ג'יימס גלן ביל

ג'יימס גלן ביל (באנגלית: James Glenn Beall; 5 ביוני 1894 – 14 בינואר 1971) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית (1943–1953) וכסנאטור (1953–1965) מטעם מרילנד.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
ג'יי. גלן ביל נולד ב-5 ביוני 1894 בעיר פרוסטבורג שבמרילנד, להוריו אולין ופלורנס (לבית גלן). הוא היה מצאצאי הקולונל ניניאן ביל, שהיגר מסקוטלנד בשנת 1658 כפועל שכיר ונעשה לימים בעל אדמות אמיד. סבו מצד אמו שירת כקצין בדרגת קפטן בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית. בילדותו חלה בפוליו ועבר מספר ניתוחים עד גיל 12; ידו ורגלו השמאלית נותרו משותקות לצמיתות. הוא למד בבתי הספר הציבוריים בפרוסטבורג, ובהמשך למד במכללת גטיסברג שבפנסילבניה.

 קריירה עסקית ופוליטית מוקדמת 
ביל עבד תקופה קצרה כפקיד בבנק הלאומי הראשון של פרוסטבורג. במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל החימוש של צבא ארצות הברית (1918–1919) והשתחרר בדרגת סמל. לאחר מכן עסק בביטוח ובנדל"ן בפרוסטבורג ובקמברלנד, והקים ב־1919 את חברת Beall Insurance & Realty Company.

ב־1923 החל את דרכו הציבורית כחבר בוועדת הדרכים של מחוז אלגני, תפקיד בו כיהן עד 1930. ב־1926 נישא למרגרט שוורצנבך, עמה חי עד מותו ונולדו להם שלושה בנים – ביניהם ג'ון גלן ביל הבן וג'ורג' ביל. בין 1930 ל־1934 כיהן כחבר הסנאט של מרילנד מטעם מחוז אלגני. בהמשך היה חבר בוועדת הדרכים המדינתית, ואף שימש כיו"ר בשנים 1938–1939.

 בית הנבחרים של ארצות הברית 
ב־1942, לאחר שפרשה חברת הקונגרס הדמוקרטית קתרין ביירון, נבחר ביל לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השישי של מרילנד. הוא ניצח את יריבו הדמוקרטי א. ברוק לי, יו"ר בית הנבחרים המדינתי לשעבר, בפער של 59%–40%. הוא נבחר לארבע כהונות נוספות (סה"כ עשור של שירות). במהלך תקופה זו היה חבר בוועדות לענייני מחוז קולומביה, שליטה בשיטפונות, דרכים ועבודות ציבוריות.

 הסנאט של ארצות הברית 
ב־1952, לאחר פרישת הסנאטור הדמוקרטי הרברט או'קונור, נבחר ביל לסנאט מטעם מרילנד. הוא גבר על הדמוקרט ג'ורג' מהוני, לשעבר יו"ר ועדת המרוצים של המדינה, בפער של 52%–47%. מספר הקולות שקיבל – 449,823 – היה הגבוה ביותר עד אז למועמד רפובליקני לסנאט במרילנד.

בייל נודע בסנאטור מתון. בשנת 1954 עמד בראש ועדת משנה שחקירה את העלייה החדה במחירי הקפה. הוא תמך במתן שלטון עצמי למחוז קולומביה, בהפסקת אש מול סין ובהקמת מכון לאומי למחקר רפואי. הוא יזם חוקים להקמת ועדת ניווט פנימית, להתיר תפילה וולונטרית ולא־דתית בבתי ספר ציבוריים, ולהפוך את אי וייט סנדס מול חופי מרילנד לאתר נופש פדרלי.

ביל לא חתם על ה"מניפסט הדרומי" משנת 1956, והצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1957, 1960 ו־1964, וכן בעד התיקון ה־24 לחוקה שביטל את מס הגולגולת על הצבעה.

ב־1958 נבחר מחדש בפער דחוק, כשגבר על ראש עיריית בולטימור תומאס ד'אלסנדרו ג'וניור (אביה של יושבת ראש בית הנבחרים לעתיד ננסי פלוסי), בפער של 51%–49%. אך בבחירות 1964 הובס קשות על ידי המועמד הדמוקרטי ג'וזף טיידינגס, התובע הפדרלי של מרילנד, בפער של 63%–37%. לימים, בנו של ביל – ג'ון גלן ביל הבן – ניצח את טיידינגס בבחירות 1970. מעניין לציין כי במשך כחמישה עשורים (1927–1977) ייצגו את מרילנד בסנאט אב ובנו ממשפחת טיידינגס, ולאחר מכן אב ובנו ממשפחת ביל, כמעט ברצף.

 בערוב ימיו ומותו 
לאחר עזיבתו את הסנאט חזר ביל לפרוסטבורג וניהל מחדש את עסקי הביטוח שלו. הוא שימש גם כנשיא "הליגה לילדים נכים" במחוז אלגני, נשיא אגודת היריד של קמברלנד, ונשיא הבנק הלאומי הראשון של מערב מרילנד.

ביל נפטר בפרוסטבורג ב־14 בינואר 1971 בגיל 76, ונקבר בבית העלמין "פרוסטבורג ממוריאל פארק".

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971