משפחת צ'נצ'י

משפחת צֶ'נְצִ'י (באיטלקית: Cenci) הייתה משפחת אצולה איטלקית מפורסמת בעושרה, בפשעיה ובאסונותיה. המשפחה כללה אפיפיור (יוחנן העשירי) וארבעה קרדינלים (טיבריו צ'נצ'י, בלדסארה צ'נצ'י האב, סרפינו צ'נצ'י ובלדסארה צ'נצ'י הבן) והחזיקה בתארים נסיך , אציל רומאי ומרקיז .

היסטוריה

המשפחה טענה שמוצאה מהקונסול .

צ'נצ'יו, בנו של פרפקט רומא, חולל בשנת 1075 מרד נגד האפיפיור גרגוריוס השביעי, שנשבה.

המשפחה השתתפה במסע הצלב הראשון עם בוהמון הראשון, באמצעות פאולו וברנרדינו צ'נצ'י.

האפיפיור יוחנן העשירי (860–929), שכינויו היה יוחנן מטוסיניאנו או יוחנן צ'נצ'י, השתייך למשפחת צ'נצ'י. לטענת ההיסטוריון  בגיל צעיר למדי היה למאהבה של האצילה הרומאית  שמשפחתה ניהלה בפועל את רומא, דבר שאפשר לו לטפס בסולם הדרגות הכנסייתיות עד שהפך ל ולאחר מכן הוכתר כאפיפיור ברומא.

המשפחה התפצלה למספר ענפים, שהראשי שבהם הוא של צ'נצ'י ד'ארנולה, אם כי קיים גם ענף צ'נצ'י מפירנצה.

פרשת ביאטריצ'ה צ'נצ'י
פרנצ'סקו צ'נצ'י, שהיה אציל אלים, חי עם משפחתו בארמון מבוצר ברובע רגולה שברומא (סמוך לגטו רומא). ביאטריצ'ה צ'נצ'י הייתה בתו מאשתו הראשונה ולפי דברי ההגנה במשפטה "כל רומא ידעה" שאביה מתעלל בה, עד כדי גילוי עריות. בעקבות כך עזבה יחד עם אמה החורגת לוקצריה (אשתו השנייה של אביה) ובנה בן ה-12 ברנדטו לטירת המשפחה באברוצי. ב-1598, במהלך אחד מביקוריו של האב בטירה, סיממו אותו הנשים תוך הסתייעות במשרתים והרדימו אותו. לאחר מכן הכתה בראשו ביאטריצ'ה בת ה-21 באמצעות פטיש (מקבת) וגופתו הושלכה מן החלון, במטרה לשוות לרצח מראה של תאונה.

בעקבות היעדרו של צ'נצ'י מרומא החלה משטרת מדינת האפיפיור לחקור את היעלמותו, זאת בעת ששררה אווירה של הכבדת כוח החוק האפיפיורי, בעיקר על בני האצולה. המעשה התגלה מפיו של אחד מן המשרתים והמשפט נפתח ברומא, בסיומו הורשעו השלושה ברצח. ברנדטו הצעיר נשפט לחיי עבדות, אך שוחרר לאחר שנה. הנשים נשפטו להוצאה להורג בעריפה.

ביאטריצ'ה הוצאה להורג בעריפת ראש על גשר טירת סנטאנג'לו. רכוש משפחת צ'נצ'י הוחרם לטובת משפחת אלדוברנדיני, משפחתו של האפיפיור באותה עת קלמנס השמיני. ההוצאה להורג עוררה התקוממות בין תושבי רומא, שדוכאה עד מהרה. גופתה של ביאצריצ'ה נטמנה בכנסיית סן פייטרו אין מונטוריו. האגדה מספרת שמאז רדוף הגשר ברוחה של ביאטריצ'ה הנושאת את ראשה בידה.

ביאטריצ'ה צ'נצ'י הונצחה ביצירות אמנות רבות. פרסי ביש שלי כתב אודותיה את המחזה "The Cenci: A Tragedy in Five Acts", כן נכתבו אודותיה נובלות מאת סטנדל, אלפרד נובל ("נמסיס") ואלברטו מורביה. אופרות מאת ברתולד גולדשמידט ואלברטו חינסטרה (שתיהן לפי המחזה של שלי). המחזאי המודרני אנטונן ארטו עיבד אף הוא את המחזה של שלי.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: ימי הביניים
צ'נצ'י