מחמוד מוחמד טה

מחמוד מוחמד טָה (בערבית: محمود محمد طه; 1909 – 18 ינואר 1985) הידוע גם בכינוי אוּסְתָאז מחמוד מוחמד טאהא, היה הוגה דעות, מנהיג ומהנדס סודני. הוא פיתח את מה שכינה "המֶסר השני של האסלאם" וטען שפסוקי הקוראן שנחשפו באל-מדינה התאימו לזמנם כבסיס לשריעה, ולעומתם, הפסוקים שנחשפו במכה מייצגים את הדת האידיאלית והאוניברסלית, אשר תיושם כאשר האנושות תגיע לשלב התפתחות המסוגל ליישם אותם ואז יגיע עידן מחודש של האסלאם, המבוסס על עקרונות החופש והשוויון. מחמוד טה הוצא להורג, בגיל 76, באשמת כפירה, על ידי משטרו של ג'עפר נומיירי.

 ביוגרפיה 
טה נולד בכפר השוכן על הגדה המזרחית של הנילוס הכחול, כ-150 קילומטרים מדרום לחרטום. הוא למד הנדסה אזרחית באוניברסיטה שהייתה בניהול בריטי (עד עצמאותה של סודן, ב-1956). הוא עבד כמה שנים כמהנדס בחברת הרכבות של סודן ואז הקים עסק הנדסה משלו. בשנת 1945, הוא ייסד קבוצה פוליטית אנטי-מלוכנית, פדרליסטית וסוציאליסטית, "מפלגת האחים הרפובליקנים" (Republican Brotherhood) ונכלא פעמיים על ידי הרשויות הבריטיות.

בספטמבר 1946, טה הוביל מחאה נגד מעצרה של אישה שביצעה ברית מילה בבתה, נשפט ונידון לשנתיים בכלא.

 השקפותיו 
טאהא פיתח את מה שכינה "המסר השני של האסלאם" לאחר תקופה ממושכת של "הסתגרות דתית". המסר הוא שבניגוד לדעה האסלאמית הרווחת, השריעה נועדה רק לזמן שלטונו של מוחמד במדינה ולא מעבר לכך. לדעתו, יש להפריד בין הסורות של מכה, שניתנו לפני ההיג'רה, הגירתם של הנביא מוחמד וחסידיו ממכה למדינה והסורות של מדינה, שניתנו לאחר ההיג'רה. על פי טה, הסורות ממכה "ספוגים ברוח של חופש ושוויון...מציגים את האסלאם בצורתו המושלמת", בעוד שהסורות שניתנו במדינה "מלאים בכללים, כפייה ואיומים, כולל פקודות לג'יהאד". טה האמין שהם "היו עיבוד היסטורי למציאות החיים בעיר מדינה אסלאמית, במאה השביעית, שבה 'לא היה חוק מלבד החרב'". את הסורות של מדינה, המהווים את הבסיס לחלק ניכר מהשריעה, כינה טה: "המסר הראשון של האסלאם".

לטענתו הסורות שהתאימו לחברה של המאה ה-7, "לא רלוונטיים לעידן החדש, המאה העשרים", והם פוגעים בערכי השוויון, חופש הדת וכבוד האדם. הסורות ממכה, מרכיבים את "המסר השני" של האסלאם והם אלו שצריכים להיות "בסיס החקיקה" של האסלאם בחברה המודרנית.

טה האמין כי חוקי השריעה האמיתיים אינם קבועים, אלא בעלי יכולת "להתפתח, להטמיע את יכולות הפרט והחברה, ולהנחות חיים כאלה במעלה סולם ההתפתחות המתמשכת". ו"הצורה המקורית והאוניברסלית" של האסלאם הייתה קוראן מכה, שבין היתר, העניק מעמד שווה לאנשים – בין אם נשים או גברים, מוסלמים או לא מוסלמים.

טה האמין שהאסלאם תואם דמוקרטיה וסוציאליזם והטיף לתיקו החוקה הסודנית כדי ליישב את "צורך הפרט בחופש מוחלט עם צורך הקהילה בצדק חברתי מוחלט".

כדי לקדם את רעיונותיו, הקים טה קבוצה, לה קרא "האחים הרפובליקנים" שבחנה את כלל הטקסים האסלאמיים, מנהגים חברתיים, ערכים תרבותיים ופרקטיקות משפטיות. האחים הרפובליקנים שברו נורמות, כמו הגבלת ההשתתפות בטקסים סופיים לגברים בלבד והוקמה קבוצה של "אחיות רפובליקניות". "נשים לא רק השתתפו בכל תפילותיהם ובטקסים דתיים אחרים, אלא גם היו הכוח המניע מאחורי חיבורם של מזמורים ושירים רבים."

