לשוני כוננת

לשוני כוננת הוא פיוט במסורת יהודי עדות המזרח, ומחברו אינו יודע.

הפיוט נפוץ בקרב יהודי יוצאי מצרים, אלג'יריה, מרוקו, לוב, תוניס, בולגריה, תימן.

 סגנון הפיוט 
הפיוט הוא מרובע וקצר, במשקל יתד וארבע תנועות. בפיוט זה פונה הפייטן אל אלוהים כאומר 'אתה נתת לי את כוח הדיבור והשירה, כי אתה רוצה בשירתו של עם ישראל כי השירה והשבח לאל טובים מסחורה. אלוהים הלבין את יצרי כצמר, ולכן לא אלך אחרי יצרי הרע'. בסיום מבקש כי אלוהים לא יהיה לו למסתור ומגן. המילים "וּמָגִנִּי אַתָּה, אֱלֹקַי אַל תְּאַחַר" משמשות חתימה לפיוט המגן.

 אזכורים 
הפיוט מופיע במרכזה של הקרובה 'תיקון הטל' הנאמרת בחג הפסח, בין הפיוט 'שזופת שמש' מאת רבי שלמה אבן גבירול לבין הפזמון 'בטללי אורה'.

כמו כן הוא מופיע בקורבה 'תיקון הגשם' הנאמרת בשמיני עצרת, המתחילה בשני פיוטים המיוחסים לרבי שלמה אבן גבירול - שִׁפְעַת רְבִיבִים, שנבנה כמגן, ו'מכסה שמיים', שנבנה כפזמון, המקשרים בין ירידת הגשמים לגאולה ולתיקון העולם, ולאחריהם הפיוט 'לשוני כוננת' המשמש קטע מעבר לפיוט "ישבעון ידידיך", המיוחס ליוסף אבן אביתור, שנבנה כ'מחיה'. הפיוטים האחרונים במחרוזת הם 'אל חי יפתח' ו'בגשמי אורה', המדברים בשבח המים והגשמים.

קיים הבדל קטן בין נוסח הפיוט 'לשוני כוננה' ב'תיקון הטל' לבין זה שב'תיקון הגשם'. ב'תיקון הטל' נאמר בשורה הראשונה "לְשׁוֹנִי בוֹנַנְתָּ, אֱלֹהַי וַתִּבְחַר" במשמעות השגחה ושימת לב, היינו פעלת בתבונה כדי שהלשון תפעל כיאות, בעוד שב'תיקון הגשם' נאמר בשורה הראשונה "לְשׁוֹנִי כוֹנַנְתָּ, אֱלֹהַי וַתִּבְחַר" במשמעות חיזקת וייסדת.
הערות שוליים

קטגוריה:פיוטים לשמיני עצרת
קטגוריה:פיוטים לפסח