ראשיד טאהא

ראשיד טאהא (בערבית: رشيد طه, בצרפתית: Rachid Taha; 18 בספטמבר 1958 – 12 בספטמבר 2018) היה זמר-יוצר ואקטיביסט אלג'יראי-צרפתי שהשפיע רבות על הרוק הצרפתי בשנות ה-80.

 ביוגרפיה 
ראשיד טאהא נולד ב-18 בספטמבר 1958 ליד העיר אוראן שבאלג'יריה והיגר עם משפחתו לצרפת כשהיה בן עשר. אביו, עלי טאהא, היה פועל במפעל טקסטיל. בגיל 17 החל ראשיד לעבוד כדי־ג'יי בליון, וניגן בעיקר מוזיקה ערבית, סלסה ופאנק. בסוף שנות ה–70 הקים בליון מועדון בשם "Les Refoulés" ("הדחויים"), בו שילב מוזיקה ערבית עם שירי להקות אירופאיות כמו לד זפלין וקרפטוורק.

בשנת 1981 הקים טאהא עם שלושה מהגרים אלג'יראים נוספים את להקת Carte de Séjour  ("אישור שהייה"), ששילבה מוזיקה אלג'יראית בערבית עם פאנק-רוק מערבי, בהשראת להקות פאנק כמו הקלאש. טאהא היה הסולן, הפזמונאי והמנהל של הלהקה. הלהקה פרסמה ארבעה אלבומי אולפן, ומשכה תשומת לב בשנת 1986, כשפרסמה גרסה פרובוקטיבית של השיר הצרפתי הפטריוטי "Douce France" . שירי הלהקה הפנו ביקורת כלפי ממשלת צרפת, שלטענתם הפגינה גזענות כלפי מהגרים מוסלמים.

בשנת 1989 התפרקה Carte de Séjour, וטאהא פתח בקריירת סולו בפריז. ב-1991 פרסם את אלבום הבכורה שלו, Barbès, שזכה לביקורות טובות אך נכשל מסחרית בארצות הברית. הוא עבד עם דון ואס ו, ופרסם שני אלבומים נוספים ב-1993 וב-1995. במאי 1998 פרסם את האלבום Diwân, אוסף גרסאות כיסוי לשירים אלג'יראיים עממיים. האלבום, ובפרט השיר "יא ראייח", זכה להצלחה בין-לאומית. באותה שנה הופיע טאהא עם זמרי הראיי שאב חאלד ופאודל בקונצרט ראיי באקור הוטל ארנה, שעובד לאלבום הופעה מצליח.

בשנת 2000 פרסם טאהא את האלבום Made in Medina, אותו הקליט בניו אורלינס עם מוזיקאים מקומיים. האלבום Tekitoi, שפורסם ב-2005, כלל גרסה ערבית של השיר "Rock the Casbah" מאת להקת הקלאש, וזכה להערכה ביקורתית. באלבומו האחרון של טאהא, Zoom, התארח , גיטריסט הקלאש. בשנת 2015 העניק משרד התרבות הצרפתי לטאהא את פרס  על מפעל חיים.

טאהא מת מהתקף לב בפריז ב-12 בספטמבר 2018. לבקשתו, הוא נקבר באלג'יריה. בספטמבר 2019 פורסם האלבום Je suis Africain, אותו הקליט לפני מותו.

 סגנון מוזיקלי 
טאהא שר בערבית, בצרפתית ובאנגלית, ושילב רוק, פאנק, מוזיקה אלקטרונית וראיי. הוא תיאר את המוזיקה שלו כ"מוזיקה מערבית שקוראים מימין לשמאל". הוא התנסה בז'אנרים מגוונים, אך התמקד ברוקנרול ובמוזיקה צפון-אפריקאית. אלבומי הסולו שיצר משנות ה-90 ואילך שילבו סינתסייזרים, גיטרות רוק ואלמנטים אלקטרוניים לצד עוד, כלי מיתר וחלילים, מקצבים צפון-אפריקאיים ולעיתים אף ראפ. לאורך הקריירה שלו שיתף פעולה עם מגוון רחב של מוזיקאים, כמו סטיב הילאג', דיימון אלברן, בריאן אינו וחברי להקת הקלאש ג'ו סטראמר ומיק ג'ונס.

טאהא תואר כבעל קול "צרוד" ו"מחוספס", ו"נוכחות בימתית סוערת".

 אקטיביזם 
רבים משיריו של טאהא היו טעונים פוליטית, פרובוקטיביים ושנויים במחלוקת; הם גינו, בין השאר, משטרים דיקטטוריים בעולם הערבי, חוסר הבנה של התרבות הערבית מצד המערב, דעות קדומות, גזענות וקיצוניות פוליטית. שירו "Voilà, Voilà", למשל, תואר ב"אינדפנדנט" כ"מונולוג טכנו לוחמני נגד עליית הימין הקיצוני בצרפת", והשיר "Jamila" מאלבומו האחרון תואר ב"רולינג סטון" כ"מתקפה פרו-נשית על נישואים מאורגנים". על עטיפת האלבום Olé, Olé משנת 2005 הופיע טאהא במראה אנדרוגיני עם שיער בלונדיני ועיניים תכולות, כמחאה על גזענות כלפי ערבים ועל הומופוביה בקרב צפון-אפריקאים. טאהא לקח חלק במיזם "אפריקה אקספרס" לקידום מוזיקאים אפריקאים והשתתף בהופעת מחאה נגד מלחמה של בריאן אינו בלונדון.

 דיסקוגרפיה 
 אלבומי אולפן 
 Barbès :1991
 Rachid Taha :1993
 Olé, Olé :1995
 Diwân :1998
 Made in Medina :2000
 Tékitoi :2004
 Diwan 2 :2006
 Bonjour :2009
 Zoom :2013
 Je suis Africain :2019

 אלבומי אוסף 
 Carte Blanche :1997
 The Definitive Collection :2007
 Rock N Raï :2020

 אלבומי הופעה 
 1998: 1,2,3 Soleils
 2001: Rachid Taha Live (Medina Tour)

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:זמרים אלג'יראים
קטגוריה:זמרים-יוצרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1958
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2018