אורטוקין

אורטוקין (באנגלית: Orthokine; מוכר גם כ־Regenokine; שם כללי: Autologous Conditioned Serum – ACS, ולעיתים Blood Clot Secretome – BCS) הוא טיפול ביולוגי לכאבי מפרקים ולמחלות של המערכת השרירית־שלדית. בטיפול זה נלקחת מן המטופל דגימת דם, החלק הנוזלי של הדם (סרום) עובר עיבוד מבוקר במעבדה, ולאחר מכן מוזרק מחדש לרקמה או למפרק הכואב. החומר המוזרק נקרא "סרום אוטולוגי מותנה" – סרום שמקורו באותו אדם (אוטולוגי) ושבתהליך ההכנה במעבדה השתנו בו ריכוזים של חלבונים ומולקולות אחרות (מותנה). מטרת הטיפול היא להפחית דלקת וכאב ולעודד תיקון של רקמת המפרק.

אורטוקין שייך לקבוצת טיפולי רפואה רגנרטיבית, ולעיתים מתואר כטיפול אורתו־ביולוגי, כלומר טיפול אורתופדי המבוסס על חומרים המופקים מגופו של המטופל עצמו במטרה לעודד ריפוי טבעי של הרקמה. האינדיקציה (ההתווייה) הרפואית הנפוצה ביותר היא דלקת מפרקים ניוונית (אוסטיאוארתריטיס) של הברך, אך תואר שימוש גם בבעיות אחרות של מפרקים ועמוד השדרה.

הגישה פותחה בשנות ה־1990 בדיסלדורף שבגרמניה, על ידי פרופסור פטר והלינג (Peter Wehling) והביולוג המולקולרי חוליו ריינקה (Julio Reinecke). בהמשך פותחו מערכות הכנה ייעודיות, כגון המערכת EOT®II, המיועדות להכנת הסרום בסביבת המרפאה.

 היסטוריה ופיתוח 

הטיפול אורטוקין התפתח מתוך תחום הרפואה הרגנרטיבית והביולוגיה של המפרק, ששואפים להיעזר במערכות הריפוי הטבעיות של הגוף במקום בטיפולים תרופתיים או ניתוחיים בלבד. בשנות ה־1990 החל פרופ' פטר והלינג, אורתופד מדיסלדורף, יחד עם הביולוג המולקולרי חוליו ריינקה, לחקור את השפעתם של חלבונים ותוצרים אחרים של קריש דם על תהליכי דלקת במפרק.

במחקרים ראשוניים שנערכו בבעלי חיים ובבני אדם נמצא כי סרום שנוצר לאחר אינקובציה (דגרה) של דם עם משטח זכוכית בטמפרטורה פיזיולוגית, מכיל ריכוזים מוגברים של חלבונים המפחיתים דלקת. מתוך עבודות אלו התפתח המוצר הרפואי שנקרא בשם המסחרי Orthokine, ובהמשך הופיעו גם גרסאות מסחריות ומחקריות נוספות של סרום אוטולוגי מותנה (ACS) ושל "Blood Clot Secretome" (BCS).

כדי לאפשר שימוש רפואי רחב וסטנדרטי, פותחו ערכות ומכשירים ייעודיים להכנת הסרום, כמו מערכת EOT®II של חברת Orthogen, הכוללות מזרקים מיוחדים, אינקובטור וצנטריפוגה מותאמת.

 עקרונות הטיפול 

אורטוקין הוא טיפול שבו הגוף "מספק לעצמו" חומר טיפולי:
 נלקחת מן המטופל דגימת דם ורידית, בדומה לבדיקת דם רגילה.
 הדם עובר עיבוד במעבדה: דגרה (להלן) בטמפרטורה של גוף האדם, ולאחר מכן שימוש בצנטריפוגה כדי להפריד בין מרכיבי הדם השונים.
 החלק הנוזלי (הסרום) שמופרד מהתאים מכיל ריכוזים מוגברים של חלבונים ומולקולות אחרות הקשורות לשליטה בדלקת ובריפוי.
 הסרום מחולק למנות, מאוחסן ולעיתים מוקפא.
 בהמשך מוזרקות המנות חזרה למפרק או לרקמה הבעייתית, למשל הזרקה תוך־מפרקית לברך.

שיטה זו נבדלת מטיפול תרופתי קלאסי (טבליות או זריקות של תרופה סינתטית) בכך שהחומר הפעיל אינו תרופה שיוצרה במפעל, אלא תוצר דם מעובד של המטופל עצמו.

