אזור התעשייה חולון

אזור התעשייה חולון הוא אזור תעשייה הנמצא במזרח העיר חולון, ששטחו 4,200 דונם, והוא בין אזורי התעשייה הגדולים ביותר בישראל. הוא ממוקם בין כביש 44 בצפון, כביש 4 במזרח, שטחי מקוה ישראל במערב ושדרות ירושלים שמדרומו.
היסטוריה
במאה ה-20
250px|ממוזער|שמאל|מפעל לודז'יה בחולון בשנת 1940
250px|ממוזער|שמאל|טקסט=מפעל "טמפו" בחולון בשנת 1964|מפעל "טמפו" בחולון בשנת 1964
כבר בעת הקמתה של העיר חולון תוכננה התעשייה להיות המקור המרכזי לתעסוקה בה, מאחר שלא היו בה שטחים חקלאים. שניים מהשכונות הראשונות שלה אף תוכננו מראש כשכונות תעשייתיות; שכונת אגרובנק שהוקמה ב-1934 סביב מפעל הטקסטיל "לודז'יה", וקריית עבודה שהוקמה ב-1936 עלי ידי ההסתדרות כשכונת פועלים, ב-1937 כבר היו בחולון מעל לעשרה מפעלים. ב-1946 2,000 איש עבדו במפעלי תעשייה בחולון.

לאחר הקמת מדינת ישראל סופחו לעיר שטחים של הכפרים הערבים הנטושים יאזור ובית דג'אן ועליהם הוחלט להקים אזור תעשייה חדש יחד עם שטח בשכונת רסקו, שהיה בבעלות הקרן הקיימת לישראל. תחילה נבנה אזור התעשייה על שטח של 2,000 דונם שנחלק לשלושה אזורים. אזור א' נועד לתעשייה קלה, וחולק בעצמו לשישה אזורי משנה: מתכת, טקסטיל, נגרות, חומרי בנין, כימיקלים ומזון. אזור ב' נועד לתעשייה כבדה ואזור ג' למחסני ערובה ואחסון. בשנת 1952 עבר מפעל חמת ארמטורות ויציקות מתל אביב לחולון.

בשנת 1956 נפתח באזור התעשייה מפעל המשקאות של חברת "טמפו", בעל כושר ייצור של 24,000 בקבוקים בשעה ולצדו מחסני קירור. המפעל הוקם בסמוך לצומת של כביש 44 ורחוב המלאכה, שקיבל מאז את הכינוי "צומת טמפו". בשנת 1963 הועתק מפעל "לודז'יה" משכונת אגרובנק לאזור התעשייה חולון. במקום המפעל הישן הוקמה שכונת מגורים. בשנת 1965 החלה חברת "אוסם" בייצור החטיף "במבה" במפעל אותו רכשה.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הורחב אזור התעשייה חולון מספר פעמים והפך לאחד הגדולים בישראל. בין החברות שהתמקמו בו היו: "אמקור", "תדיראן" שהקימה מתחם של מפעלים, כולל: מפעל מתכת, מפעל למקלטי רדיו, מפעל לאלקטרוניקה צבאית ומפעל למכשירי קשר צבאי, המוסך המרכזי של "אגד" ועוד. באותה תקופה התפתחה בו גם פעילות של תעשיית המוזיקה; פעלו בו מפעל תקליטים של חברת ישראפון, מפעל "קולרון" שייצר פטיפונים ומגברי שמע ב-1964 נפתח מפעל "תקליטי סי.בי.אס ישראל" (לימים "NMC יונייטד אנטרטיינמנט", חברת התקליטים הגדולה בישראל); וב-1985 החלה לפעול בחולון חברת התקליטים "הליקון".

החל מתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו להבנות באזור התעשייה מבני משרדים ותעשיות עתידות ידע, דוגמת מתחם "מרכזים 2000" של קבוצת האחים עופר.

במאה ה-21
250px|ממוזער|שמאל|ראש מנהלת אזור התעשייה והעסקים בחולון חיים כץ ב-2016, על רקע מתחם עזריאלי חולון
250px|ממוזער|שמאל|מתחם גב ים חולון
ב החלה עיריית חולון בקידום תוכנית למשיכת חברות עתירת ידע לאזור, כולל אישור תוכנית לבניית כמיליון מ"ר לתעשיות מתקדמות, עיבוי והגדלת זכויות הבנייה, ושיפור הנגישות לאזור והקמת מחלף חולון מזרח. בשנת 2007 הוציאה העירייה מכרז להקמת פארק היי-טק באזור התעשייה, על שטח של 34 דונם שבבעלותה. במכרז זכתה קבוצת עזריאלי שהקימה במגרש את פרויקט עזריאלי חולון שנחנך ב-2013. באותה תקופה גם החלה חברת גב ים בהקמת מתחם עסקים והיי-טק בכניסה הצפונית-מזרחית של אזור התעשייה. שכלל הריסת בתי מלאכה ומחסנים והקמת ארבעה בנייני משרדים בני 10 קומות. ב-2016 רכשה מגרשים סמוכים מקונצרן "כור תעשיות" להרחבת שטח הפרויקט, זאת בנוסף על מגרשים נוספים שנמצאים בבעלותה באזור.

