שיתוף הפעולה האוקראיני עם גרמניה הנאצית

שיתוף הפעולה האוקראיני עם גרמניה הנאצית התרחש במהלך הכיבוש הנאצי בפולין, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית ובברית המועצות, על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.

בספטמבר 1941 חולק השטח שנכבש על ידי הגרמנים בין שתי יחידות מנהליות גרמניות חדשות,  של הגנרלגוברנמן הנאצי ונציבות הרייך אוקראינה. חלק מהאוקראינים בחרו להתנגד ולהילחם בכוחות הכיבוש הגרמניים והם הצטרפו לצבא האדום או ליחידות הפרטיזנים הבלתי סדירות שניהלו לוחמת גרילה נגד הגרמנים, ואילו חלק מהאוקראינים עבדו עם הנאצים או למענם נגד כוחות בעלות הברית. הלאומנים האוקראינים קיוו ששיתוף פעולה עם הנאצים יאפשר להם להקים מחדש מדינה עצמאית. רבים מהם היו מעורבים בשורה של פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, כולל השואה באוקראינה ומעשי הטבח בפולנים בווהלין ובגליציה המזרחית.

אוקראינים, כמו גם מיעוטים אתניים כמו בלארוסים, רוסים, טטרים ואחרים ששיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית, עשו זאת בדרכים שונות, כולל השתתפות בממשלות מקומיות, במשטרת העזר האוקראינית בפיקוח גרמני, בשוצמאנשאפט, בצבא הגרמני או כשומרים במחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית.

 רקע 
ממוזער|נשים אוקראיניות בתלבושות לאומיות חגיגיות מריעות ללוחמים הנאצים
האוקראינים נתפסו על ידי הנאצים כתת-אדם במסגרת תוכנית-האב למזרח, אך בפועל, בעיות כוח אדם בחזית המזרחית חייבו את גרמניה הנאצית להשתמש במקומיים למשימות שונות. בעוד שהיטלר שיער שמספר קטן של אוקראינים בעלי עיניים כחולות הם צאצאים של גרמנים אתניים שהתיישבו באזור, האוקראינים בכללם מעולם לא נחשבו לא-סלאביים, כמו סלאבים אחרים בהיררכיה הגזעית של גרמניה הנאצית, למשל בולגרים וקרואטים. רוב המנהיגים הלאומנים האוקראינים ששיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית שימשו לפעילות אנטישמית ואנטי-פולנית, אך נעצרו מאוחר יותר בשל דעותיהם הפרו-אוקראיניות.

סטלין והיטלר דרשו שניהם טריטוריה מהרפובליקה הפולנית השנייה. פלישת ברית המועצות לפולין ב-1939 איחדה את האוקראינים של ברית המועצות והאוקראינים של מה שהיה אז מזרח פולין (קרסי) תחת דגל סובייטי אחד. בשטחי פולין שפלשה אליהם גרמניה הנאצית, גודלו של המיעוט האוקראיני היה זניח. פחות משנתיים לאחר מכן, ביוני 1941, גרמניה הנאצית תקפה את ברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה. בספטמבר חולק השטח הכבוש בין שתי יחידות מנהליות גרמניות חדשות: מדרום-מערב, מחוז גליציה של הגנרלגוברנמן הנאצי, ומצפון-מזרח, נציבות הרייך אוקראינה, שהשתרעה עד דונבאס עד 1943.

מנהיג הפרטיזנים הלאומן האוקראיני  אסף כוח של 3,000 חיילים בקיץ 1941 כדי לסייע לוורמאכט להילחם בצבא האדום. בספטמבר 1942 ניהל בורובץ משא ומתן עם הפרטיזנים הסובייטים של  אך הצדדים לא הצליחו להגיע להסכם. בורובץ סירבה לציית למבנה הפיקוד הסובייטי וחשש מנקמה גרמנית נגד אזרחים אוקראינים. במקביל למשא ומתן עם הסובייטים המשיך בורובץ לנסות להגיע להסכם עם הגרמנים. בנובמבר 1942 הוא נפגש עם אובר-שטורמבאנפיהרר פוטס, ראש האס דה של המחוז הכללי של ווהלין ופודוליה.

בנובמבר 1943, במהלך משא ומתן עם הגרמנים, נעצר בורובץ על ידי הגסטפו בוורשה ונכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן. בסתיו 1944 שחררו אותו הנאצים, כדי להשיג תמיכה אוקראינית במלחמה שהם כבר עמדו על סף ההפסד בה. הוא הוביל את הקמתה של פלוגת כוחות מיוחדים אוקראינית של כ-50 איש תחת הוואפן אס אס. יחידה זו הייתה אמורה להיות מוצנחת בעורף הצבא האדום ולנהל לוחמת גרילה, אבל התוכניות הללו מעולם לא יצאו לפועל.