 יחסו לישראל 
בניגוד להחלטות שהתקבלו בוועידת ח'רטום, באוגוסט 1967, מפלגת האחים הרפובליקנים סברה שהסדרת הסכסוך הישראל-ערבי, צריכה להיות בדרכי שלום.

 מעצר והוצאת להורג 
ב-5 בינואר 1985, נעצר טה בגין הפצת חוברות שקראו לסיום חוקי השריעה בסודן. הוא הובא למשפט ב-7 בינואר והואשם בפשעי כפירה, שעונשם מוות". טה סירב להכיר בלגיטימיות של בית המשפט, וסירב להתחרט. המשפט נמשך שעתיים, הוא נמצא אשם ולמחרת נגזר דינו למוות, יחד עם ארבעה מאמינים נוספים (שחזרו בהם מאוחר יותר וזכו לחנינה) בגין "כפירה, התנגדות ליישום החוק האסלאמי, הפרעה לביטחון הציבור, התגרות באופוזיציה נגד הממשלה והקמת מחדש של מפלגה פוליטית אסורה". 

בית משפט מיוחד לערעורים אישר את גזר הדין ב-15 בינואר. יומיים לאחר מכן הורה הנשיא נומיירי על הוצאה להורג, למחרת, ב-18 בינואר.

על פי תיאור אחד, "כשהרים את הכיסוי מראשו לפני הוצאתו להורג, פניו חשפו חיוך קורן שמשך את תשומת ליבם של כולם". על פי עדת ראייה, העיתונאית ג'ודית' מילר (Judith Miller) "מעט לפני המועד שנקבע, הובל מחמוד מוחמד טה אל החצר... כשידיו קשורות מאחורי גבו... הוא נראה צעיר מ-76 שנותיו, החזיק את ראשו גבוה ובהה בדממה בקהל. כשראו אותו, רבים מהנוכחים קפצו על רגליהם, לעגו ונופפו לעברו באגרופים וכמה מהם הניפו את ספרי הקוראן שלהם באוויר... לעולם לא אשכח את הבעת פניו: עיניו היו מתריסות; פיו היה נחוש. הוא לא גילה שמץ של פחד".

 לאחר הוצאתו להורג 
גופתו של טה נקברה בסתר. על אף שקבוצת האחים הרפובליקנים לא מנתה אנשים רבים, אלפי מפגינים מחו על הוצאתו להורג ושוטרים רכובים על סוסים השתמשו בשוטים כדי להדוף את הקהל.

הנשיא נומיירי, הודח כעבור ארבעה חודשים וההוצאה להורג נחשבה כאחד הגורמים לכך. חמש עשרה שנים לאחר מכן, כאשר כתב סודני שאל את הנשיא לשעבר על מותו של טה, הביע נומיירי את צערו והאשים את האסלאמיסט חסן א-תוראבי שהיה שר המשפטים.
 כתביו 
 המסר השני של האסלאם ("al-Risāla al-Thāniya min al-Islām" الرسالة الثانية من الإسلام).
 בעיית המזרח התיכון ("Mushkilat al-Sharq al-Awsaṭ" مشكلة الشرق الأوسط).
 המוצא ("Hādhihi Sabīlī" قل هذه سبيلي)
 דרכו של מוחמד ("Ṭarīq Muḥammad" طريق محمد).
 אֲמָנוֹת על תפילה ("Risālat al-Ṣalāt" رسالة الصلاة).
 האתגר העומד בפני הערבים ("al-Taḥaddī alladhī yuwājihuh al-'Arab" التحدي الذي يواجهه العرب).

 לקריאה נוספת 
האסלאם האחר: דמוקרטיה, פמיניזם ושלום. מבחר כתביו. עורך: רון שחם. רסלינג. תל אביב. 2025

 ביאורים 

 הערות שוליים 

 קישורים חיצוניים 

 ביוגרפיה של מחמוד מוחמד טה, כולל צילומים (בערבית)
 נאום הכפירה של מחמוד מוחמד טה בסמכות בית המשפט לדון אותו. (סרטון בערבית)

קטגוריה:נפטרים ב-1985
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:סודאן: פוליטיקה
קטגוריה:רפורמות