מחבלים משוחררי עסקאות

מחבלים משוחררי עסקאות הם מחבלים ששוחררו מבתי כלא בישראל במסגרת הסכמים בינה לבין ארגוני טרור.

 היסטוריה 

 עסקת שמואל רוזנווסר 

ב-1 בינואר 1970 נחטף שומר לילה במטולה, שמואל רוזנווסר, על ידי פת"ח. יותר משנה לאחר מכן שוחרר רוזנווסר בתמורה למחמוד חיג'אזי, אסיר פת"ח בישראל, שנפצע ונתפס בהתקפה הצבאית הראשונה של פת"ח על ישראל, ב-1 בינואר 1965, ונידון ל-30 שנות מאסר. ישראל התעקשה שלא להכיר בפלסטינים ודרשה כי אף נציג בעל זיקה לפת"ח לא יהיה נוכח בחילופי השבויים. העסקה יצאה לפועל ב-28 בפברואר 1971. שמואל רוזנווסר הוחזר לישראל ומחמוד חיג'אזי הוחזר ללבנון.

 עסקת גיורא רום ונסים אשכנזי 
ב-7 בדצמבר 1969. הוחלפו שני אזרחים שמטוסם נחטף לדמשק, ושני טייסים ישראלים, גיורא רום ונסים אשכנזי שהופלו בחזית תעלת סואץ במלחמת ההתשה, תמורת 71 שבויים מצרים וסוריים וביניהם טייסים, אנשי צבא, אזרחים ומחבלים.

 עסקת ג'יבריל הראשונה 

ב-14 במרץ 1979 שחררה ישראל 76 מחבלים בתמורה לחייל החטוף בלבנון אברהם עמרם. עסקה זו נעשתה 11 חודשים לאחר חטיפתו על ידי החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית. העסקה יצאה לפועל בז'נבה שבשווייץ. עמרם הובא לשם מדמשק בירת סוריה במטוס בולגרי, שאליו עברו 66 מהמחבלים ששוחררו, והם הוטסו ללוב. עשרת המחבלים הנוספים הורשו לשוב ליהודה ושומרון. 12 מתוך המשוחררים היו נשים.

 עסקת ששת שבויי הנח"ל 

ב-23 בנובמבר 1983 התרחשה החלפת שישה חיילי נח"ל שבויים ב-4,598 מחבלים.

 עסקת ג'יבריל השנייה 

במסגרת העסקה שוחררו 1,151 אסירים ועצירים ביטחוניים שהיו כלואים בישראל כנגד שלושה שבויי צה"ל ממבצע שלום הגליל: חזי שי (במקור יחזקאל שחודה), שנפל בשבי ארגון הטרור של אחמד ג'יבריל בקרב סולטאן יעקוב, נסים סאלם ויוסף גרוף, שנשבו כחלק מקבוצה של שמונה חיילי נח"ל והועברו לידי ארגון הטרור של אחמד ג'יבריל. הייתה זו אחת ממספר עסקאות חילופי שבויים שביצעה מדינת ישראל עם ארגון טרור על רקע המלחמה בלבנון, במבצע ליטני ושנה וחצי קודם לכן עם אש"ף. יש המכנים אותה 'עסקת ג'יבריל השנייה' כי העסקה הראשונה עם ג'יבריל נחתמה ב-1979 - לאחר שביית החייל אברהם עמרם בלבנון.

האסירים הביטחוניים שוחררו בשלוש קבוצות, במקביל לשחרור הדרגתי של שבויי צה"ל:
 394 אסירים הוטסו לז'נבה ושוחררו שם.
 605 אסירים שוחררו בשטחי רצועת עזה ויהודה ושומרון.
 151 אסירים מכלא אנצאר שוחררו לסוריה במעבר קוניטרה.

על פי תנאי העסקה כמחצית מהמשוחררים גורשו, וכמחציתם שוחררו לבתיהם ביהודה, שומרון ורצועת עזה.

