תנ"ך ליסבון

תנ"ך ליסבון הוא כתב יד מקראי מאויר שהופק בליסבון, פורטוגל, בשנים 1482–1483. הספר נחשב לכתר הידוע והמפואר ביותר מבין ספרי התנ"ך שהופקו בעיר במחצית השנייה של המאה ה-15. הוא מורכב משלושה כרכים המכילים את עשרים וארבעה ספרי התנ"ך במלואם. כתב היד נכתב על ידי הסופר שמואל בן שמואל אבן מוסא.

 רקע 
כתר ליסבון שייך לקבוצה של כתבי-יד מקראיים יהודיים מהודרים, שנוצרו בבירת פורטוגל בין השנים 1469 ל־1496, בסדנה שנראה כי התמחתה בהפקת כתבי-יד מסוג זה. עם סדנה זו מקושרים כמעט שלושים חיבורים, ובהם ספרי תנ"ך אחדים, לצוד ספרי חומש ליטורגיים, במה שהיה ז'אנר נפוץ במיוחד בקרב יהודי פורטוגל עד לגירושם בשנת 1496.

 תכונות 
בדומה לכתרים אחרים שנעשו בליסבון, הוא כולל עיטורי פרחים מורכבים המשמשים לסימון פרשות. ייחודו מתבלט בעמודים בעלי מסגרות כפולות, המעוטרים במוטיבים של פרחים, עופות ובעלי-חיים, בעיקר בעמודי הפתיחה של ספרי המקרא השונים.

כתב-היד כולל גם לוחות פיליגרן, אותיות מעוטרות בצבעים עזים, ושימוש נרחב בעלי זהב.

תוכנית העיצוב שואבת מגוון השפעות, כולל מוטיבים מסגנון מודחאר (סגנון אמנות היספאני ממקור אסלאמי), איטלקי, פלמי ופורטוגלי. בעיצובה, הטקסט המקראי נראה לעיתים כאילו הוא מוצב על רקע דמוי גן, בעוד שבמקרים אחרים הוא מוצג כאילו הוא ממוסגר כיצירת אמנות.
ממוזער|דוגמה מספר יהושע, פרק א'

 ראו גם 
 תנ"ך אלבה
 תנ"ך קניקוט
 הגדה מוזהבת
 התנ"ך העברי של קלויסטרס

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ספרי המאה ה-15
קטגוריה:יהדות פורטוגל
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:כתבי יד עתיקים של התנ"ך