הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות (2025)

הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות (המארגנים כינו אותה "עצרת המיליון" או "עצרת זעקת התורה") הייתה עצרת מחאה ותפילה רחבת היקף שהתקיימה בכניסה לירושלים ב-30 באוקטובר 2025, במחאה על גיוס החרדים לצה"ל ומעצרי תלמידי ישיבות חרדים בגין אי התייצבות לשירות בצה"ל ועל מהלכים לקידום הסדרי גיוס מחייבים לציבור החרדי.

מספר המשתתפים בעצרת, לפי הערכות שונות, היה כ-200,000 או 300,000 איש.

 רקע 
סוגיית גיוס בני הישיבות בישראל נמצאת במוקד הדיון הציבורי מאז שנותיה הראשונות של המדינה. לאורך עשרות שנים אפשרו הסדרים שונים לדחות את שירותם של תלמידי ישיבות.
במלחמת חרבות ברזל גבר הצורך בהגדלת מספר הלוחמים בצה"ל. העומס הכבד על מערך המילואים החריף את סוגיית אי גיוס חרדים.

ביוני 2024 פסק בית המשפט העליון כי לא ניתן להמשיך להסתמך על הסדרי דחיית השירות ללא הסדרה בחוק, וכי יש לקבוע מתווה אחיד ושוויוני בחקיקה ראשית.
בעקבות פסיקה זו גובשו בממשלה הצעות שונות להסדרת מעמד תלמידי הישיבות, ובהן מתווים שקבעו יעדי גיוס מדורגים, מסלולי שירות מותאמים, ומנגנוני תמיכה תקציבית מותנית.
הצעות אלה עוררו ויכוח ציבורי פנים חרדי. הנהגת הזרם הליטאי המרכזי ורוב החסידויות ביקשו לקדם מתווה שיאפשר להסדיר את הפטור תוך שמירה על מוסדות התורה. במהלך 2025 התרבו מחאות סביב מעצרי בחורי ישיבות שלא התייצבו בלשכות הגיוס.

על רקע זה נקבעה עצרת תפילה המונית בירושלים, בשם עצרת זעקת התורה. מארגני האירוע הדגישו כי מטרת העצרת היא מחאה רוחנית ותפילתית בלבד, ללא נאומים פוליטיים, וכי מטרתה להצהיר כי לימוד התורה איננו נתון למשא ומתן פוליטי או למדידה כמותית.

 תכנון והיערכות 
תכנון מוקדם לעריכת הפגנה כזו באוגוסט 2025 נדחה והתקיימו עצרות מקומיות בהיקף קטן.

ממוזער|250px|לוגו העצרת כפי שהופיע על שילוט בהפגנה
לאחר שבשלהי אוקטובר 2025 נעצר תלמיד ישיבת עטרת שלמה, שנחשבת בליבת המיינסטרים החרדי, והחרפת המתח הפוליטי, מנהיגי הזרם הליטאי, הרב דב לנדו והרב משה הלל הירש, החליטו לקיים עצרת מרכזית. לאחר קבלת ההחלטה הוקמה ועדה משותפת של עסקני המפלגות החרדיות שכללה את מנחם שפירא מדגל התורה, חנוך זייברט ומאיר פרוש מאגודת ישראל וחיים ביטון מש"ס, וסוכם על קיום העצרת ב-30 באוקטובר 2025.

ב-28 באוקטובר, יומיים לפני מועד ההפגנה, פורסמה בעיתונות החרדית קריאה של הרב דב לנדו, ובה נקראו אברכי הכוללים ובחורי הישיבות הגדולות להשתתף בעצרת, בחורי ישיבות קטנות הונחו להשתתף רק בצורה ממוסדת מטעם ישיבתם. נשים נקראו שלא להשתתף, למעט אלו הגרות בירושלים, ובמתחם מופרד ממתחם העצרת הכללית.
ממוזער|250px|הוראות מנהיג הציבור הליטאי הרב דב לנדו למשתתפי העצרת שפורסמו בעיתונות החרדית
יום לפני מועד העצרת פורסם סרטון בו הרב משה הלל הירש אומר "שחובה להגיע מרחוק גם במסירות נפש", כצעד של מחאה והבעת עמדה כלפי הממשלה. הוא ציין כי "לא ייתכן שימשיכו לעצור בחורי ישיבה שלומדים תורה" והוסיף כי "אם המחאה לא תביא תוצאות – ייתכן שתינקטנה דרכי פעולה נוספות".

