סלמר צריני

סלמר צריני (בגרמנית: Selmar Cerini; שם לידה: שלמה יצחק הכהן שטייפמן; 15 בדצמבר 1860, ב' בטבת ה'תרכ"א – כ"ה באייר ה'תרפ"ג, 11 במאי 1923) היה זמר אופרה וחזן יהודי-פולני שפעל בעיקר בגרמניה. נודע כאחד מהחזנים היהודים הראשונים שהקליטו את תפילותיהם על גבי תקליטים, והשאיר אחריו עשרות הקלטות חזנות, אופרה ושירים פופולריים.

 ביוגרפיה 
 ילדות ונעורים 
צריני נולד לאביו משה, כשלמה יצחק הכהן שטייפמן בכפר וולקה הסמוך לוורשה, באותה תקופה תחת שלטון החלק הרוסי של פולין. גדל במשפחה יהודית אורתודוקסית. מגיל צעיר חלם להיות זמר. בגיל 12 עבר לפלונסק, שם שימש כסולן בבית הכנסת המקומי במשך שנתיים. לאחר מכן סבל מאובדן קול זמני ומקשיים כלכליים, אך לא זנח את חלומו.

ב-1879 לאחר שהתארס ועסק במסחר אצל חותנו בגומבין, גויס לצבא הרוסי ונשלח לקאזאן, אך שוחרר מוקדם עקב מחלה.

ב-1882 איבדה משפחתו את כל רכושה בעקבות פוגרום, וצריני נאלץ לחפש פרנסה חדשה. הוא קיבל משרת חזן בזגורוב, ולאחר מכן עבר עם משפחתו ללודז', שם עוררה שירתו עניין רב.

 קריירה מוזיקלית 
ב-1886 עבר לגרמניה והשתקע בברסלאו (כיום ורוצלב). הופעתו הראשונה של סלמר הייתה בשנת 1886, באופרה בשם "עלי באבא". כמתחיל, היה צפוי שסלמר ייקנס על השתתפותו, ולכן המנהל פרסם את שמו כ-"Selmar Cerini" כדי להסתיר את זהותו. מאחר שהתפקיד בוצע מאחורי הקלעים, הייתה הופעתו מבריקה עד שכל הנוכחים ביקשו לדעת מיהו הזמר. קולו הרשים את החזן הראשי מוריץ דויטש , אשר המליץ לו ללמוד בקונסרבטוריון. גם מנהל בית האופרה בברסלאו, גיאורג ברנדס , עודד אותו.

תחילה שהה בגרמניה באופן לא חוקי והסתתר מהמשטרה, אך זכה לעזרת פטרונים יהודים שסייעו לו לקבל דרכון ולהביא את משפחתו לברלין. הוא שר כסולן במקהלת אחד מבתי הכנסת בעיר, והופיע לראשונה על במה בתיאטרון ויקטוריה. באותה תקופה אימץ את שם הבמה "סלמר צריני", בהשראת מסורת אופראית איטלקית.

ב-1892 קיבל משרה בבית האופרה של ורוצלב, בשכר של 12,000 מארק לעונה.

בין תפקידיו הבולטים באופרה: אלעזר בהיהודייה, ראול בההוגנוטים, מנריקו בהטרובדור, רדמס באאידה, הדוכס בריגולטו, טורידו בקוולריה רוסטיקנה ועוד. הוא הופיע על במות בלייפציג, שטטין, ברלין, מגדבורג, פוזנן וערים נוספות.

למרות הצלחתו, נתקל באנטישמיות גוברת ואף סירב להצעות להתנצר. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 החליט לעזוב את הבמה ולשוב לחזנות.

 חזן ראשי בברסלאו 
לאחר פטירת החזן הראשי מקס דויטש, הוזמן צריני למלא את מקומו. תחילה נאלץ לעזוב את העיר בשל תככים, אך לאחר שהוענקה לו אזרחות גרמנית בשטרסבורג, שב לברסלאו ומונה לחזן ראשי בבית הכנסת החדש בברסלאו, תפקיד שבו כיהן עד מותו.

צריני הקפיד לשמור על יהדותו: הוא לא הופיע בשבתות, הקפיד על כשרות, ונודע כמי שראה בשירתו שליחות דתית ולא רק אמנותית.

 הקלטות 
בתחילת המאה ה-20 היה צריני אחד מהחזנים הראשונים שנכנסו לאולפני ההקלטות. הוא הקליט עשרות פיוטים ותפילות לחברות תקליטים כמו אודיאון , בקה רקורדס  Beka, Zonophone ו-Anker. לצד חזנות הקליט גם אריות אופראיות ושירים בגרמנית ופולנית.

 חיים אישיים 
צריני נישא לרגינה (רבקה) בורנשטיין (נפטרה ב-1907), ונולדו להם ארבעה ילדים: רוזה, הרמן, פריץ וארתור. המשפחה חוותה תקופות של עוני, פוגרומים ואנטישמיות, אך נודעה כמשפחה מסורתית ושומרת מצוות.
נישא שנית לאשה בשם פינקלשטיין.

 פטירה ומורשת 
צריני נפטר ב-11 בנובמבר 1923 בברסלאו, ונקבר בבית העלמין היהודי החדש בעיר (כיום ברחוב לוטניצה, ורוצלב). על מצבתו חקוקה הכתובת:
"ממעמקים קרא אל ה', ובשירו נשא לבבות אל אלהי מרום, יגעתי ומצאתי תאמין."

הוא נחשב לחלוץ בהבאת מוזיקת החזנות לאולפן הקלטות, ודמותו הפכה לסמל של התמדה יהודית אל מול אתגרים כלכליים ואנטישמיים.

להאזנה

 לקריאה נוספת 
 A. Mirsky, Selmar Cerini (Steifmann). Chief Cantor of the Breslau Jewish Congregation, לונדון, 1900.
 Jacek Harłukowicz, "Marsz Wzajemnego Szacunku przeszedł przez Wrocław", Gazeta Wyborcza, 9.11.2016.
 Elżbieta Osowicz, "Marsz Wzajemnego Szacunku we Wrocławiu", Radio Wrocław, 9.11.2016.

 קישורים חיצוניים 
 אתר מחקרי על סלמר צריני
 ביוגרפיה באתר Porta Polonica
 ביוגרפיה באתר Historical Tenors
 פרטים באתר Forgotten Opera Singers


"א אידישער קינסטלער", ⁨⁨כתבה עליו ב"דער פאלקסאדוואקאט⁩", 10 יוני 1892⁩ 
Die Deborah⁩, 27 בינואר 1898⁩ 
Die Deborah⁩, 12 אוקטובר 1899⁩ 

 ראו גם 
 חזנות
 אופרה
 ברסלאו

קטגוריה:זמרי אופרה יהודים
קטגוריה:חזנים
קטגוריה:חזנים פולנים
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1923