המגפה באשדוד (פוסן)

המגפה באשדוד מוכרת גם בשם "נס ארון הברית במקדש דגון", הוא ציור מאת האמן הצרפתי ניקולא פוסן. היצירה מתארת את סיפור ספר שמואל א' בתנ"ך. הציור המקורי מוצג כיום במוזיאון הלובר שבפריז. פוסן הוזמן ליצור את "המגפה באשדוד" בידי פבריציו ואלגוארנרה, סוחר סיציליאני אשר הועמד לדין בחשד להלבנת הון באמצעות רכישת הציור; הוא גם הזמין יותר מגרסה אחת של היצירה. פוסן צייר את היצירה בתקופת מגפה שהשתוללה באיטליה בין השנים 1629 ל־1631, והשפעתה ניכרת בדיוק שבו תיאר את מחלת הדבר.

 רקע 

 האמן 
ניקולא פוסן היה אמן צרפתי שנולד בשנת 1594 בעיירה לה־זנדלי שבנורמנדי, וחייו הסתיימו ברומא בשנת 1665. בעת שפוסן החל לעבוד על ההזמנה לציור המגפה באשדוד, התפשטה באיטליה מגפת דבר קשה בשנים 1629 עד 1631. באותה תקופה התגורר פוסן ברומא, אשר לא נפגעה מהמגפה, אולם הוא הושפע ממנה ביצירתו. רבים שחקרו את הציור התרשמו מהבנתו המעמיקה של פוסן באופי המגפה. לאחר שנת 1627 כתב פוסן את חיבורו "הערות על ציור". בכתב יד זה נכללה התייחסותו למגפה, והוא הכיל מידע בעל ערך שסיפק תובנות על המחלה, אך החיבור לא הושלם. בכתביו דן פוסן במושג הנאמנות לפי אריסטו. כדי לתאר בני אדם חסרי נאמנות, השתמש אריסטו בדוגמה של בני משפחה הרוצחים זה את זה עקב הדבקה. פוסן מתאר כיצד כתב אריסטו על רצח בין בני משפחה הנובע מחשש מפני מחלה. רעיון זה בא לידי ביטוי בציור באמצעות דמות גבר החוטף תינוק מגופת אמו, פעולה העלולה להביא גם למותו, כשם שתינוק הקשור לאמו נדבק במחלה ומת. היעדר נאמנות זה משתקף לכל אורך היצירה.

 נושא הציור 
נושא הציור מתבסס על סיפור מקראי מספר שמואל א' העוסק במגפה באשדוד. על פי שמואל א' פרק ה', פסוקים 6–7 (תרגום NIV): "ו וַתִּכְבַּד יַד-יְהוָה אֶל-הָאַשְׁדּוֹדִים, וַיְשִׁמֵּם; וַיַּךְ אֹתָם בעפלים (בַּטְּחֹרִים), אֶת-אַשְׁדּוֹד וְאֶת-גְּבוּלֶיהָ. ז וַיִּרְאוּ אַנְשֵׁי-אַשְׁדּוֹד, כִּי-כֵן; וְאָמְרוּ, לֹא-יֵשֵׁב אֲרוֹן אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל עִמָּנוּ--כִּי-קָשְׁתָה יָדוֹ עָלֵינוּ, וְעַל דָּגוֹן אֱלֹהֵינוּ." פוסן עצמו כינה את היצירה "Il miracolo dell’Arca nel tempio di Agon", שפירושו "נס ארון הברית במקדש דגון". שם זה מתייחס למקדש דגון שנהרס בקרב. החוקרת שילה בארקר ציינה כי מדובר באותו קרב שבו נשבה ארון הברית על פי הסיפור המקראי. גניבת הארון נתפסה כמעשה שהביא לחמת האלוהים וגרם לפרוץ המגפה.

 פרשנות 

אחת הפרשנויות לסיפור המגפה באשדוד נובעת מסיפור גניבת ארון הברית בידי הפלשתים במהלך קרב. מאחר שהארון נגנב, סברו כי אלוהי ישראל שלח מגפות שהחריבו את העיר והמיטו על אנשיה מחלות ומוות. מטרת המגפות הייתה לשמש כעונש ולהביא להחזרת ארון הברית לידי בני ישראל, שממנו נגנב. בציורו מציג פוסן חולדות המתרוצצות סביב גופות החיים והמתים. על פי אסנסי, כאשר הפלשתים השיבו את ארון הברית לעם ישראל, הם שלחו אותו עם "אשם" שהורכב מחמש חולדות זהב וחמישה עפולים מזהב.

 תיאורים של מגפה מהמאה השבע עשרה 
ממוזער|297x297 פיקסלים|המגפה באשדוד מאת אנג'לו קרוסלי
ציורים המתארים מגפות נדירים, משום שבמאה ה־17 הייתה רווחת האמונה כי צפייה בדימוי של מגפה עלולה לגרום לנזק גופני ממשי. לפי תפיסה זו, הצופה עלול היה "למשוך עליו" את מה שראה ולחלות בעצמו במחלה כמו הדבר. אמונות מקובלות אלו היו כה חזקות עד שגרמו לכך שתיאורי מחלות באמנות לא זכו לפופולריות. בציורו של פוסן נראים דמויות מכסות את אפיהן, דבר המשקף את האמונה בתקופה כי נשימתם של החולים במגפה עלולה להיות מדבקת, או לחלופין את הסברה שהצחנה שעלהה מן החולים והגוססים הייתה קשה כל כך עד שנדרשו לכסות את אפיהם כדי להימנע מהריח.