 עסקאות המערכה ברצועת הביטחון 

במהלך המערכה ברצועת הביטחון בוצעו שלוש עסקאות בהן מדינת ישראל שחררה מחבלים מבתי הכלא שלה:
 ב-12 בספטמבר 1991, גופתו של החייל הדרוזי הישראלי סמיר אסד, הוחזרה לישראל תמורת שחרור שני חברי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. אסד נהרג סמוך לצידון ב-1983.
 ב-17 ביולי 1986 נהרגו בפיגוע שני חיילים ישראלים, יוסף פינק ורחמים אלשיך, הפיגוע בוצע על ידי חזבאללה במחסום צה"ל בבית יהון שבדרום לבנון. גופותיהם הוחזקו על ידי הלבנונים ושוחררו רק ב-21 ביולי 1996, בתמורה לגופותיהם של 123 לוחמים לבנונים שהוחזקו על ידי ישראל. ארגון חזבאללה שחרר 17 חיילים מצבא דרום לבנון (צד"ל) ואילו צד"ל שחרר 45 עצורים של חזבאללה מכלא אל-ח'יאם.
 החזרת גופותיהם של יוסף פינק ורחמים אלשייך ביולי 1996 תמורת 40 מחבלי חזבאללה ו-123 גופות, לאחר שב-1991 שוחררו 91 מחבלים תמורת הידיעה על כך שהחטופים אינם בחיים.
 ב-25 במאי 1998 הוחלפו שרידיו של חייל צה"ל איתמר איליה בתמורה ל-65 אסירים לבנונים וגופותיהם של 40 לוחמי חזבאללה וחיילי לבנון שנתפסו על ידי ישראל. בין אלה שחזרו ללבנון, היו שרידיו של האדי נסראללה, בנו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, שנהרג במבצע נוף פראי. איליה נהרג במבצע שירת הצפצפה, שם נהרגו ב-5 בספטמבר 1997 12 חיילים מיחידת הקומנדו הישראלית "שייטת 13".

 פרשת טננבוים 

 בשנת 2003 שחררה ישראל את שרידיהם של שני חברי חזבאללה, ובתמורה תאפשר החזבאללה למתווך גרמני לבקר את אל"ם אלחנן טננבאום שהוחזק על ידי חזבאללה, לאחר שנחטף בדובאי בשנת 2000.
 ב-2004 התקיימה עסקת שבויים במסגרת פרשת טננבוים עם חזבאללה במסגרתה שוחררו 450 מחבלים, ביניהם שייח עובייד ומוסטפא דיראני, בתמורה לאלחנן טננבאום וגופות שלושת חיילי צה"ל שנחטפו באירוע חטיפת החיילים בהר דב - עדי אביטן, בני אברהם ועומאר סואעד.

 עסקאות נוספות עם חזבאללה 
 באוקטובר 2007 הסכימו ישראל וחזבאללה להחליף את חסן עקיל, פעיל חזבאללה שנשבה בשנת 2006, ואת גופות שני לוחמי חזבאללה שנהרגו במלחמת לבנון השנייה ב-2006 והובאו לאחר מכן לישראל, בתמורה לשרידיו של גבריאל דווייט, תושב ישראל אשר טבע ב-2005 ונשטף לחוף בלבנון.
 ב-1 ביוני 2008 שחררה ישראל את האסיר הלבנוני נסים נסר, בתמורה לכך חזבאללה העביר שרידים חלקיים של עד 20 חיילים ישראלים שנהרגו במהלך מלחמת לבנון השנייה ב-2006.
 ביולי 2008 שחררה ישראל לאחר את האסיר הלבנוני סמיר קונטאר, ארבעה לוחמי חזבאללה שנשבו במלחמת לבנון השנייה ב-2006 וגופותיהם של 199 מחבלים פלסטינים, לבנוניים וערבים שנתפסו על ידי ישראל בשלושת העשורים שקדמו לעסקה קונטאר הורשע בתפקידו בפיגוע בנהריה בשנת 1979. בתמורה שחרר חזבאללה את גופותיהם של שני חיילים ישראלים, אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שנתפסו בפשיטה חוצה גבולות ב-12 ביולי 2006, וכן תמורת דו"ח של החזבאללה על גורלו של רון ארד, בו טענו אנשי הארגון כי ארד ככל הנראה אינו בין החיים.