בשנים 2010–2015 הורחב מתחם "אלביט מערכות" (לשעבר מתחם "תדיראן") באזור התעשייה חולון, שאליו עברו גם עובדי חברת הבת "אלישרא", אותה רכשה.

בשנת 2016 זכתה חברת "אמות השקעות" במכרז של עיריית חולון להקמת מרכז מסחרי ומגדל משרדים על קרקע בשטח של 11 דונם בחלקו הדרומי-מערבי של אזור התעשייה. הבניין זכה בפרס ארכיטקטורה מטעם מלך ספרד. באותה שנה הודיעה "אסם" על סגירת מפעל "במבה"ההיסטורי והעברתו לקריית גת.

בדצמבר 2018 נפתח כביש גישה חדש לאזור מדרך השבעה (כביש 44) לרחוב המרכבה. בסוף 2020 נפתח כביש גישה נוסף, כהמשך רחוב המנור וחיבורו לשדרות ירושלים. באותה תקופה גם עבר מטה חברת "בזק" לאזור התעשייה.

באוגוסט 2021 זכתה חברת "גב ים" במכרז להקמה והשכרה של הקריה הממשלתית בחולון. במסגרת הפרויקט הקימה החברה מבנה ייעודי ב"פארק גב ים חולון" עבור משרדי הממשלה בשטח כולל של כ-29 אלף מ"ר. למבנה עברו משרדי רשות המיסים, משרד התעסוקה, רשות האוכלוסין וההגירה ולשכת רישום מקרקעין בחולון. ביולי 2022 אושרה לחברה תוכנית להקים גם מבני מגורים במגרשים שבבעלותה.

סכסוך הגבולות עם אזור
בעת הקמת אזור התעשייה חולון הוחלט במקביל להקים על אדמות הכפר הערבי הנטוש יאזור את העיירה אזור. רוב שטח אזור התעשייה סופח לחולון, אך כ-350 דונם נכללו בתחום השיפוט של אזור. עיריית חולון הייתה אחראית לפיתוח כל אזור התעשייה, כולל השטח שהיה בשטחה של אזור, ומאחר ששטח זה היה הקרוב ביותר לכביש הראשי (כביש 44) נבנו בו רבים מהמפעלים הראשונים במקום. ב-1957 החליטה ועדה שמינה שר הפנים שהשטח יסופח לחולון ושכביש 44 יהיה קו הגבול בין הרשויות. ב-1960 הוקמה ועדת גבולות נוספת, שב-1961 החליטה בכל זאת להשאיר את השטח זמנית באזור, מאחר שהמפעלי התעשייה היו מקור הכנסה חשוב לתקציב המועצה.

עיריית חולון המשיכה ודרשה את סיפוח השטח, שהפך למובלעת בתוך אזור התעשייה חולון, והטיל קשיים על המשך פיתוח המתחם. בדצמבר 1967 הסכימה עיריית חולון שבתרומה לסיפוח השטח, מועצת אזור תמשיך לקבל את הארנונה מהעסקים בשטח שיסופח למשך חמש שנים. אך בפברואר 1968 הגישה מועצת אזור עתירה לבג"ץ נגד הסיפוח. במאי 1968 נדחתה העתירה והשטח סופך לחולון. בעקבות זאת הוצע לאחד אץ אזור עם חולון, לאחר שהוחלט שאין לה בסיס כלכלי כיישוב עצמאי, אך התוכנית לא הגיעה לכדי מימוש והיא המשיכה לתפקד כמועצה מקומית.

תחבורה
בשנת 2003 אושר תוואי הקו הירוק של הרכבת הקלה בגוש דן, הכולל שלוחה העוברת בצידו הדרומי-מערבי של אזור התעשייה חולון, לאורך שדרות ירושלים. בשנת 2006 הוקמה ועדת מכרזים לקו לצורך פרסום מכרז להקמת הקו. אולם במשך כעשר שנים לא קודמה התוכנית, בשנת 2015 הוחל באישור התוכנית המפורטת של הקו. העבודות בפועל להקמת הקו באזור חולון החלו בשנת 2019, והוא צפוי להיפתח בשנת 2028.
תמונות

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:חולון: שכונות
קטגוריה:חולון: כלכלה