גיבר מנוז'ן

גיבר מנוז'ן (Guibert de Nogent; 1055 בערך – 1124) היה היסטוריון בנדיקטיני, תאולוג ומחבר זיכרונות אוטוביוגרפיים.
הוא היה כרוניקאי של מסע הצלב הראשון ושל השנים הראשונות של ההתיישבות הפרנקית (הצלבנית) במזרח.

גיבר מנוז'ן היה יחסית אלמוני בתקופתו, וכמעט ולא הוזכר על ידי בני דורו. רק לאחרונה הוא משך את תשומת ליבם של חוקרים שהתעניינו יותר בזיכרונותיו האוטוביוגרפיים הנרחבים ובאישיותו, המספקים תובנות על החיים בימי הביניים.

 חייו 
גיבר נולד להורים בני האצולה הזוטרה בקלרמון-אן-בווזיס . גיבר טוען שלקח להוריו למעלה משבע שנים להרות, כפי שהוא כותב בספרו "Monodiae". על פי זיכרונותיו, הלידה כמעט עלתה לו ולאמו בחייהם, שכן גיבר נולד בלידת עכוז. משפחתו של גיבר העניקה מענק למקדש של מרים הבתולה, והבטיחה שאם גיבר ישרוד, הוא יקדיש את עצמו לחיי דת. מאחר ששרד, הוא הלך בדרך זו. אביו היה אלים, לא נאמן ונוטה להגזמה; הוא נשבה בקרב מורטמר  ומת שמונה חודשים לאחר מכן.

בזיכרונותיו, גיבר רואה במותו של אביו סוג של ברכה וקובע שאם אביו היה שורד, סביר להניח שהיה מאלץ את גיבר להיות אביר, ובכך מפר את השבועה למריה הבתולה להקדיש את גיבר לכנסייה. אמו הייתה שתלטנית, יפהפייה, אינטליגנטית מאוד וקנאית ביותר. גיבר כותב כל כך הרבה על אמו, ובפירוט כה רב, עד שחוקרים מסוימים, כמו ארכמבו (Archambault), הציעו שייתכן שהיה לו תסביך אדיפוס. היא השתלטה על חינוכו, בודדה אותו מחבריו ושכרה לו מורה פרטי, מגיל 6 עד 12. גיבר זוכר את המורה כקפדן באופן אכזרי וחסר יכולת; אף על פי כן, גיבר ומורו פיתחו קשר חזק. כשהיה גיבר בסביבות גיל 12, אמו פרשה למנזר ליד סן-ז'רמר-דה-פליי , והוא הגיע במהרה בעקבותיה.
לאחר שנכנס למסדר במנזר סן-ז'רמר , הוא למד בקנאות רבה, והקדיש את עצמו בתחילה למשוררים הרומיים החילוניים אובידיוס וורגיליוס – חוויה שהותירה את חותמה על יצירותיו. מאוחר יותר שינה את מוקד לימודיו לתאולוגיה, בהשפעתו של אנסלם מבק, שלימים הפך לארכיבישוף מקנטרברי.

גיבר השתתף במסע הצלב הראשון (1096–1099).
בשנת 1104 הוא נבחר לאב המנזר העני והזעיר של נוז'ן-סו-קוסי (Nogent-sous-Coucy, נוסד בשנת 1059) ומאז ואילך לקח חלק בולט יותר בעניינים כנסייתיים, שם בא במגע עם בישופים וחברת חצר המלוכה. חשוב מכך, זה נתן לו זמן לעסוק בתשוקתו לכתיבה. חיבורו המשמעותי הראשון מתקופה זו הוא ההיסטוריה שכתב על מסע הצלב הראשון בשם "מעשי האל בידי הפרנקים" (Dei gesta per Francos), שהושלמה בשנת 1108.