 עסקת שליט 

גלעד שליט נחטף ב-25 ביוני 2006 ושוחרר בחזרה לישראל ב-18 באוקטובר 2011. סך הכל שוחררו 1,027 אסירים ביטחוניים ועצירים, בהם 450 אסירי חמאס ש-280 מהם נשפטו למאסרי עולם על תכנון וביצוע פיגועי טרור ורצח. בין האסירים ששוחררו במסגרת השלב הראשון של העסקה נכללו באופן חריג גם 14 תושבי מזרח ירושלים ו-6 ערבים בעלי אזרחות ישראלית. כמו כן, שוחרר חוסאם בדראן, שהיה מעורב בתכנון פיגועי התאבדות אך לא הורשע ברצח. הוא נחשב לבכיר אסירי החמאס מיהודה והשומרון ששוחררו בעסקה זו, ולאחר השחרור מונה לאחד מבכירי הלשכה המדינית של חמאס.

מפקד הזרוע הצבאית של חמאס, אחמד ג'עברי, אמר שהאסירים ששוחררו במסגרת עסקת שליט היו אחראים באופן קולקטיבי לרציחתם של 569 אזרחים ישראלים. על פי חיים רמון בספרו "נגד הרוח" המחבלים ששוחררו נדונו במצטבר ל-168 מאסרי עולם.

לפני שחרורם התבקשו האסירים לחתום על התחייבות להימנע מחזרה לפעילות טרור, אך רובם סירבו לכך.

 המשא ומתן עם אש"ף 

ישראל התחייבת לשחרר 104 מחבלים בארבע פעימות שונות כמחווה לרשות הפלסטינית. במשך שלוש פעימות שחררה ישראל 26 מחבלים כל פעם, ללא כל תמורה ולקראת הפעימה הרביעית פוצץ המשא ומתן. סך הכל בין אוגוסט לדצמבר 2013 שחררה ישראל 78 מחבלים שהורשעו ברצח ישראלים.

 עיסא נימר ג'יברין עבד רבו - הרוצח ממנזר כרמיזן

 ההסכם הראשון במלחמת חרבות ברזל 

ממוזער|נתונים אודות המחבלים ששוחררו בהסכם
הסכם חמאס–ישראל הראשון במלחמת חרבות ברזל נכנס לתוקף ב-24 בנובמבר 2023. במסגרתו שחרר ארגון הטרור חמאס 80 ישראלים שחטף בטבח שבעה באוקטובר. תמורתם, שחררה מדינת ישראל 240 אסירים, בהם 83 מחבלות ו-157 מחבלים קטינים. המחבל הצעיר ביותר היה בן 14 עת כליאתו. 155 מהמחבלים התגוררו ביהודה ושומרון, 72 במזרח ירושלים, שניים התגוררו בתוך ישראל ואחד נוסף ברצועת עזה.

אותם מחבלים נכלאו בישראל בגין עבירות הקשורות לביטחון המדינה, בהן איום על ביטחון המדינה, כניסה לישראל ללא היתר, יידוי אבנים, תמיכה בטרור, חברות בארגון טרור, הנחת מטען חבלה וניסיון רצח במסגרת פיגוע. לפחות 55 אחוזים מתוך 117 האסירים הפלסטינים אשר שוחררו במהלך שלושת הימים הראשונים לעסקה היו כלואים עקב פשעים אלימים, ביניהם עשרה בגין ניסיון לרצח, 13 בגין גרימת חבלה גופנית חמורה, 19 בגין הנחת מטען חבלה או השלכת מטען נפץ, שבעה בגין ירי על בני אדם, חמישה בגין תקיפה ועשרה בגין יידוי אבנים. 21% מן האסירים המשוחררים נכללו ברשימות כמקושרים לארגוני טרור, ביניהם חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני והחזית העממית לשחרור פלסטין.

75% מבין המחבלים המשוחררים נכלאו בין 2021 ל-2023, והשאר עוד קודם לכן. 37 מהמחבלים המשוחררים נעצרו בעוטף עזה, בשטח ישראל, במהלך טבח שבעה באוקטובר.