 תהליך ההכנה במעבדה 

ההליך המעבדתי מוגדר במטרה למזער זיהומים ולייצר תוצר אחיד ככל האפשר:

 שאיבת דם ורידי: נלקחים בדרך כלל כמה מיליליטרים של דם לתוך מזרק או מבחנה ייעודיים, המכילים לרוב כדוריות או חרוזי זכוכית המגבירים את יצירת קריש הדם ואת שחרור החלבונים הרצויים מהתאים.
 אינקובציה (דגרה): המזרק או המבחנה מוכנסים לאינקובטור בטמפרטורה של כ־37 מעלות צלזיוס למשך 6–9 שעות. בתקופה זו תאי הדם באים במגע עם משטח הזכוכית, מפרישים חלבונים שונים ונוצר קריש דם.
 בתום האינקובציה מופרדים תאי הדם וקריש הדם מן החלק הנוזלי העליון (הסרום) באמצעות צנטריפוגה.
 הסרום, שהוא נוזל כמעט נטול טסיות, לויקוציטים ואריתרוציטים, מסונן דרך מסנן סטרילי ומחולק למזרקים או אמפולות קטנות.
 אחסון: בהנחיות היצרן למערכת EOT®II מתואר כי ניתן לשמור את המנות בהקפאה (למשל בטמפרטורה של −18°C) למשך מספר חודשים, ולהפשיר לפני ההזרקה למפרק.

התוצר הסופי הוא סרום נטול תאים, כלומר ללא תאי דם חיים, אך עשיר בחלבונים, בשלפוחיות זעירות ובמולקולות אחרות שמקורן בדם ובקריש הדם שנוצר בזמן האינקובציה.

 הרכב ביולוגי ומנגנוני פעולה מוצעים 

סרום אוטולוגי מותנה מכיל מגוון של חלבונים ומולקולות תקשורת בין־תאיות:
 ציטוקינים אנטי־דלקתיים, כגון IL-1Ra ו־IL-10, שיכולים לעכב מסלולי אותות המעודדים דלקת.
 גורמי גדילה, כגון IGF-1, PDGF, VEGF ו־TGF-β, הקשורים להתחדשות רקמה, ליצירת כלי דם חדשים ולהחלמה.
 שלפוחיות חוץ־תאיות (Extracellular Vesicles) ואקסוזומים – בועיות זעירות של ממברנה המופרשות מתאים, הנושאות חלבונים, חומצות גרעין ושומנים, ונחשבות לאמצעי חשוב להעברת "מסרים" ביולוגיים בין תאים.

במחקרים פרה־קליניים (בבעלי חיים) נמצא כי האקסוזומים מהווים מרכיב מרכזי בפעילות הסרום: כאשר הופרדו האקסוזומים מן הסרום, פחתה יכולתו להפחית כאב בדגמים של כאב עצבי שנגרם מטיפול כימותרפי.

בנוסף לציטוקינים ולאקסוזומים, מתוארים בסרום גם:
 מולקולות שומניות קטנות (לעיתים מכונות SPMs – Specialized Pro-resolving Mediators) המסייעות לסיום מסודר של תהליך דלקתי ולא רק לדיכויו.
 פפטידים קצרים שמקורם במיטוכונדריה (Mitochondrial-derived peptides), כגון Humanin ו־MOTS-c, שנחקרו בהקשר של הזדקנות, הגנה על תאים מפני נזק חמצוני והשפעה על חילוף חומרים.

נכון לראשית העשור השלישי של המאה ה־21, מנגנון הפעולה המדויק של אורטוקין בבני אדם עדיין איננו ברור לחלוטין, ומקובל לתארו כתוצאה של שילוב גורמים: השפעה אנטי־דלקתית, השפעה על מסלולי כאב עצבי, שינוי בסביבה הביוכימית של הנוזל סינוביאלי במפרק ועוד.

 שימושים קליניים ומחקר 

השימוש הנפוץ ביותר הוא הזרקות תוך־מפרקיות בדלקת מפרקים ניוונית (אוסטיאוארתריטיס) של הברך. בטיפול מסוג זה מוזרקות מספר מנות של הסרום לתוך המפרק, בדרך כלל בסדרה של כמה פגישות.

במחקר פרוספקטיבי (מעקבי) מבוקר־פתוח, שבו הושווה "Blood Clot Secretome" (צורה של סרום אוטולוגי מותנה) ל־PRP בברכי מטופלים עם אוסטיאוארתריטיס, דווח על ירידה במדדי כאב ושיפור במדדי תפקוד במטופלים שקיבלו סרום, לצד שינוי בהרכב הביוכימי של הנוזל הסינוביאלי בחלקם.

במודלים של בעלי חיים שבהם נגרם כאב עצבי בעקבות טיפול כימותרפי (כאב כתוצאה מפגיעה במערכת העצבים), הזרקה של סרום מותנה לחלל התעלה השדרתית (הזרקה תוך־תיקתית) הפחיתה את הכאב לאורך זמן. כאשר הוסרו מן הסרום האקסוזומים, נחלשה השפעה זו, מה שנתפס כאישור לתרומתם של חלקיקים אלו.

מחקרים נוספים עוסקים בשימוש אפשרי של סרום אוטולוגי מותנה בבעיות נוספות של עמוד השדרה (כמו פריצת דיסק), בגידים ובמפרקים אחרים.