 דיוק 
דמויות מסוימות בציור מתוארות בדיוק רב, ובהן תינוק רעב הנקרע מחזה אמו המתה, כדי שלא ידבק במחלה מחלב הדם והאם. דימוי זה מטריד במיוחד, שכן באותה תקופה היו רגילים לראות בתיאור המדונה המניקה את תינוקה סמל של חיים וביטחון עבור קתולים ונוצרים. לפיכך, המראה של תינוק המופרד בכוח מאמו הנגועה נראה כמעט בלתי אנושי. כך נתפסה המגפה כחסרת הגנה מצד המדונה וכאיום ממשי על החיים. הדמות המושיעה את התינוק מסכנת את חייה, ובכך מבליטה את האומץ שבה. ייתכן שפוסן בחר להציב דמות זו כדי להעצים את תחושת הזעם העמוק שהצופה אמור לחוש לנוכח חלקים בציור המגפה באשדוד. אחת הדמויות הבעייתיות בציור מופיעה בתחתית פסל דגון, שם נמצא תבליט גדול שטרם פוענח. נוסף על כך, מימין לארון הברית נראית אישה הנושאת פעוט בידיה, תחת מבטו של גבר נוסף שטרם זוהה. גם זהות קבוצת הגברים הנלווית אליו אינה ידועה. על פי בקל, דמויות אלו אינן קשורות ישירות לקטע המקראי על המגפה באשדוד, ולפיכך יש לראות בהן פרי פרשנותו האישית של פוסן למגפה.
ממוזער|289x289 פיקסלים|הפלשתים שנפגעו במגפה מאת אטיין פיקאר, 1677

 גרסאות אחרות 

 גרסת לונדון 
בשנת 1630, באותה עת שבה הוזמן פוסן לצייר את היצירה בידי פבריציו ואלגוארנרה, הזמין ואלגוארנרה העתק מדויק של הציור עוד בטרם הושלם המקור. ההזמנה ניתנה לאנג'לו קרוסלי. מניעיו של ואלגוארנרה להזמנה זו עוררו תהיות. אן סאת'רלנד האריס כתבה כי הגרסה הלונדונית של המגפה באשדוד שימשה את ואלגוארנרה להלבנת כספים שמקורם בתכשיטים גנובים. על פי שילה בייקר, ואלגוארנרה אכן ביקש להלבין את כספו באמצעות ציורים כאשר ביקר בסדנתו של פוסן בשנת 1631. באותה עת רכש לראשונה שני ציורים מאת פוסן, ואחד מהם היה המגפה באשדוד.

 גרסאות חרוטות ושרטוטים 
חריטה ראשונה של הציור נעשתה כבר בשנת 1631 על ידי ז'אן ברון על סמך רישום ביניים של גיום קורטואה. זהו אחד החריטות הבודדות שנעשו ברומא בתקופת חייו של פוסן. אנדרה פליביין הוציא חריטה נוספת בשנת 1677 לאטיין פיקאר.

אדגר דגה ופול סזאן ציירו רישומים חלקיים לאחר הציור.

 יצירות בהשראת פוסן 
ממוזער|290x290 פיקסלים|מגפה בעיר עתיקה מאת מיכיל סוורץ
אמנים שונים שאבו השראה מן הציור ויצרו עיבודים לנושא דומה, כשהם שואלים בחופשיות מדימוייו של פוסן. הצייר הפלמי מיכיל סוורטס יצר סביב השנים 1652–1654 ציור בעל נושא דומה, אשר יוחס בעבר לפוסן. יצירתו המונומנטלית של סוורטס, המגפה בעיר עתיקה (מוזיאון מחוז לוס אנג'לס לאמנות), נחשבת לשאפתנית ביותר שלו, הן מבחינת המורכבות הקומפוזיציונית וההישג הטכני, והן מבחינת הידע ההיסטורי והארכאולוגי שהיא משקפת. הקומפוזיציה מציגה חזון דרמטי ורודף־שדים של חורבן מגפת הדבר הבובוני בהקשר קלאסי. בכך ניסה סוורטס להוכיח את כישרונו, הן בתיאור סצנה היסטורית בעלת ממדים אפיים הטומנת בחובה קשת רחבה של רגשות, והן בהצגת מצבים פסיכולוגיים, תוך הליכה בדרכו של הסגנון הקלאסיציסטי הגדול של בן דורו הצרפתי המבוגר ממנו, ששהה אף הוא ברומא – ניקולא פוסן.Franco Mormando, "Pestilence, Apostasy, and Heresy in Seventeenth-Century Rome: Deciphering Michael Sweerts' Plague in an Ancient City in Piety and Plague: From Byzantium to the Baroque, eds. F. Mormando and T. Worcester, Kirksville, Truman State University Press, 2007, pp. 237-312. For a confirmation of Mormando's thesis, see Lara Yeager-Crasselt, Michael Sweerts (1618-1664): Shaping the Artist and the Academy in Rome and Brussels, Turnhout, Brepols, 2015, pp.84-87.

צייר פלמי נוסף, פטר ואן הלן, צייר בשנת 1661 את מגפת הפלשתים באשדוד (חתום ומתוארך לשנת 1661, ספריית ולקאם), בהשראת עיבודו של פוסן לאותו נושא, אשר ייתכן שהכירו באמצעות תחריט. בקומפוזיציה שלו שילב ואן הלן את הארכיטקטורה של המקדש ואת הדמויות מן הקומפוזיציה של פוסן, וכן דמויות נוספות שנלקחו מיצירותיו של רובנס.Peter van Halen, Plague of the Philistines at Ashdod at Wellcome Library

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ניקולא פוסן: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ילדים בציור