 ההסכם השני במלחמת חרבות ברזל 

הסכם חמאס–ישראל השני במלחמת חרבות ברזל נכנס לתוקף ב-19 בינואר 2025. במסגרתו שחרר ארגון הטרור חמאס 30 ישראלים חיים ושמונה גופות שחטף בטבח שבעה באוקטובר. תמורתם, שחררה מדינת ישראל 737 מחבלים ו-1,167 עזתים שהוחזקו בבתי מעצר בישראל אך לא הוגדרו כאסירים ביטחוניים.

מכלל האסירים הביטחוניים ששוחררו – 200 מחבלים הם אסירי עולם שהורשעו ברצח. 47 הם מחבלים ששוחררו בעסקת שליט, חזרו לטרור, ונכלאו מחדש. בין האסירים הביטחוניים ששוחררו במסגרת ההסכם מספר מנהיגים בכירים בארגוני הטרור הפלסטינים.

 ההסכם השלישי במלחמת חרבות ברזל 

הסכם חמאס–ישראל השלישי במלחמת חרבות ברזל נכנס לתוקף ב-10 באוקטובר 2025. במסגרתו שחרר ארגון הטרור חמאס 20 ישראלים חיים ותשע גופות שחטף בטבח שבעה באוקטובר, ובנוסף התחייב לאפשר את מציאתן של 19 הגופות הנותרות ברצועה. תמורתם, מדינת ישראל שחררה 250 מחבלים המרצים עונש מאסר עולם, מתוכם 168 שהורשעו ברצח ישירות, ועוד 1,700 עזתים שנעצרו בתמרון הקרקעי ברצועת עזה לאחר הטבח, כולל כל הנשים והקטינים שנעצרו בהקשר זה.

ישראל ביצעה את מחויבותה לשחרור מחבלים במסגרת ההסכם ב-13 באוקטובר, כששחררה 1,968 מחבלים ליהודה, שומרון, מזרח ירושלים, רצועת עזה או למדינות אחרות. המחבלים ששוחררו שנעצרו לאחר הטבח ומספר מחבלים "כבדים" שוחררו לרצועת עזה יחד מכלא קציעות, בשיירה של 40 אוטובוסים, שלוותה על ידי יותר מ-200 רכבי שב"ס ורכבי אבטחה, במבצע שנוהל על ידי נציב שב"ס קובי יעקובי. את השיירה הוביל מח"ט פארן, והיא אובטחה על ידי כוחות של יחידת מצדה, מתפ"א ומשמר הגבול. כשנכנסה השיירה לרצועה ליוו אותה משאיות שבהן ישבו עשרות מחבלים רעולי פנים חמושים, וחלקם ירו באוויר לאות שמחה. האוטובוסים הגיעו לבית החולים נאצר בח'אן יונס, שם התקיימה מסיבת שחרור בנוכחות קהל רב.

נוסף עליהם, שוחררו כ-100 מהמחבלים הכבדים ליהודה ושומרון וכ-15 למזרח ירושלים. שאר המחבלים שריצו עונש מאסר עולם, 154 במספר, גורשו למצרים. מתנהל משא ומתן על מנת לגרש אותם באופן קבוע למדינות אחרות. לאחר יישום ההסכם נותרו בבתי הכלא של ישראל כ-9,000 אסירים ביטחוניים, מתוכם רק כ-20 אסירי עולם.

בין המשוחררים רבים משויכים לארגוני טרור, רובם לפת"ח ולחמאס, ומיעוטם לג'יהאד האסלאמי. הם נכלאו בישראל על שורה רחבה של עבירות ביטחוניות, בהן: גרימת מוות בכוונה, ירי לעבר אנשים, ניסיון לרצח, החזקת נשק, חברות בארגון לא מוכר, קשר לביצוע פשע, אימונים צבאיים, עבירות כלפי המשפט, רצח, שוד בנסיבות חמורות, יידוי אבנים, איומים, ייצור אמצעי לחימה, התפרצות לבית מגורים, שוחד, הצתה, זריקת פצצה, הנחת מטען חבלה, שהייה בלתי חוקית, הכשלת שוטר, גרימת נזק לרכוש, ורבות נוספות.

 ראו גם 
 עסקאות שחרור שבויים ישראלים
 פדיון שבויים

 הערות שוליים 

*