עודד רונן

עודד רונן (נולד ב־20 בספטמבר 1979) הוא כוריאוגרף, רקדן ומורה למחול ישראלי. חבר עמותת הכוריאוגרפים, מפתח שיטת Imagery in Motion (IM) ומנהל להקת פרויקטים עצמאית. יצירותיו הוצגו בישראל ובעולם וזכו להכרה בזכות עיסוקן בתכנים אקטואליים ובטראומות קולקטיביות, תוך שילוב אמנות עם מסרים של סולידריות והומניטריות.
רונן מקדיש חלק מרכזי מפעילותו להסברה בינלאומית באמצעות מחול ושיח עם קהילות ברחבי העולם, מתוך אמונה שהאמנות מסוגלת לתווך מציאויות מורכבות ולהציע גשרים אנושיים במקומות שבהם הפוליטיקה נכשלת. לאחר טבח שבעה באוקטובר היה ממקימי החמ"ל האזרחי, ומתוך חוויותיו שם יצר את יצירת התיאטרון־מחול הנעדרים (Die Vermissten), שהועלתה בגרמניה וזכתה לסיקור נרחב.

 ביוגרפיה 
את דרכו האמנותית החל בלימודי מוזיקה קלאסית, הלחנה ושירה, בבית הספר התיכון לאמנויות תיכון א' לאמנויות תל אביב, שם נחשף לראשונה לעולם המחול.

בתקופת שירותו הצבאי החל להתמקצע כרקדן. בהמשך למד באנגליה בשלושה מוסדות מרכזיים: Bodyworks, Laban Center ובית הספר Rambert School of Ballet and Contemporary Dance, שבו השלים תואר ראשון.
במהלך הקריירה רקד בלהקות שונות, בהן CeDeCe שבפורטוגל, קולבן דאנס, פרסקו ובלט ירושלים, והשתתף בפרויקטים שונים באירופה. בשנת 2004 הופיע כסולן בטקס פתיחת המשחקים האולימפיים באתונה תחת הכוריאוגרף היווני דימיטריס פאפאיאנו.

 חזון אמנותי והסברה 
לצד פעילותו הכוריאוגרפית העוסקת במהויות אנושיות, אוניברסליות וחברתיות, רונן מקדיש את עיקר פועלו להסברה בינלאומית, למפגש עם קהילות וליצירת שיח באמצעות אמנות, בעיקר סביב יצירות הנוגעות במציאות הישראלית. לדבריו, מה שמדינאים אינם מצליחים לעשות – לחבר בין בני אדם מעבר לגבולות – האמנות יכולה להשיג, משום שהיא פונה ישירות אל הרגש.
בשנת 2002 יצר את היצירה Stones על האינתיפאדה השנייה, ובשנת 2003 את Vision על הסכמי השלום עם ירדן, שתיהן נוצרו בלונדון במסגרת בית הספר Rambert School of Ballet and Contemporary Dance. בשנת 2011 העלה את "מחט", שעסקה במאבקם של הוריו של גלעד שליט להשבתו מן השבי. בשנת 2015 יצר את MANIMAL ללהקת Ochre Dance באוסטרליה, ובהמשך עם קאסט ישראלי, על רקע חזון הקרבה בין העם האיראני לעם הישראלי.
בשנת 2019 העלה בגרמניה את היצירה "בתי זכוכית" בתיאטרון פלאון־צביקאו, שעסקה בזיכרון השואה ובתהליכים המובילים לשנאת האחר. היצירה עוררה דיון ציבורי נרחב ונכתבו עליה ביקורות רבות.
קו זה המשיך והועמק ביצירתו הנעדרים (Die Vermissten, 2024), שנולדה מתוך פעילותו ההתנדבותית בחמ"ל הנעדרים לאחר השביעי באוקטובר. רונן עמד בראש צוות “המקרים המיוחדים”, שטיפל במאות מקרים של נעדרים וחטופים. היצירה, שהוצגה בתיאטרון אולם בגרמניה, שילבה מחול עכשווי עם חומרים דוקומנטריים וזכתה לשבחי הביקורת בעיתונות הישראלית והגרמנית.

 שיטת Imagery in Motion (IM) 
שיטת Imagery in Motion (IM) היא מתודיקה לתנועה ולחיבור גוף־נפש שפותחה על־ידי רונן. השיטה מבוססת על מיזוג בין תודעה לתנועה ונשענת על ארבעה יסודות עיקריים: PreMotion, MetaMotion, InnerMotion ו־EdgeMotion. היא עושה שימוש במטאפורות ובדימויים פיזיקליים שמאפשרים לכל אדם לחוות תנועה נגישה בכל גיל ובכל יכולת גופנית.
היסוד PreMotion עוסק במעבר מהנחת הגוף והנפש אל מצב של מוכנות פיזית ורגשית; MetaMotion יוצר גשר בין הדמיון לתנועה; InnerMotion מחבר בין הרגש לתנועה המודעת; ו־EdgeMotion מרחיב את גבולות היכולת הפיזית והנפשית של הרקדן.
השיטה נלמדת על־ידי רונן זה עשרות שנים במסגרת סדנאות, כיתות אמן ותהליכי יצירה ברחבי העולם. היא משולבת בתוכניות ההכשרה של מוסדות מחול ואמנויות במה בינלאומיים, בהם:
Sydney Dance Company, Queensland University of Technology, Western Australian Academy of Performing Arts, Australian Academy of Music and Performing Arts, Trinity Laban, Rambert School of Ballet and Contemporary Dance, Northern School of Contemporary Dance, University of Music and Performing Arts Frankfurt, University of Malta, University of Ghana.
אזכורים על השיטה פורסמו בכתבי עת ובמדיה בינלאומית, ובהם Israel21c, כתב העת מחול עכשיו, The Jerusalem Post ו־Times of Malta.

