רפסודיה לאלט ומקהלת גברים (ברהמס)

הרפסודיה לאלט, מקהלת גברים ותזמורת אופוס 53 היא יצירה קולית מאת יוהנס ברהמס (1833–1897) המבוססת על טקסט מאת יוהאן וולפגנג פון גתה, שנכתבה בשנת 1869.

 מָקוֹר 
בפברואר 1869, בוצעה לראשונה הקנטטה רינלדו (ברהמס, אופוס 50), יצירה לקול סולו, מקהלה ותזמורת המבוססת על טקסט מאת גתה. באותה שנה, ברהמס בחר שוב טקסט מאת משורר זה ליצירה קולית נוספת, הפעם בתים 5-7 מתוך 'מסע חורפי בהרי ההארץ'. הטקסט של היצירה הזאת קודר במיוחד והוא נפתח במילים "אבל מי הוא זה?" ... ובהמשך ... ש"שותה מהשפע של האהבה את השינאה לבני אדם".

קיימת הסכמה בקרב יודעי דבר שברהמס ביטא ביצירה זו את אהבתו הנכזבת (שמעולם לא באה לידי ביטוי) לבתה של קלרה שומאן, ג'ולי. הנחה זו מבוססת, בין היתר, על מכתב ששלח ברהמס ב-28 באוגוסט 1869 למו"ל פריץ סימרוק ובו כתב כך: "כתבתי שיר לכלה המיועדת, הרוזנת שומאן - אבל אני כותב דברים אלה בזעם - בכעס! איך זה ייתכן!" . ג'ולי שומאן בת ה-24 התארסה ביולי באותה שנה לרוזן איטלקי. ברהמס שאל את הכותרת יוצאת הדופן "רפסודיה" ליצירה למקהלה ותזמורת משם של שיר בליווי פסנתר מאת יוהאן פרידריך רייכרדט, המבוסס על קטע זהה חלקית מהטקסט.

הבכורה התקיימה ב-3 במרץ 1870 בעיר ינה עם אגודת המקהלה האקדמית של אוניברסיטת ינה בניצוחו של ארנסט נאומן והסולנית פאולין ויארדו-גרסיה. הופעה ניסיונית קודמת התקיימה בסתיו 1869 בקרלסרוהה. חוג חבריו של ברהמס, ביניהם קלרה שומאן ו התרשמו והתרגשו מהיצירה, שהתפרסמה בשנים שלאחר מכן, במיוחד בזכות הזמרת , אשתו של המלחין ההונגרי יוזף יואכים .

המהדורה הראשונה פורסמה בשנת 1870 כאופוס 53 על ידי המו"ל סימרוק, בברלין.מ

 תיאור היצירה 

 המבצעים ומשך ההופעה 
היצירה כתובה לזמרת אלט, מקהלת גברים ובה ארבעה קולות (טנור I/II, בס I/II) ותזמורת. התזמורת כוללת שני חלילים, שני אבובים, שתי קלרניטות, שני בסוּנים, שתי קרנות יער וכלי קשת .

משך היצירה הוא כ-12 עד 15 דקות.

 מוּסִיקָהַ 
כמו שלושת בתי השיר המולחנים, גם היצירה המוזיקלית עצמה מחולקת לשלושה חלקים. הבית הראשון (בדו מינור) נפתח במבוא תזמורתי קצר (אדאג'ו - איטי), המאופיין במרווחים צורמים (דיסוננטיים) ובקו מוזיקלי יורד, תוך כדי "אנחות" של הבסוּן, הצ'לים והקונטרַבּסים, בליווי טרֶמוֹלוֹ בכינורות ובוויולות. לאחר מכן מצטרפת זמרת האלט בסגנון רֶצ'יטַטיבי מלא הבעה. הבית השני - גם הוא בדו מינור - מורכב כאריה בת שלושה חלקים. כמו בבית הראשון, תפקיד הסולו מאופיין במרווחים קיצוניים עד אוקטבה כפולה. בבית השלישי מצטרפת מקהלת גברים במעין מזמור ומלווה את זמרת האלט בטקסט מלא תקווה ובסגנון של תחינה ("השיבה נפשו / פקח המבט המועב / לאלף מעבר לסולם דו מז'ור המעיינות / על יד הצמֵא / במדבר"). היצירה מסתיימת בנימה מפוייסת ובמעבר לסולם דו מז'ור.

 לקריאה נוספת 
קולטורה | מוזיקה, ספרות, אמנות - אישית - בראהמס רפסודיה לאלט אופוס 53

 הערות שוליים 

קטגוריה:יצירות מאת ברהמס