מבט על מורנאו עם כנסייה

מבט על מורנאו עם כנסייה (בגרמנית: Blick auf Murnau mit Kirche, מוכר גם בשם Murnau mit Kirche II) הוא ציור מאת האמן הרוסי-גרמני וסילי קנדינסקי, שנוצר בשנת 1910. היצירה מתארת נוף מופשט למחצה של העיירה מורנאו שבבוואריה, ונתפסת כאחת מהעבודות המרכזיות של קנדינסקי בתקופת המעבר שלו מהאימפרסיוניזם לעבר הסגנון האקספרסיוניסטי המופשט.

הציור עמד במרכז פרשת השבה משפטית מתוקשרת, לאחר שנמצא כי הוא היה שייך בעבר לאספנית האמנות היהודייה יוהנה מרגרטה שטרן, שנרצחה באושוויץ במהלך השואה.

תיאור היצירה

היצירה מציגה מראה צבעוני ומופשט של נוף כפרי בבוואריה, שבו ניתן לזהות את כנסיית העיירה מורנאו, גגות אדומים, שמיים כחולים ושדות מוריקים. קנדינסקי משתמש בקווים מעוגלים ובכתמי צבע חזקים כדי לטשטש את הגבול בין המציאות החזותית לבין תחושת החוויה הרגשית שהנוף מעורר. הקומפוזיציה משקפת את השאיפה של קנדינסקי לצקת "מוזיקליות" בציור ולבטא את עולמו הפנימי דרך הצבע והצורה. זהו אחד מהציורים האחרונים שצייר האמן לפני פנייתו המלאה לאמנות מופשטת לחלוטין.

הבעלות המקורית ואובדן הרכוש

מיד לאחר יצירתו נרכש הציור על ידי בני הזוג זיגברט ויוהנה מרגרטה שטרן, יהודים גרמנים שהיו בעלי חברת טקסטיל מצליחה ואספני אמנות ידועים בברלין של שנות ה-20 של המאה ה-20. הם ניהלו חיי חברה עשירים, והיו קשורים לדמויות כגון אלברט איינשטיין ופרנץ קפקא.
לאחר מותו של זיגברט ב־1935, נמלטה יוהנה מרגרטה מגרמניה בשל רדיפות הנאצים, אך נלכדה בהולנד ונשלחה לאושוויץ, שם נרצחה ב־1944. הציור נעלם בזמן המלחמה, יחד עם אוסף האמנות הנרחב של המשפחה שכלל יצירות של רנואר, מונק, פיסארו ואחרים.

בשנת 1951 נרכש הציור על ידי מוזיאון ואן אבה בעיר איינדהובן שבהולנד, מידי סוחר בשם קארל לגאט. אותו סוחר היה ידוע כמי ששיתף פעולה עם סוכנויות נאציות שהבריחו יצירות אמנות בשטחי הולנד הכבושה. במשך יותר מ־70 שנה הוצג הציור באוסף הקבע של המוזיאון, ולא הוחזר ליורשים, אף על פי שנטען כי הגיע לידי המוזיאון בדרכים לא חוקיות.
במהלך השנים נפתחו תביעות רבות להשבת היצירה, אך ב־2018 דחתה ועדת ההשבה ההולנדית את התביעה בטענה שאין ראיות חותכות לכך שהציור היה שייך לשטרן-ליפמן לאחר עליית הנאצים לשלטון.

ההשבה למשפחה

בספטמבר 2022, לאחר הופעת ראיות נוספות - כולל גלויה ישנה מהווילה המשפחתית שבה נראה הציור תלוי - הפכה ועדת ההשבה את החלטתה והורתה על השבת היצירה לצאצאיה של שטרן־ליפמן. ההחלטה התבססה על העיקרון שלפיו בהיעדר ראיה למכירה מרצון של היצירה לפני הפלישה הנאצית, ניתן להניח שהיא נגזלה על רקע רדיפה.
בני המשפחה מסרו בהצהרה כי "הציור מסמל את זהותנו המשפחתית. הוא היה תלוי בסלון בבית סבינו וסבתותינו... החזרתו היא הכרה בעוול שעברנו."

לאחר ההשבה, החליטו היורשים להעמיד את הציור למכירה פומבית בבית המכירות סותבי'ס בלונדון. המכירה נערכה ב־1 במרץ 2023, והציור הוערך בשווי של כ־45 מיליון דולר – סכום שהיה עשוי לשבור את שיא המחיר עבור ציור של קנדינסקי. ההכנסות מהמכירה חולקו בין 13 יורשים שונים ממשפחת שטרן, וחלק מהסכום הוקדש למימון המשך החיפושים אחרי יצירות נוספות מהאוסף שנעלם. הציור הוצג בתערוכות מקדימות בהונג קונג, ניו יורק ולונדון, והוסר מהאוסף המקוון של מוזיאון ואן אבה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים