דת השלום והאור האחמדית

דת השלום והאור האחמדית (בערבית: دين السلام والنور الأحمدي) היא תנועה דתית חדשה משיחית בעלת אופי סינקרטי, שמקורה בתוך המסורת של השיעה התריסרית. התנועה מתוארת במחקר כתופעה חדשה בעולם הדתות המילנריות ומושכת אליה חסידים במדינות שונות.

בראשה עומד עבדאללה האשם, יליד מצרי-אמריקאי, הטוען כי הוא "קאא'ם אל-מוחמד" – דמות משיחית המבוססת על פרשנות מסוימת למסורת השיעית. לפי התנועה, האשם ממשיך את דרכו הרוחנית של אחמד אל-חסן, מנהיג עיראקי שטען בשנות ה־2000 כי הוא הימאני הנבואי.

 היסטוריה 
אחמד אל-חסן, מוסלמי שיעי מבצרה, טען בתחילת שנות ה־2000 כי הוא הימאני על פי מסורות שיעיות. בעקבות קרב נג'ף בשנת 2007 ירד למחתרת, וחסידיו כונו "הדגלים הלבנים". קבוצה אחרת שהתארגנה סביב עבדאללה האשם כונתה "הדגלים השחורים".

מאז 2015 מציג האשם את עצמו כיורשו של אל-חסן וכמי שקיבל את הסמכתו בצוואה רוחנית. התנועה התגבשה לקהילה בינלאומית קטנה, הפועלת בעיקר באירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון.

 אמונות ועקרונות 
התנועה משלבת יסודות מהתאולוגיה השיעית התריסרית, לצד השפעות ממיסטיקה אסלאמית, זרמים גנוסטיים ואלמנטים של מיסטיקה מערבית. על פי כתבי התנועה ומחקרה האקדמי, עיקרי האמונה כוללים:
 שבע בריתות היסטוריות בין האל לאנושות – מאדם ועד מוחמד – וברית עכשווית המיוחסת לאחמד אל-חסן.
 אמונה בגלגול נשמות.
 קביעה כי חודש רמדאן חל בחודש דצמבר.
 טענה שהכעבה המקורית נמצאת בפטרה ולא במכה.
 התרת שתיית אלכוהול במידה.
 ביטול חובת חבישת חג'אב.
 גישה סובלנית כלפי קהילת הלהט"ב, לפי הצהרות התנועה.

התפיסות הללו אינן מקובלות במסגרת האסלאם המסורתי, ולעיתים נתפסות כסטייה דתית על ידי מוסדות דת מוסלמיים.

 רדיפות 
לפי ארגוני זכויות אדם, תומכי התנועה נתקלים ברדיפות במדינות שונות, לעיתים בשל תפיסותיה הדתיות השנויות במחלוקת. ארגון אמנסטי דיווח על מעצרים של חברי התנועה במצרים ועל האשמות בעלות מניע דתי.

דיווחים נוספים על הפרות זכויות נמסרו מתומכים באלג'יריה, איראן, טורקיה, מלזיה ושוודיה.

 ביקורת 
חוקרי דתות מציינים כי חלק מהטענות המשיחיות של התנועה, כגון זהות הימאני או מקומה "האמיתי" של הכעבה, אינן מקובלות במחקר ההיסטורי של האסלאם. מספר מחקרים מציינים גם דמיון בין מבנה הסמכות בתנועה לבין תנועות משיחיות אחרות שהתפתחו בשולי האסלאם.

 כתבי קודש רשמיים 
בשנת 2022 פרסמה התנועה את ספרה המרכזי "תכלית החכמים" (בערבית: غاية الحكيم), הכולל את עיקרי הדוקטרינה שלה. הספר תורגם לשפות שונות, בהן אנגלית, צרפתית, גרמנית וטורקית.

 לקריאה נוספת 
 Benjamin E. Zeller, "The Ahmadi Religion of Peace and Light: An Islamic Millennial New Religious Movement", כתב העת Nova Religio, כרך 29, גיליון 1 (2025), עמ' 57–77.

 קישורים חיצוניים 



 האתר הרשמי של התנועה

 הערות שוליים 

קטגוריה:שיעה