 פעילות חברתית וציבורית 
במהלך מלחמת חרבות ברזל היה רונן ממקימי חמ"ל הנעדרים באקספו תל אביב, ועמד בראש צוות "המקרים המיוחדים". במקביל יצר את סרטון האנימציה They Are Us, שתורגם לשמונה־עשרה שפות והופץ על־ידי משרד החוץ ועל־ידי ידוענים מרחבי העולם.
רונן הופיע בפני קהילות יהודיות וישראליות באמריקה הלטינית ובאוסטרליה, וקיים הרצאות על תפקיד האמנות בהסברה הומניטרית ובחיבור בין עמים. הוא ביים את טקס "יום האבל האזרחי" לציון חודש לטבח ואת טקס "עוגן לעתיד" לציון שנה לאירועי השביעי באוקטובר, שניהם בהיכל התרבות בתל אביב.

בשנת 2024 נבחר לרשימת "48 הישראלים המשנים את המחר" של Israel21c ותועד על־ידי קרן סטיבן שפילברג. בנובמבר 2025 הוקרן הסרט Rising Voices of Protest and Hope בבכורה בינלאומית במסגרת פסטיבל הסרטים היהודי באוסטרליה, שתיעד את פועלו של רונן כאמן וכאדם מוביל במאבק ההסברתי.

 יצירות נבחרות 

 (2024) הנעדרים / Dei Vermissten – חמ"ל הנעדרים אחרי ה-7.10 כתיקון עולם של החברה האזרחית
 They are Us (2024) - סרטון אנימציה להסברה בינלאומית על אירועי הטבח בפסטיבל הנובה
 More than Human (2022) – עבודה על שבריריות הגוף והנפש בעידן שלאחר מגפת הקורונה.
 (2019) בתי זכוכית Glashäuser – יצירה העוסקת בשנאת האחר בראי השואה ונועדה לבנות גשר בין גרמניה וישראל של ימינו
 Capsule (2018) – יצירה העוסקת בבניית מערכת יחסים זוגית ובהתמודדות עם מורכבויותיה.
 Kintsugi (2017) – יצירה העוסקת בשבר ובתיקון הנפש, שהוצגה בבריטניה וזכתה לביקורות חיוביות.
 Machines of More (2016) – דואט החוקר את השפעת אתרי ההיכרויות על הנפש.
 Zero to a Hundred (2016) – קוורטט העוסק ביחס בין אנרגיה, כוח וזהות.
 Whale Dream (2014) – סולו החוקרת את הדואליות שבין פנטזיה לדריכות החיים.
 Tančící dům (2013) – דואט לבלט ירושלים המתאר זוגיות בין שני אנשים שונים המחפשים שפה משותפת.

 קבלה וביקורת 
יצירותיו של רונן זכו לשבחי מבקרים בארץ ובעולם בזכות שילובן בין תנועה עכשווית, תיאטרון ותוכן חברתי־פוליטי. המבקרים ציינו את יכולתו להעניק לתנועה עומק רגשי וערכי, ולהפוך את הבמה למרחב של דיאלוג ופיוס.
העיתונות הישראלית תיארה את הנעדרים כ"גשר בין טראומה לאנושיות, בין זיכרון לאקט של תקווה", ואילו מבקרים בינלאומיים ציינו את האמפתיה והעוצמה הפיזית המאפיינות את עבודתו. על היצירה Kintsugi נכתב כי היא מצטיינת בדיוק ובאנרגיה, בשילוב של אלגנטיות עם תחושת פגם אנושית. גם בישראל זכה להערכה רבה על שמירת האיזון בין עוצמה פיזית לעומק רגשי.

 הוקרה והכרה 
בשנת 2024 נבחר רונן לרשימת "48 הישראלים המשנים את המחר" כהוקרה על תרומתו לקידום שיח אנושי באמצעות אמנות. יצירותיו נכללו בתוכניות פסטיבלים בינלאומיים ובמסגרות אקדמיות למחול בבריטניה, גרמניה, אוסטרליה וישראל.
בשנת 2019 שיתף פעולה עם קרן סטיבן שפילברג, שסיפקה לו חומרי מולטימדיה ליצירת בתי זכוכית. בשנת 2024 הוזמן למסור עדות לקרן על עבודתו בחמ"ל הנעדרים ועל התפקיד שמילאה האמנות בתיעוד ובשיקום הזיכרון הקולקטיבי. בנוסף, קיבל הוקרות ממוסדות תרבות ועמותות אמנות בארץ ובעולם על פעילותו ההומניטרית והחינוכית.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979