 כיבוש 

ממוזער|קצינים נאצים מבקרים בגדוד משתפי פעולה אוקראינים
הלאומנים במערב אוקראינה קיוו שמאמציהם יאפשרו להם להקים מחדש מדינה עצמאית בהמשך. כך לדוגמה, ערב מבצע ברברוסה, כ-4,000 אוקראינים, שפעלו בהוראת הוורמאכט, התגייסו לפעול מאחורי הקווים הסובייטיים. לאחר כיבוש לבוב, בה היה מיעוט אוקראיני משמעותי, הכריזו מנהיגי ה- על  ב-30 ביוני 1941, ועודדו נאמנות למשטר החדש בתקווה שהגרמנים יתמכו בו. ב-1939, במהלך מלחמת גרמניה-פולין, היה ה-OUN "עזר גרמני נאמן".

למרות התגובה החמה הראשונית לרעיון של אוקראינה עצמאית, לממשל הנאצי היו תוכנית אחרות, בדגש על השגת לבנסראום ועל אריזציה של האוכלוסייה. בעקבות כך, הנאצים סכסכו בין העמים הסלאביים ושיסו אותם זה בזה. OUN ביצע בתחילה התקפות על כפרים פולניים בניסיון להשמיד אוכלוסיות פולניות או לגרש מובלעות פולניות ממה שלוחמי ה-OUN תפסו כשטח אוקראיני. זה הגיע לשיאו בהרג המוני של משפחות פולניות בווהלין ובגליציה המזרחית.

לדברי ההיסטוריון טימותי סניידר, "משהו שאף פעם לא נאמר, כי זה לא נוח לכולם, הוא שיותר קומוניסטים אוקראינים שיתפו פעולה עם הגרמנים, מאשר לאומנים אוקראינים. זה לא נראה לנו הגיוני, ולכן אף אחד לא אומר את זה, אבל זה בדיוק המקרה. הרבה יותר חברים במפלגה הקומוניסטית שיתפו פעולה עם הכיבוש הגרמני מאשר לאומנים אוקראינים". סניידר ציין גם שרבים מאוד מאלה ששיתפו פעולה עם הכיבוש הגרמני, שיתפו פעולה גם עם המדיניות הסובייטית בשנות ה-30 של המאה ה-20.

 שואה 

ממוזער|כרזת 'היטלר המשחרר' באוקראינית
רצח היהודים בתקופת השואה באוקראינה החל ימים ספורים לאחר הכיבוש הנאצי. משטרת העזר האוקראינית, שהוקמה באמצע אוגוסט 1941, בסיוע איינזצגרופן C וגדודי משטרה, אספו יהודים ו'בלתי רצויים' לטבח באבי יאר וכמו גם למעשי טבח מאוחרים יותר בערים ובעיירות באוקראינה של ימינו, כגון קולקי, סטפאן, לבוב, לוצק וז'יטומיר.

האנטישמיות, שהתחזקה על ידי דעות קדומות דתיות, הצטרפה אצל האוקראינים לטינה לאומנית מפני שיהודים רבים עבדו עבור בעלי אדמות פולנים.  על ידי המשטרה החשאית הסובייטית בעת הנסיגה מזרחה הוצג כפעולה יהודית. השקר האנטישמי של יודאו-קומוניזם סיפק הצדקה למעשי הנקמה של  שליוותה את האיינזצגרופן הגרמני מזרחה. בבוריסלב העניק מפקד האס אס לקהל זועם, שראה גופות של גברים שנרצחו על ידי הנ.ק.ו.ד. והונחו בכיכר העיר, 24 שעות לפעול כרצונם נגד יהודי פולין, שנאלצו לנקות את הגופות ולרקוד ואז נרצחו במכות בגרזנים. אותו סוג של רצח המוני התרחש בבז'ז'ני. במהלך הפוגרומים בלבוב נרצחו 7,000 יהודים על ידי לאומנים אוקראינים, בהנהגת המיליציה העממית האוקראינית. גם ב-1945, מיליטנטים אוקראינים עדיין אספו ורצחו יהודים.

חלק ממשתפי הפעולה היו אזרחים, ואילו אחרים התגייסו לשירות צבאי למחצה החל מספטמבר 1941 ממחנות שבויי המלחמה הסובייטיים. בסך הכול, למעלה מ-5,000 חיילים אוקראינים יוצאי הצבא האדום נרשמו לאימונים עם האס אס במחנה האימונים המיוחד טרווניקי כדי לסייע בפתרון הסופי, ו-1,000 נוספים ערקו במהלך פעולות שדה. מתנדבי טרווניקי לקחו חלק מרכזי בתוכנית הנאצית להשמיד את יהודי אירופה במהלך מבצע ריינהרד. הם שירתו בכל מחנות ההשמדה ומילאו תפקיד חשוב בחיסול מרד גטו ורשה שפי שצוין בדו"ח שטרופ, ובחיסול מרד גטו ביאליסטוק והתקוממויות נוספות. הגברים שנשלחו למחנות ההשמדה ולגטאות כשומרים מעולם לא זכו לאמון מלא ולכן תמיד היו תחת פיקוח של הפולקסדויטשה. מפעם לפעם, יחד עם האסירים שעליהם שמרו, הם הרגו את מפקדיהם בניסיון לערוק.

