מכון חקר היערות של מלזיה

מכון חקר היערות של מלזיה (במלאית: Institut Penyelidikan Perhutanan Malaysia; באנגלית: Forest Research Institute Malaysia) הידוע בראשי תיבות של שמו באנגלית כ-FRIM, הוא סוכנות סטטוטורית של , הפועלת תחת המשרד למשאבי טבע וקיימות סביבתית (NRES). הגוף הוכר ב-2025 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ומטרתו לקדם ניהול בר-קיימא ושימוש מיטבי במשאבי היער במלזיה באמצעות יצירת ידע וטכנולוגיה בתחום ייעור טרופי, תוך מחקר, פיתוח ויישום.

ה-FRIM ממוקם ב, ליד קואלה לומפור. האתר בולט כייעור מחדש המוקדם ביותר של יער גשם טרופי על קרקע הרוסה לחלוטין מכרייה.

היסטוריה
בשנת 1926, כשהאזור היה חלק ממלאיה הבריטית, מנהל היערות הראשי (המקביל למנכ"ל מחלקת הייעור כיום), ג'י.אי.אס. קוביט (G.E.S Cubitt), ביקש מד"ר פרדריק ויליאם פוקסוורת'י  להקים יחידת מחקר יערות נפרדת עבור מחלקת הייעור. פוקסוורת'י הוא זה שבחר במיקום הנוכחי של המכון, בקפונג. פוקסוורת'י בחר באתר בשל היותו עשיר במקורות מים ובשל קרבתו לשמורת יער בוקיט לגונג. הוא גם היה למנהל המחקר הראשי הראשון של המכון.

השטח שנבחר היה כמעט חשוף לחלוטין מתכסית היער המקורית, למעט כמה עצים בודדים באזורים לא נגישים. המדרונות היו מכוסים בעשב, והפכו לטרסות לגידול ירקות, בעוד שבעמק נותרו מספר בריכות טבעיות, שרידים מפעולות כריית בדיל שהתנהלו במקום בעבר.

בין השנים 1926 ל-1927, נשתלו 161 מיני עצים כדי לבחון את עמידותם בסביבה הקשה. שתילי העצים שמתו הוחלפו במינים אחרים לפי הצורך. עבודות הגינון התבצעו על בסיס חודשי כדי לסלק צמחייה פולשנית, ללא שימוש במכונות, בהשקיה או בחומרי הדברה. תוצאות אלו הושגו בזמן קצר על ידי צוות של כעשרה מדענים וכ-200 עובדים ופועלים שגויסו מקומית.

תוך שנתיים בלבד, בשנת 1928, נשתלו 42 ההקטארים הראשונים (420 דונם) של מטעי ניסוי ב-FRIM. המטעים, שהורכבו בעיקר ממינים של עצים ממשפחת ה (עצים גבוהים בעלי עצה קשה) טופחו בקפידה כעצי "אומנת" למינים אחרים להם סיפקו צל ומזון (כמקדמי קיבוע חנקן). באותה תקופה החלה בנייתו של המבנה הראשי. עם השלמתו בשנים שלאחר מכן, שימש המבנה כמרכז היחיד למעבדות, לעשבייה (הֶרְבָּרְיוּם) ולמוזיאון, וכן למחלקות הכימיה, הזואולוגיה והייעור של המכון. מבנים חדשים נוספו רק לאחר מלחמת העולם השנייה. אוסף העשבייה, שהועבר אף הוא לקפונג, כלל 1,500 פריטים. עד 1932, השנה שבה פרש ד"ר פוקסוורת'י, כל חלקה בשטח המכון נשתלה בתערובת של מינים רבים. המינים הראשונים שנשתלו כבר הגיעו לגובה של שישה מטרים, עם גזעים ישרים וחזקים.

בסוף העשור ניטעו במכון כ-125 הקטארים של מטעים. ניסויי נטיעה עם מינים אקזוטיים החלו בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. המטעים השתרעו על פני 154 הקטארים זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה באירופה ב-1939, ולפני הכיבוש היפני במלאיה בשנים 1941–1945. בשלב זה, אוסף העצים (דיפטרוקרפיים ושאינם דיפטרוקרפיים) כלל 75 מינים (מיוצגים על ידי 360 עצים בודדים), בעוד שאוסף העשבייה הכללי מנה קרוב ל-40,000 פריטים.

במלזיה העצמאית
זמן קצר לפני שפדרציית מלאיה (הישות שקדמה למלזיה) קיבלה את עצמאותה מהאימפריה הבריטית ב-1957, כ-220 הקטארים של מטעים כבר הוקמו במכון. מיני העצים של דיפטרוקרפיים ושאינם דיפטרוקרפיים כללו 201 ו-168 מינים בהתאמה, ואוסף העשבייה הכללי גדל ל-53,600 פריטים. גם ענף חקר העץ כחומר גלם עבר מפרוור  של קואלה לומפור והפך לחלק מהמכון בקפונג.

שש שנים לאחר מכן מונה אנג'יק עבדול רחמן מוחמד עלי למנהל הראשון ממוצא מלזי ומנהל המחקר הראשי של המכון. שטח המכון התרחב ב-192 הקטארים נוספים בשנים 1962 ו-1964, והגיע לסך כולל של 600 הקטארים.

בשנת 1977 מונה סאלח מוחד נור לתפקיד המנהל הכללי של המכון. שמונה שנים לאחר מכן, המכון הפך לגוף סטטוטורי. באמצעות חוק פרלמנט, הוקמה הוועדה המלזית למחקר ופיתוח ייעור (MFRDB) כדי לנהל את המכון, ששמו שונה למכון חקר היערות של מלזיה (FRIM). על שינוי היסטורי זה הודיע ראש הממשלה, ד"ר מאהאטיר מוחמד, כשביקר ב-FRIM ב-11 ביוני 1984. פתיחתו הרשמית של ה-FRIM התקיימה מאוחר יותר, ב-5 באפריל 1986.

מכון חקר היערות של מלזיה (FRIM) הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו במסגרת ועדת המורשת העולמית שהתכנסה בפריז ביולי 2025.

מגוון ביולוגי ב-FRIM
השטח של מכון חקר היערות של מלזיה (FRIM) הוא בית גידול למגוון ביולוגי עשיר ומרשים:
 צמחים: האתר כולל כ-2,300 מינים של צמחים וסקולריים, ביניהם שרכים, שיחים, עשבים ואפיפיטים. בנוסף, תועדו כ-200 מינים של פטריות גדולות.
 חרקים: במקום מגוון רחב של מיני חרקים, ביניהם: 324 מיני פרפרים, 11 מיני גחליליות, 18 מיני חיפושיות זבל, 92 מיני נמלים ו-10 מיני טרמיטים.
 בעלי חוליות: האתר מהווה מקלט לבעלי חיים מקומיים, כולל: 233 מיני עופות, 62 מיני יונקים, 82 מיני זוחלים, 34 מיני דו-חיים ו-21 מיני דגים של מים מתוקים

האתר מגן על מספר לא מבוטל של מינים בסכנת הכחדה, כולל 13 מינים בסכנת הכחדה חמורה, 25 מינים בסכנת הכחדה ו-35 מינים פגיעים.

גלריה

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:מלזיה: גאוגרפיה
קטגוריה:מכוני מחקר
קטגוריה:יערנות