סונטה לפסנתר מס' 17 של בטהובן

הסונאטה לפסנתר מס' 17 של לודוויג ואן בטהובן (אופוס 31 מס' 2) ברה מינור (ידועה גם בכינוי שלה "הסערה") הולחנה בין השנים 1801–1802. היא אחת מהסונאטות לפסנתר הידועות ביותר של המלחין ועל פי המלחין דונלד טובי מהמעוררות רגשות והטראגיות שמביניהן . משך ביצוע היצירה בממוצע הוא 25 דקות.

 רקע והיסטוריה 
באביב 1802 בעקבות עצתו של הפסיכולוג שלו, עזב בטהובן את וינה אל המקום הכפרי הייליגנשטאט. כאשר הגיע לשם דיכאונו הלך והחמיר, הן בשל התדרדרות שמיעתו והן בעקבות מכתבו המפורסם לאחיו קארל בו תיאר את מצוקתו. הוא המשיך לעסוק במוזיקה בתקווה להעסיק את עצמו ולהיחלץ מצרותיו ולשם כך הפקיד את עסקיו אל קארל אחיו הצעיר, דבר הגרם לא פעם לעימותים ביניהם. ייתכן והסונאטה נכתבה כמעין מענה לסערת הרגשות שהתחוללה בין בטהובן לבין אחיו. חוקרים אף הציעו כי שם הסונאטה (אשר לא ניתן בידי בטהובן בעצמו), הוא גם קריצה להסערה של ויליאם שייקספיר.

 מבנה היצירה 
היצירה מורכבת מ3 פרקים:
 Largo - Allegro - רה מינור
 Adagio - סי במול מז'ור
 Allegretto - רה מינורממוזער|הפרק הראשון

ממוזער|הפרק השני
הפרק השלישי הוא המפורסם ביותר מבין השלושה.

ממוזער|הפרק השלישי

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:סונאטות מאת בטהובן