במאי 2006, העיתון האוקראיני "אוקראינה כריסטיאן ניוז" ציין ביחס לטבח באבי יאר: "הטבח בוצע על ידי האיינזצגרופה C, שנתמך על ידי חברי גדוד וואפן אס אס ויחידות של משטרת העזר האוקראינית, בפיקודו הכללי של פרידריך יקלן. השתתפותם של משתפי פעולה אוקראינים באירועים אלה, המתועדת ומוכחת כעת, היא נושא לדיון ציבורי כואב באוקראינה".

 ארגונים משתפי פעולה, תנועות פוליטיות ומתנדבים צבאיים 
בסך הכל, הגרמנים גייסו 250,000 אוקראינים ילידים לשירות בחמש תצורות נפרדות, כולל היחידות הצבאיות הלאומיות (VVN), אחוות הלאומנים האוקראינים (DUN), דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14,  (UVV) ו (UNA). עד סוף 1942, בנציבות הרייך אוקראינה לבדה, העסיק האס אס 238,000 שוטרים אוקראינים ילידים ו-15,000 גרמנים, יחס של 1 ל-16.

 משטרת עזר 

גדודי השוצמאנשאפט האוקראינים ה-109, ה-114, ה-115, ה-116, ה-117, ה-118 וה-201 השתתפו בפעולות נגד פרטיזנים באוקראינה ובבלארוס. בפברואר ומרץ 1943 השתתף הגדוד האוקראיני ה-50 ב בבלארוס, יחד עם כמה לטבים ועם הגדוד הליטאי השני, לוחמי הגדוד שרפו כפרים שנחשדו בתמיכה בפרטיזנים סובייטים. ב-22 במרץ 1943 נשרפו כל תושבי הכפר חאטין בבלארוס חיים על ידי הנאצים במה שנודע כ, בהשתתפות גדוד 118.

 מתנדבים אוקראינים בכוחות המזוינים הגרמניים 
 גדוד נכטיגל

  3 ו-4

 דיוויזיית האס אס גליציה 

ב-28 באפריל 1943 הכריזו המושל הגרמני של מחוז גליציה, אוטו וכטר, והממשל האוקראיני המקומי באופן רשמי על הקמת דיוויזיית האס אס גליציה. המתנדבים נרשמו לשירות החל מ-3 ביוני 1943 ומספרם הגיע ל-80,000. ב-27 ביולי 1944 הוקמה הדיוויזיה ושולבה לתוך הוואפן אס אס כדיוויזיית רימוני הוואפן ה-14 של האס אס (האוקראינית הראשונה).

סול ליטמן ממרכז שמעון ויזנטל מציין כי ישנם מקרים רבים מוכחים ומתועדים של מעשי זוועה ומעשי טבח שביצעה היחידה בפולנים וביהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. רישומים רשמיים של האס אס מראים כי כמה רגימנטים מהדיוויזיה היו תחת פיקוד משטרת הביטחון בזמן ההאשמות.

 הוועד הלאומי האוקראיני 
במרס 1945 הוקם הוועד הלאומי האוקראיני לאחר משא ומתן עם הגרמנים. הוועדה ייצגה ופיקדה על כל היחידות האוקראיניות שנלחמו עבור הרייך השלישי, כגון הצבא הלאומי האוקראיני. עם זאת, זה היה מאוחר מדי, והוועדה והצבא פורקו בסוף המלחמה.

 הוועד המרכזי האוקראיני 
 הפך לראש הוועד הלאומי, ואילו וולודימיר קוביוביץ', ראש הוועד המרכזי האוקראיני, הפך לסגנו. הוועד המרכזי היה הקהילה האוקראינית המוכרת רשמית והארגון הפוליטי למחצה תחת הכיבוש הנאצי של פולין.

 ארגון הלאומנים האוקראינים 
 של המדינה האוקראינית, בראשות OUN-B. דוכאה על ידי הנאצים זמן קצר לאחר הקמתה.

 ראו גם 
 משתפי פעולה עם השלטון הנאצי במלחמת העולם השנייה
 יהדות אוקראינה
 נציבות הרייך אוקראינה
 שואת יהודי אוקראינה
 משטרת העזר האוקראינית
 צבא ההתקוממות האוקראיני

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אוקראינה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוקראינים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי פולין