השנים 1799 ל-1801, גם אחיו הבכור של הנרי, סמו בתור "תקופת הגבלת הבנקאל תורנטון (1754–1838), כיהן בתפקיד זה.

לאחר שסיים את לימודיו, החל הנרי תורנטון לעבוד בשנת 1778 כפקיד בבית המסחר של גודפרי תורנטון, ולאחר מכן היה עובד ולבסוף שותף בחברת המסחר של אביו. בשנת 1784 הוא הצטרף לבית הבנקאות "Down & Free", ולימים הפך לשותף בחברה, שמאז נשאה את השם "Down, Thornton & Free", ובהנהגתו הפכה לבנק מוביל בלונדון. בדרך זו הוא צבר הון ניכר, שאפשר לו לתמוך בנדיבות במטרות חברתיות ופוליטיות מסוימות.

יחד עם ויליאם וילברפורס, הוא היה חבר משפיע ב"", קבוצה אוונגלית בתוך הכנסייה האנגליקנית שפעלה למען ביטול העבדות וסחר העבדים, ולמען רפורמה במערכת הענישה. כמתנגד עבדות וכאוונגליסט מסור, הוא תמך ב ובארגון המיסיונרי .

בספטמבר 1782, הנרי תורנטון נבחר לבית הנבחרים במחוז הבחירה סאות'וורק בלונדון. עד מותו, הוא נשאר חבר פרלמנט עצמאי, ולעיתים נדירות נאם בפומבי. אחוז התמיכה בו בבחירות הלך והצטמצם מתקופת כהונה אחת לאחרת במאה ה-19, אך הוא עדיין הצליח לזכות במושב בפרלמנט עד הרגע האחרון (1812). בשנת 1783 הוא הצביע עם תומכיו של ויליאם פיט הבן בעד הכרה בעצמאות ארצות הברית. הוא שירת בוועדות פרלמנטריות שונות, ובפרט כגזבר של ועדה שהוקמה בשנת 1795 כדי להבטיח את הפצתם של "עלונים של אוצר זול" (Cheap Repository Tracts), סיפורים לויאליסטים, מוסריים ונוצריים מאת האנה מור. הוא היה חבר בוועדות נוספות, כולל הוועדות לחקירת החוב הלאומי (1798), משבר המטבע האירי (1804), ענפי ההוצאה הממשלתית השונים (1807), אשראי ממשלת ספנסר פרסיבל (1810) וסחר הדגנים הבריטי (1813).

רלוונטיות היסטורית מיוחדת הייתה לעבודתו ב"וועדת הבוליון" (Bullion Committee) של הפרלמנט הבריטי (1810). תחת יושב הראש פרנסיס הורנר (1778–1817), הוועדה בחנה את מחיר הזהב, שערי החליפין ואת מצב המטבע הבריטי, הלירה שטרלינג. תורנטון מילא תפקיד מפתח בכתיבת הדו"ח של הוועדה בשנת 1810. ב-7 במאי 1811, תורנטון דיווח על עבודת הוועדה בנאום שנשא בפני בית הנבחרים. הוא דגל בחידוש תשלומי זהב כנגד שטרות כסף ופיקדונות, כלומר, הוא תמך בהמרת זהב והתנגד ל. תשלום הבוליון הושעה בשנת 1797 על ידי "חוק הגבלת הבנק" (Bank Restriction Act). המלצת הוועדה הייתה נושא לדיון ציבורי, "מחלוקת הבוליון" (Bullionist Controversy), וזכתה להתלהבות מועטה באותה תקופה. היא יושמה רק בשנת 1821. התקופה שבין השנים 1797 ל-1815 נכנסה להיסטוריה הפיננסית הבריטית בתור "תקופת הגבלת הבנק" (Bank Restriction Period).

בשל המלחמות הנפוליאוניות, השנים 1797–1810 היו תקופה של אתגרים גדולים למערכת הבנקאית והפיננסית הבריטית. נחיתת חיילים צרפתיים ב שבוויילס ב-22 בפברואר 1797 עוררה גל של פאניקה בקרב האוכלוסייה ו"הסתערות משיכות" (bank run). הציבור דרש מטבעות זהב במקום שטרות כסף, שנחשבו בעיניו לחסרי ערך.

משבר המטבע של 1797 הניע את תורנטון לפתח רעיונות תאורטיים, שאותם פרסם בשנת 1802 בעבודתו "An Enquiry into the Nature and Effects of the Paper Credit of Great Britain" (חקירה על טבעם והשפעותיהם של אשראי הנייר של בריטניה הגדולה). עבודה זו ניסתה לחשוף תפיסות שגויות רווחות בנוגע לקשר הסיבתי בין זהב, שטרות כסף ומחירי המזון, הטילה ספק ב"" הרווחת והתנגדה בעקיפין לבוליוניזם, שמטרתו הייתה לשמור את עתודות הזהב במדינה על ידי הגבלת סחר הזהב. עבודתו בחנה בתחילה את הנזק הנגרם על ידי חוסר בכסף ו בתוך ספירלה דפלציונית ודנה בתופעת . בהתייחסותו לדפלציה ואינפלציה, הוא הגיע למסקנה כי דפלציה תמיד מזיקה, בעוד שאינפלציה לטווח קצר לפחות מאיצה את הכלכלה, אך גם היא מזיקה כתופעה לטווח ארוך. בעבודתו, הוא גם הסביר את המערכת המוניטרית של בנק אנגליה באותה תקופה ואת תפקידיו כבנק מרכזי ו"מלווה של מוצא אחרון", וכן את יחסי הגומלין בין כלכלות ומערכות מוניטריות שהתאפשרו על ידי שטרות כסף וזהב. כאחד התאורטיקנים הראשונים של בנקים מרכזיים, הוא ייחס תפקידים מאקרו-כלכליים חשובים לבנק אנגליה ודגל נחרצות בעצמאותו מהממשלה.

חייו האישיים
בשנת 1796, הנרי תורנטון התחתן עם מריאן סייקס (1765–1815), בתו של ג'וזף סייקס, סוחר מהאל. היו להם תשעה ילדים. שני ההורים מתו בשנת 1815, והילדים אומצו על ידי ידיד משפחה, הפוליטיקאי . הילדה הבכורה, , נולדה בשנת 1797, וחיה ברובע קלאפהאם של לונדון במשך רוב חייה הארוכים. היא הייתה אינטלקטואלית, ולימים חברה ב"בלוסטוקינג" וב"קדושי קלפהאם", שפעלו למען ביטול העבדות. היא הייתה נושא לביוגרפיה שכתב בן דודה, הסופר א.מ. פורסטר (1879–1970), שהיה אחד מניניו של הנרי תורנטון. הבן הבכור, הנרי סייקס תורנטון (1800–1881), ירש את אביו בעסקי הבנקאות, אך הפירמה מוזגה עם בנק Williams Deacon's Bank לאחר המשבר הפיננסי של השנים 1825–1826. אחת מהבנות הצעירות, סופיה תורנטון, התחתנה עם . בת נוספת, איזבלה, התחתנה בשנת 1841 עם איש הדת בנג'מין הריסון, שמונה לקאנון של קנטרברי וארכידיאקון של מיידסטון.

הנרי תורנטון נקבר בכנסיית פאולוס הקדוש שברובע קלאפהאם, שם לוחית זיכרון מנציחה את העובדה, יחד עם התייחסות נוספת לקבר המשפחתי הסמוך. מבחר של תצלומים מוצג באתר אינטרנט של בית הספר לשעבר שנקרא על שמו.

מורשת
עבודתו של תורנטון נתפסה בחלקה כביקורת על, או כפיתוח של, תיאוריות הכלכלן אדם סמית, והניחה את היסודות לעבודות מאוחרות יותר בכלכלה קלאסית, בתאוריה נאו-קלאסית ובאסכולה האוסטרית. עבודתו של תורנטון על התאוריה המוניטרית  של המאה ה-19 זכתה לשבחים מפי כלכלנים בני זמננו בזכות רעיונותיו שהקדימו את זמנם, ובהם פרידריך אוגוסט פון האייק, שכתב הקדמה להוצאה מאוחרת של עבודתו "An Enquiry into the Nature and Effects of the Paper Credit of Great Britain", וג'ון מיינרד קיינס.

מבחר מכתביו




בתרבות
 הסרט "רוחות של חופש" (במקור "חסד מופלא" - Amazing Grace), הדן בוויליאם וילברפורס, בהנרי תורנטון ובמאבק נגד סחר העבדים, יצא לאקרנים בשנת 2007.

לקריאה נוספת
 Standish Meacham: Henry Thornton of Clapham, 1760–1815. Harvard University Press, Cambridge/Massachusetts 1964, .
 Jérôme de Boyer des Roches: Henry Thornton (1760–1815). In: Gilbert Faccarello, Heinz D. Kurz (Edit.): Handbook on the History of Economic Analysis. Vol 1: Great Economists Since Petty and Boisguilbert. Edward Elgar Publishing, Cheltenham 2018, 

קישורים חיצוניים

 Hansard 1803–2005: contributions in Parliament by Henry Thornton
 Works by or about Henry Thornton at the Internet Archive

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים בריטים
קטגוריה:בנקאים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1801–1802)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1802–1806)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1806–1807)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1807–1812)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1812–1818)
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1760
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1815