שר התקשורת שלמה קרעי וחבר הכנסת אביחי בוארון מהליכוד הודיעו שהם שוקלים להצטרף להפגנה. ההודעה ספגה גינוי מצד ראשי האופוזיציה, וגם מצד שר הביטחון לשעבר יואב גלנט וחבר הכנסת דן אילוז מהליכוד. לבסוף קרעי ובוארון לא השתתפו בעצרת, לטענת בוארון בגלל הצטרפות הפלג הירושלמי שנושא את המסר "נמות ולא נתגייס". הרב צבי טאו, ממנהיגי המגזר החרדי לאומי, פרסם קריאה להשתתף בעצרת. מפלגת המילואימניקים הודיעה כי תקיים מחאה מול העצרת.

 עמדות הזרמים החרדיים 
לצד התמיכה הרחבה בעצרת מצד הזרם הליטאי המרכזי של דגל התורה, וחלק ניכר מרוב חצרות החסידים הגדולות של אגודת ישראל, עלו חילוקי דעות מצד הפלג הירושלמי וחלק מחוגי מהעדה החרדית. הפלג הירושלמי, בהנהגת הרב עזריאל אוירבך, הדגיש כי השתתפות בעצרת מחייבת הצהרה ברורה נגד כל מתווה חוקתי של יעדי גיוס שנתיים, או אחוזי מכסות ממספר בני הישיבות שמיועדים לגיוס. "המכסות" ו"היעדים" הם ההסכמה למתווה ומטילה הכרה עקרונית בסמכות המדינה לקבוע תנאים על לימוד התורה. לפי הדיווחים, הפלג ביקש כי במסרי העצרת יופיעו הצהרות פומביות נגד חקיקה הכוללת יעדי גיוס, אך בקשה זו לא התקבלה, מה שהוביל לפרסום מכתב פומבי של הרב אויערבך על כך שעקב כך אינו יכול להורות להשתתף בעצרת. לעומתו, הרב צבי פרידמן אף הוא ממנהיגי הפלג הירושלמי השתתף בעצרת וכך הורה לנאמניו לנהוג. לדבריו, בשעה שהמדינה פועלת ליישם בפועל את חובת הגיוס על בני הישיבות, לרבות באמצעות מעצרים וסנקציות כלכליות, השתתפות בעצרת מהווה הצהרה ציבורית על דחיית סמכות המדינה בתחום זה. לשיטתו, עצרת רחבת היקף אינה נועדה לקדם מתווה חקיקה מסוים, אלא לבטא עמידה עקרונית נגד עצם ההסדרה הממלכתית של לימוד התורה ומעמד בני הישיבות, וכמחאה על הניסיון לכפות גיוס חרף התנגדות רבנית וציבורית רחבה.

העדה החרדית, לא קראה להשתתפות בעצרת, בשל התנגדות מצד פלגים קיצוניים יותר בהנהלה, שהתנגדו לשיתוף פעולה עם המפלגות החרדיות. אך הרב משה שטרנבוך פרסם מכתב קריאה להשתתפות בעצרת וכן השתתף בה לצד רבנים בולטים נוספים המשתייכים לעדה החרדית. בנוסף, חוגים מתוך העדה החרדית כמו חסידות תולדות אהרן השתתפו גם הם, האדמו"ר הרב דוד קאהן לחסידיו להשתתף בעצרת וגם נכח הוא עצמו על אחת המרפסות.
ממוזער|בחורים ואברכים בעצרת עם שלט הקורא לצבא יהודי רק על פי התורה
ההנהגה הרבנית הספרדית, ובראשה מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס, תמכה בעצרת וקראה לציבור להשתתף בה כמעמד תפילה ומחאה על רקע הדיונים בנוגע לגיוס בני הישיבות. הראשון לציון הרב יצחק יוסף הדגיש בדרשותיו. "כי לימוד התורה הוא יסוד קיומו של זהות העולם החרדי", וכי גיוס בחורי ישיבות לצה"ל – אף אם אינם מצטיינים בלימודם – מהווה פגיעה רוחנית ישירה במסגרת החיים החרדית". גם חבר מועצת החכמים הרב ראובן אלבז קרא לתלמידי ישיבות וכוללים להשתתף בעצרת כחלק מהבעת החיזוק למעמד לומדי התורה, והרב שלמה משה עמאר הביע תמיכה בקיום העצרת כמחאה ציבורית וללא ממד מפלגתי. הרב משה מאיה, תמך בקיום האירוע והדגיש כי כל ניסיון לקבוע "יעדים" או "מכסות" לגיוס פוגע בעצם ההכרה בלימוד התורה כערך דתי עצמאי. בקרב ציבור ספרדי המזוהים רעיונית עם הפלג הירושלמי. אשר הביעו הסתייגויות מן העצרת על רקע ההתנגדות לכל מתווה חוקי או הסדר ממלכתי בנושא מעמד בני הישיבות. עם זאת, הסתייגויות אלה לא באו לידי ביטוי במסגרת הנהגת ש"ס או במוסדותיה הרשמיים, ומועצת חכמי התורה שמרה על עמדה אחידה התומכת במחאה הציבורית ובשמירה על איחוד השורות בנושא.

