יאנוש האדיק

הרוזן יאנוש קלמן בלה האדיק דה פוטאק (בהונגרית: Hadik János Kelemen Béla; 23 בנובמבר 1863 – 10 בדצמבר 1933) היה אציל בעל קרקעות  ופוליטיקאי הונגרי שכיהן במשך 17 שעות כראש ממשלת הונגריה, החל מ-30 באוקטובר 1918. כהונתו חפפה לתקופה של חוסר יציבות פוליטית בהונגריה מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה, במהלכה שלטו מספר ממשלות רצופות במדינה. הוא נאלץ להתפטר עם פרוץ מהפכת החרציות ב-31 באוקטובר 1918, כהונה זו הייתה הקצרה ביותר מבין ראשי ממשלות הונגריה האחרים.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
האדיק נולד ב-23 בנובמבר 1863 בפאלוץ' שבמחוז אונג, לרוזן בלה האדיק מתיאש אנטאל (1822–1885) ולרוזנת ברקוצ'י אילונה (1833–1887) כילדם השני. אחיו הבכור היה אנדרה האדיק-ברקצי ואחיו השלישי היה מיקשה האדיק. הוא היה נין של אנדראש האדיק דה פוטאק.

לאחר שהשלים את לימודיו התיכוניים בקאשה, הוא השלים את לימודיו באקדמיה הצבאית התרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1884 הצטרף לצבא האוסטרו-הונגרי המשותף כלויטננט פרשים ברגימנט ההוסרים העשירי בבאצ'קה. עם זאת, בשנת 1893, בעודו בדרגת אובר-לויטננט, הוא הפסיק את שירותו.

 קריירה פוליטית 
בשנת 1894 נבחר האדיק לבית העליון של הדיאט של הונגריה, בית המגנאטים, ופעל למען הפרדת ענייני הכנסייה והמדינה.

האדיק, שהצטרף למפלגה הליברלית בשנת 1901, תפס את מקומו בדיאט כנציג מפלגה זו. בממשלתו השנייה של שאנדור וקרלה בין השנים 1906 ל-1910, שהייתה ממשלת קואליציה, היה האדיק מזכיר המדינה במשרד הפנים והיה יועץ בכיר לשר הפנים, הרוזן דיולה אנדראשי. האדיק היה שותפו הקרוב ביותר לעבודה של אנדראשי. 

להאדיק היה תפקיד חשוב בניסוח הצעת חוק שהציעה זכות בחירה כללית לגברים, אך ההצעה נדחתה. לאחר שפרש מהפוליטיקה לזמן מה לאחר סיום תפקיד זה, מונה האדיק לאחד משרי המדינה באוגוסט 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא כיהן כשר בלי תיק, עם אחריות על ייצור והפצת מזון, בממשלתו השלישית של שאנדור וקרלה.

 ראש ממשלת ממלכת הונגריה 
לאחר התפטרותה של ממשלת שאנדור וקרלה ב-23 באוקטובר 1918, שהתנגדה לרפורמות שהוצעו על ידי פוליטיקאים אוסטרים בניסיון להציל את האימפריה האוסטרו-הונגרית, מינה הארכידוכס יוזף אוגוסט, שייצג את הקיסר קרל בהונגריה, את האדיק לראש ממשלה בניגוד לציפיות שימנה את מיהאי קארואי, בהשפעת אנדראשי.  לאחר מינויו כראש הממשלה החדש, האדיק, שנאלץ לעזוב את משרד ראש הממשלה עקב הסכסוכים בבודפשט  והשפעת מהפכת החרציות מאז 28 באוקטובר, נמלט אל מחוץ להונגריה.  בעקבות אירועים אלו, הודיע הארכידוכס יוזף אוגוסט, בסמכויות המלך, כי הוא ממנה את קארואי לראש ממשלה ב-31 באוקטובר 1918.

האדיק חזר להונגריה מאוחר יותר, ועבד בתחומי הכלכלה והפוליטיקה. ב-10 בדצמבר 1933 נפטר האדיק בבודפשט.

 חיים אישיים 
ב-2 באוקטובר 1893 הוא התחתן בשרגייש עם אלכסנדרה זישי דה זיץ' ואסונקי (1873–1949), ונולדו להם ארבעה ילדים:
 אמליה אנדריאה יוהנה אלכסנדרה (1894–1967), שנישאה לנסיך לואיס פון הוהנלוהה-לנגנבורג.
 מרגרט יוהנה מריה גבריאלה רפאלה אווה אלכסנדרה (1899–1978), שנישאה לרוזן ויקטור פון ונגרסקי, הברון מאונגרשיץ
 אנתוני מרי מרטין מקס (1902–1935), שנישא לאדיט גשווינדט דה דיור
 אנטאל בלה מרי פול (1905–1971), שנישא לרוזנת אליז סצ'ני משארוואר-פלסקוידק, בתם של הרוזנת גלדיס ונדרבילט סצ'ני והרוזן לאסלו סצ'ני.

קיימים צאצאים חיים של בנו הצעיר של האדיק, אנטל בלה מרי פול. רובם חיים בארצות הברית.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: פוליטיקאים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אצולה הונגרית
קטגוריה:ראשי ממשלת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1863
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1933