איזק רנה גי לה שפלייה

איזק רנה גי לה שפלייה (בצרפתית: Isaac René Guy Le Chapelier; 12 ביוני 1754 – 22 באפריל 1794) היה משפטן ופוליטיקאי צרפתי.

 ביוגרפיה 
לה שפלייה נולד ברן שבברטאן, שם היה אביו עורך דין נודע. גם איזק נכנס למקצוע עריכת הדין והתפרסם כנואם ורטוריקן. ב-1775 התחנך לה שאפליה כבונה חופשי במזרח הגדול של צרפת.

ב-1789 הוא נבחר כנציג לאספת המעמדות של 1789 על ידי הקורפורציה של רן. הוא אימץ דעות קיצוניות ורכש השפעה משמעותית על האספה המכוננת הלאומית. הוא כיהן כנשיא בין 3 ל-17 באוגוסט 1789, וניהל את המושב המפורסם שנמשך כל הלילה בין ה-4 ל-5 באוגוסט, ובמהלכו בוטל הפיאודליזם בצרפת. בסוף ספטמבר 1789 צורף לוועדת החוקה, שם ניסח את רוב חוקת צרפת 1791.

יוזמה מפורסמת שלו היא  שאסר על קיומם של איגודים מקצועיים וגילדות ואסר על שביתות פועלים. החוק נחקק ב-14 ביוני 1791 ונותר בתוקף עד 1864.

לה שפלייה היה אחד ממייסדי  שנועד בתחילה לצירים שהגיעו ממחוז הולדתו, אך בהמשך משך אליו צירים נוספים שחלקו את אותה אידאולוגיה רדיקלית. לאחר העברת האספה הלאומית לפריז, שכר המועדון מנזר דומיניקני והפך למועדון היעקוביני, אשר לה שפלייה היה נשיאו הראשון.

כמו צירים רדיקליים רבים, לה שפלייה ייחל שהתפקיד המרכזי שמילאו אגודות עממיות כאלה בתחילת המהפכה הצרפתית, יגיע לסיומו עם ההכרזה על חוקה חדשה. אמונה שהתגברה אחרי  ב-17 ביולי 1791. תוך ימים ספורים הצטרף לה שפלייה לעזיבה ההמונית של צירים מתונים שנטשו את המועדון היעקוביני לטובת ארגון חדש,  ומאוחר יותר מועדון הפייאנטים.
לה שפלייה, בתפקידו כיושב ראש ועדת החוקה, הציג בפני האספה הלאומית בישיבותיה האחרונות חוק המגביל את זכויותיהן של חברות עממיות לנקוט בפעולה פוליטית מתואמת, כולל הזכות להתכתב זו עם זו. החוק עבר ב-30 בספטמבר 1791. בזכות הציות לחוק זה, הפייאנטים המתונים איבדו את מעמדם לטובת היעקובינים הרדיקליים שהתעלמו מהחוק.

בתקופת שלטון הטרור, בגלל קשריו עם הפייאנטים, הוא היגר זמנית לבריטניה, אך חזר לצרפת ב-1794, במאמץ כושל למנוע את החרמת נכסיו. הוא נעצר והוצא להורג בגיליוטינה בפריז באותו יום שבו הוצא להורג .

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:המהפכה הצרפתית: אישים
קטגוריה:משפטנים צרפתים
קטגוריה:מהפכנים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1754
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1794