 מהלך העצרת 
העצרת הייתה בנויה בשלושה חלקים מרכזיים: אמירת תהילים, אמירת סליחות וי"ג מידות, והקראת החלטות העצרת. במרפסת מלון ירמיהו 33 הוקמה במה מרכזית עבור חלק מהרבנים וראשי הישיבות. המארגנים הדגישו מראש כי האירוע ייערך במתכונת של תפילה בלבד, ללא נאומים פוליטיים או הופעות דוברות, וכי מטרתה של העצרת היא מתן ביטוי ציבורי לתמיכה בלימוד התורה ולמחאה נגד גיוס בני ישיבות.

העצרת נפתחה בתפילת מנחה. החלק המרכזי החל באמירת פרקי תהילים בציבור, כאשר רבנים וראשי ישיבות הובילו את האמירה לסירוגין מהבמה המרכזית, והקהל הצטרף בתפילה אחידה. לאחר מכן נאמרו סליחות במתכונת ציבורית. ואמירת שמע ישראל מפי הרב ראובן אלבז וקדיש מיוחד מפי הרב יעקב עדס.
ממוזער|מפגינים נושאים שלטים עם מסרים נגד גיוס חרדים לצה"ל

עם סיום חלקי התפילה הוקראו "החלטות העצרת", שכללו הדגשה על המשך לימוד התורה כסדרו, התנגדות מפורשת לכל חקיקה שתכלול גיוס חובה לבני ישיבות, וגינוי מעצרי בחורי ישיבות במסגרת אכיפת דיני גיוס. בהחלטות נקראו ראשי הישיבות והציבור הרחב "לעמוד על מקום התורה" ולהמשיך בשגרת לימוד מלאה. את החלטות העצרת הקריא נציג ועד הישיבות. רשימת ההחלטות היא:
 הצהרה כי "התורה היא חיינו", ודרישה נחרצת מהשלטונות "לשמור מכל משמר על ההסדר שהיה קיים במשך כל השנים לגבי לומדי התורה, שכל החפץ ללמוד תורה יוכל לעשות זאת ללא מגבלה וללא הפרעה".
 הבעת מחאה כנגד מעצר תלמידי ישיבות.
 הבעת מחאה כנגד המערכת המשפטית בשל "מלחמתם נגד התורה ולומדיה" וכנגד ממשלת ישראל בגלל שהיא מאפשרת זאת.
 קריאה לציבור החילוני לא לאפשר פגיעה בלומדי תורה.
 הבעת הוקרה לתלמידי הישיבות ואברכי הכוללים.

הקהל מילא את שדרות שז"ר, רחוב שרי ישראל, אזור גשר המיתרים ורחוב יפו עד סמוך לתחנה המרכזית. משטרת ישראל פרסה כ־2,000 שוטרים ומתנדבי סיוע לצורך אבטחת האירוע והכוונת תנועה, וחלקים מכביש 1 לכניסה לירושלים נסגרו להגעת אוטובוסים מאורגנים. בהפגנה נישאו שלטים עם לוגו העצרת ומסרים כגון "לכלא ולא לצבא", ו"עדיף למות כחרדי ולא להתגייס לצבא".

אל מול העצרת התקיימה הפגנת נגד של כמה מאות חיילי צה"ל המשרתים במילואים, והורים שכולים.

 אירועים חריגים ואירועי אלימות במהלך העצרת 
במהלך העצרת התקהלו קבוצות צעירים של משתתפים שהפריעו לתנועת כלי רכב וגרמו לעומסי תנועה גדולים. בכרזה גדולה שהונפה מגשר המיתרים כונתה ישראל "מדינת אויב". בשלטים שנשאו חלק מהמפגינים הופיעה האמירה "ישראל זה סטלין" או תמונה שמשווה את בחורי הישיבה העצורים לחטופים על ידי החמאס. חלק מהמפגינים קראו "ציונים ארורים", וכמה מהם תלשו שלט "כל העם צה"ל". כל זאת על אף דברי הרב לנדו אשר קרא להתרחק מאלימות.

במספר אירועים הושלכו בקבוקי מים, קרשים וחפצים לעבר צלמים, ואל עבר כתבת ערוץ 12 ענבר טויזר, והיו עימותים עם כוחות המשטרה על רקע סירוב חלק מהמפגינים להתפנות מהמקום עם סיום ההפגנה. צלם כאן 11 מתי שטין נפצע מיידוי אבנים, וכן שלושה שוטרים נפצעו מיידוי אבנים וחפצים. הכתבת ענבר טויזר הגישה תלונה למשטרה כנגד תוקפיה, ונפתחה חקירה בנושא.