 השוואה ל־PRP 

אורטוקין מזוהה לעיתים עם טיפולים אחרים המבוססים על דם אוטולוגי, ובעיקר עם פלזמה עשירה בטסיות (PRP), אולם קיימים הבדלים משמעותיים בין השיטות:
 מקור ותכולה של התאים – PRP הוא פלזמה עשירה בטסיות ולעיתים גם בתאי דם לבנים; לעומתו, אורטוקין הוא סרום שעבר סילוק של מרבית התאים (cell-free) לאחר תהליך אינקובציה וקרישה מבוקר.
 תהליך ההכנה – PRP מתקבל בדרך כלל לאחר צנטריפוגה קצרה של דם טרי, ללא אינקובציה ממושכת; אורטוקין כולל שלב אינקובציה ארוך יחסית בטמפרטורת גוף על גבי משטח זכוכית.
 תכולת חלבונים ומולקולות – בשני המוצרים נמצאים גורמי גדילה, אך בסרום המותנה מודגשת העלייה בציטוקינים אנטי־דלקתיים, בשלפוחיות חוץ־תאיות ובמולקולות נוספות, כפי שמתואר בספרות המדעית.

מבחינה קלינית, קיימים מחקרים המשווים בין הטיפולים, אך נכון לעכשיו אין הסכמה גורפת לגבי עליונותו של אחד מהם בכל המצבים, אך פרופיל הבטיחות של אורטוקין נחשב בטוח יותר, ובעל שימושים רבים יותר.

 אסדרה 

אורטוקין וסרומים אוטולוגיים דומים אינם נחשבים ל"תרופה" במובן הקלאסי, משום שהתוצר מופק מדמו של כל מטופל בנפרד ואינו מוצר מדף אחיד. לפיכך, הדגש באסדרה באירופה ובמדינות אחרות הוא על המכשירים הרפואיים והערכות המשמשים להכנת הסרום.

באיחוד האירופי, מכשירים אלה כפופים לאסדרה של מכשירים רפואיים (EU MDR 2017/745) ועליהם לשאת סימון CE המעיד כי הם עומדים בדרישות הבטיחות והאיכות האירופיות. הסימון מתייחס למכשיר בלבד ואינו מהווה אישור לתרופה מטעם הסוכנות האירופית לתרופות (EMA).

במדינות שונות קיימות גישות שונות לסיווג הטיפול ולבקרתו (כחלק מרפואת רפואה משלימה/רגנרטיבית, כחלק מהליכים אורתופדיים ניסיוניים ועוד), ולעיתים קיימות מגבלות לגבי השימוש בו מחוץ למסגרת מחקרית.

 שימוש בספורט מקצועני והשפעה ציבורית 

ממוזער|הכדורסלן קובי בריאנט נסע לגרמניה לביצוע טיפול אורטוקין; העניין סוקר בהרחבה בתקשורת וזכה לכינוי "טיפול קובי"

הטיפול זכה לפרסום לאחר שימוש בו אצל ספורטאים מקצוענים בעלי פרופיל גבוה:
 קובי בריאנט, שחקן לוס אנג'לס לייקרס ב־NBA, נסע לגרמניה לקבלת טיפול בברכיו אצל פרופ' והלינג. סיפור הטיפול סוקר בהרחבה בתקשורת האמריקאית, ובחלק מהפרסומים זכה לכינוי "טיפול קובי".
 שחקן הבייסבול אלכס רודריגז פנה גם הוא לגרמניה לטיפול דומה בברכו, בהמלצתו של בריאנט.
 בתקשורת דוּוח שפרופ' והלינג שימש בעבר כרופא שטיפל בין היתר באפיפיור יוחנן פאולוס השני בטיפול אורטוקין .

הסיקור הנרחב סביב טיפולי ספורטאים אלו תרם להעלאת המודעות הציבורית לטיפול, ולעיתים הציג אותו כטיפול "חדשני" או "ניסיוני", גם כאשר השימוש בו היה קיים כבר שנים אחדות במסגרת מחקרית וקלינית.

 מונחים ושמות נרדפים 

בספרות המדעית ובשימוש הקליני מופיעים מספר שמות קרובים:
 Orthokine / Regenokine – שמות מסחריים לטיפול המבוסס על סרום אוטולוגי מותנה.
 Autologous Conditioned Serum (ACS) – שם כללי לסרום אוטולוגי שעבר אינקובציה ועיבוד במעבדה.
 Blood Clot Secretome (BCS) – מונח המדגיש את "הסקרטום" (secretome) – מכלול המתווכים והחלבונים המשתחררים מקריש הדם לאחר אינקובציה.

 ראו גם 
 פלזמה עשירה בטסיות
 אורתופדיה
 רפואה רגנרטיבית
 כאב כרוני

 קישורים חיצוניים 
 ORTHOGEN Lab Services GmbH – דף החברה
 מדריך הכנה: EOT®II Flow Chart (קובץ PDF)
 Grantland/ESPN – כתבת רקע מפורטת על Regenokine וקובי בריאנט

 הערות שוליים 

קטגוריה:טיפולים רפואיים
קטגוריה:אורתופדיה
קטגוריה:גרמניה: המצאות