ההיסטוריה שכתב היא במידה רבה פרפרזה מסוגננת על "עלילות הפרנקים" (Gesta Francorum) של מחבר נורמני אנונימי. היסטוריונים של מסעי הצלב באופן מסורתי לא נתנו לו ביקורות חיוביות. העובדה שהוא נשאר כל כך קרוב ל"עלילות הפרנקים", והקושי בלטינית שלו, הופכים אותו למיותר. עורכים ומתרגמים אחרונים, לעומת זאת, הפנו את תשומת הלב לכתיבתו המצוינת ולחומר המקורי שלו. חשוב מכך, "מעשי האל" מספקת מידע יקר ערך על קבלת הפנים של מסע הצלב בצרפת. גיבר הכיר באופן אישי צלבנים, גדל עם צלבנים, ושוחח איתם על זיכרונותיהם וחוויותיהם.

עבור הקורא המודרני, האוטוביוגרפיה שלו (De vita sua sive monodiarum suarum libri tres, או Monodiae, מכונה בדרך כלל "זיכרונותיו"), שנכתבה בשנת 1115, נחשבת למעניינת ביותר ביצירתו. היא נכתבה לקראת סוף חייו ומבוססת על המודל של "וידויים" מאת אוגוסטינוס, והיא עוקבת אחר חייו מילדותו ועד בגרותו.
לאורך הספר, הוא נותן הצצות ציוריות לתקופתו ולמנהגי ארצו. הטקסט מחולק לשלושה "ספרים". הראשון מכסה את חייו שלו, מלידה ועד בגרות; השני הוא היסטוריה קצרה של המנזר שלו; השלישי הוא תיאור של מרד בלאון הסמוכה. הוא מספק מידע רב ערך על חיי היומיום בטירות ובמנזרים ועל שיטות החינוך שהיו באופנה באותה תקופה, ומעניק תובנות על כמה מהדמויות העיקריות והמשניות של זמנו. חיבורו מושפע מתשוקותיו ומדעותיו הקדומות, המוסיפות נופך אישי לחיבור.

לדוגמה, הוא היה ספקן למדי לגבי נכונותם של שרידים קדושים קתוליים של ישו, מרים הבתולה וקדושים קתולים רבים, והטיל ספקות לגבי אמיתותם. הוא ציין כי כמה מקדשים ואתרי עלייה לרגל העלו טענות סותרות לגבי אילו שרידי גוף, בגדים או חפצים קדושים אחרים הוחזקו באיזה אתר, אך הוא טען שראה במו עיניו את לואי השישי, מלך צרפת, מטפל בסובלים מסקרופולה .

לקריאה נוספת
 גוף ראשון בשני קולות: האוטוביוגרפיות של גיבר מנוז'ן והרמן־יהודה, תרגום מלטינית: שולמית שחר, תל אביב, 2003.
 Paul J. Archambault (1995). A Monk's Confession: The Memoirs of Guibert of Nogent.
 John Benton, ed. (1970). Self and Society in Medieval France: The Memoirs of Abbot Guibert of Nogent. A revised edition of the 1925 C.C. Swinton Bland edition, includes introduction and latest research. (1984 reprint, University of Toronto Press).
 Joseph McAlhany, Jay Rubenstein, eds. (2011). Monodies and On the Relics of Saints: the Autobiography and a Manifesto of a French Monk from the Time of the Crusades. Translated from the Latin, with introduction and notes. Penguin Classics.
 Jay Rubenstein (2002). Guibert of Nogent: Portrait of a Medieval Mind, London.
 Elizabeth Lapina, "Anti-Jewish rhetoric in Guibert of Nogent's Dei gesta per Francos," Journal of Medieval History, 35,3 (2009), 239-253.

קישורים חיצוניים

 .C.C. Swinton Bland, translator, The Autobiography Of Guibert, Abbot of Nogent-sous-Coucy (London: George Routledge: New York: E.P. Dutton, 1925)
 Memoirs and Autobiography from the Internet Medieval Sourcebook. Excerpts from the English translation by C.C. Swinton Bland.

הערות שוליים

קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה צרפתים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:מסע הצלב הראשון
קטגוריה:נפטרים ב-1124