במהלך העצרת עלו חלק מהמשתתפים באופן לא בטיחותי על עגורנים ועל בניינים באתרי בנייה.

חסיד חב"ד כבן 20 מבאי ההפגנה שם קץ לחייו בקפיצה מקומה גבוהה באתר הבניה של מגדל מרום - מגדל משרדים הסמוך לתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון.

בהתאם לניסיון מאירועים קודמים, הוערך כי ייתכנו עומסי תנועה וחסימות צירים באזור ירושלים ובצירי גישה לעיר בזמן ההפגנה, לרבות שינויים בהפעלת תחבורה ציבורית — בכפוף לפרסומי משטרת ישראל ועיריית ירושלים. שרת התחבורה מירי רגב הודיעה בראיון לתקשורת החרדית כי תתגבר את התחבורה הציבורית לאזור ההפגנה "כמו בכל אירוע גדול". זאת בניגוד למדיניותה בעבר ב ולמען החזרת חטופי השבעה באוקטובר, שעליהן אמרה "אנחנו לא חברת היסעים של הפגנות". עם זאת בהמשך הודיעה רכבת ישראל על הפסקת תנועת הרכבות לירושלים וסגירת התחנה בשעה 12:30 בצהריים ע"פ הוראת המשטרה וכדי למנוע הגעת המונים לאירוע כדי שלא יבואו לכלל סכנה. הודעה זו עוררה גל טענות על מדיניות מפלה של רכבת ישראל, שמעולם לא נהגו כן כדי למנוע סכנות באירועים אחרים, ובכך עלתה טענה ציבורית לפגיעה בחופש הביטוי ובחופש ההפגנה, (ואפילו הוגשה עתירה בהולה לבג"ץ) מה שגרם בסוף להתקפלות מסוימת מצד הגורמים להאריך את זמן הסגירה עד השעה 13:30 ואפילו ייתכן שתוארך בכפוף להוראות המשטרה.

מערך התחבורה הציבורית ומשטרת ישראל התכוננו לעומסי־שיא לקראת העצרת, אך גורמי רכבת ישראל הזהירו במכתב למפכ"ל המשטרה דני לוי כי "ללא הנחיה ברורה וכתובה לא נוכל לתגבר את המערכים לקו ירושלים".
נמסר כי המשטרה טרם העבירה הנחיות ברורות למפעילי הרכבת, וכי בהתאם לכך נדרש תגבור במערך התחבורה הציבורית והביטחון למצבת משתתפים צפויה של מאות אלפים. כביש 1 נחסם לתנועת כלי רכב פרטיים מאזור לטרון ועד גינות סחרוב החל מהשעה 12:00 בצהריים, והכניסה לעיר הותרה רק לאוטובוסים מאורגנים מראש.

 סיקור עולמי 
בניו יורק טיימס כתבו "מאות אלפי חרדים ישראלים התכנסו ביום חמישי בירושלים להפגנה המונית נגד המאמצים לגייס חלקם לצבא, מחאה שצפויה להעמיק את הפילוג במדינה הסובלת משנתיים של מלחמה".

ה-BBC כתב: "מאות אלפי חרדים משתתפים במחאה בירושלים נגד שינויים בפטור חוקי מגיוס לצבא לתלמידים דתיים. כמעט כל הזרמים והפלגים בקהילה החרדית משתתפים במה שכונה "עצרת המיליון"

ברשת ABC נכתב כי "מאות אלפי חרדים סגרו את אחד הצמתים העמוסים ביותר בכניסה לירושלים במחאה על המהלכים לאלץ אותם לשרת בצבא הישראלי", בהמשך האריכו להסביר, כי "חרדים רבים טוענים שצורת השירות הלאומי שלהם היא לימוד התורה, הטקסט היהודי המקודש, כדי להגן על הדת והזהות." בכתבה שכללה ראיונות עם תלמידי ישיבה וסקירה ארוכה על התומכים והמתנגדים לחוק.

 ראו גם 
 הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26) (שילוב תלמידי ישיבות)
 גיוס חרדים לצה"ל
 הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות (2014)
 הפגנת החרדים נגד בית המשפט העליון (1999)

 קישורים חיצוניים 






 הערות שוליים 

קטגוריה:הפגנות בירושלים
קטגוריה:2025 בישראל
קטגוריה:גיוס בני ישיבות לצה"ל
קטגוריה:הפגנות חרדים