רקמה אנושית אחת

"רקמה אנושית אחת" הוא שיר שכתב והלחין הפזמונאי מוטי המר, שהתפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין ויצא לאור באלבומה "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" בשנת 1988. את גרסתה של אלברשטיין עיבד והפיק מוזיקלית ירוסלב יעקובוביץ', והוא נכלל באלבום כרצועה השביעית.

 רקע והלחנה 
מוטי המר (שמו הספרותי של מוטי אמיר), פזמונאי ויוצר יליד חיפה (1949), כתב את "רקמה אנושית אחת" בעקבות חוויות ילדות הקשורות למתח החברתי והעדתי בישראל של שנות ה-50 של המאה ה-20. המר היה עד לאירועי ואדי סאליב, שהתרחשו בעיר הולדתו ב-9 ביולי 1959, כאשר עקיבא אלקריף (המכונה דדון), פועל שוק מקומי, נורה בידי שוטרים לאחר שהוזעקו לבית קפה בשכונה. האירוע הצית גל של מהומות עדתיות שזעזעו את המדינה והציפו מתחים פנימיים בין עולים מארצות המזרח ובין מוסדות המדינה.

המר, שהיה אז בן תשע וחצי, העיד לימים כי חיפה של ילדותו הייתה רוויית אלימות, אך מה שהחריד אותו ביותר היו הביטויים העדתיים והגזעניים בה. מאוחר יותר סיפר כי "החומרים האלה של ילדותי הניבו את השיר רקמה אנושית אחת. רציתי לתת ערך לחיי כל אדם, ללא כל קשר למוצאו, לדתו, לעדתו או לארצו".

בשנות ה-80 המוקדמות כתב המר את מילות השיר והלחין אותו בעצמו. 

 הקלטה ופרסום 
שמאל|ממוזער|עטיפתו של תקליט השדרים בגרסתו של המר
גרסה מוקדמת של השיר הוקלטה בקולו של המר, בעיבוד ובליווי המוזיקאי יוני רכטר, ופורסמה כסינגל בסוף 1983. השיר זכה להשמעות מצומצמות, בעיקר בשעות הלילה המאוחרות. באחת הפעמים שמעה את ההקלטה חוה אלברשטיין ופנתה אל המר.

בשנת 1988 הקליטה אלברשטיין את השיר לאלבומה  "הצורך במילה, הצורך בשתיקה", שיצא בחברת התקליטים CBS ישראל בשנת 1988. את השיר עיבד ירוסלב יעקובוביץ', והוא הוקלט באורך של ארבע דקות ו־18 שניות. אלברשטיין שילבה את השיר כחלק מתמה כללית של האלבום, העוסקת בזהות, שייכות, כאב אנושי ותקווה. גרסתה הפכה למזוהה ביותר עם השיר והביאה אותו לתודעת הציבור הרחב.

 ניתוח מוזיקלי 
השיר כתוב בגוף ראשון ומשתמש בדימוי מרכזי של "רקמה אנושית אחת חיה" כדי לבטא קשר הדדי בין בני אדם. בפזמון החוזר נכתב: "כולנו, כן כולנו, כולנו רקמה אנושית אחת חיה / ואם אחד מאיתנו הולך מעימנו, משהו מת בנו / ומשהו נשאר איתו".

בבית האחרון מופיעה קריאה לרפלקסיה עצמית ולפיוס: "אם נדע איך להשקיט את הזעם / לומר סליחה, להתחיל מהתחלה". הטקסט מדגיש את הרעיון של אחריות קולקטיבית ואת ההשלכות של אובדן פרטים על המארג החברתי השלם. התוכן הלירי מציע עמדה מוסרית שוויונית והומניסטית, מבלי להתייחס לאירוע קונקרטי, ובכך מקנה לשיר אופי אוניברסלי.

השיר לא יצא כסינגל ולא דורג במצעדים, אך הפך עם השנים לנכס צאן ברזל בשירה הישראלית. הוא הושמע בטקסים ממלכתיים ואזרחיים, במיוחד ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, ביום הזיכרון לשואה ולגבורה ובימי זיכרון קהילתיים. על פי אתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית, השיר נלמד בבתי ספר בהקשרים של חינוך לערכים, זיכרון והומניזם. השיר זכה למעמד של טקסט מייצג לאתוס חברתי-מוסרי, ונמצא בשימוש גם במסגרת יוזמות של פיוס בין מגזרים וקהילות בישראל.

 ביצועים נוספים 
לאורך השנים בוצע "רקמה אנושית אחת" על ידי מגוון אמנים בזירות ציבוריות, טקסיות ובימתיות. בשנת 2015 ביצע אברהם טל את השיר במסגרת פרויקט "שירים בכיכר" של עיריית תל אביב-יפו. בשנת 2017 שרה את השיר רוני דלומי בטקס הממלכתי ליום הזיכרון לשואה ולגבורה. בשנת 2020 בוצע השיר על ידי ריף כהן ועטר מיינר במסגרת פרויקט "צו השעה", אשר ביקש להנגיש קלאסיקות עבריות בעלות מסר חברתי לקהל צעיר. הגרסה המחודשת הופקה בסגנון אינדי־אלקטרוני, פורסמה בפלטפורמות דיגיטליות ונכנסה לפלייליסט של גלגלצ.

בשנת 2024 בוצע השיר על ידי עומר אדם במסגרת טקס הדלקת המשואות בהר הרצל. במהלך השנים נרשמו גם ביצועים נוספים על ידי אמנים שונים, ובהם עברי לידר, אמיר דדון ונינט טייב, אשר ביצעו אותו לעיתים קרובות במסגרת טקסים ממלכתיים והפקות טלוויזיוניות.

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירי אברהם טל
קטגוריה:שירי רוני דלומי
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירי עברי לידר
קטגוריה:שירי אמיר דדון
קטגוריה:שירי נינט טייב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'
קטגוריה:שירי שלום