זאב וולפסון (אקולוג)

זאב וולפסון (ברוסית: Владимир Бенционович Вольфсон, "ולדימיר בנציונוביץ' וולפסון"; 4 באוגוסט 1944 – 22 בדצמבר 2009) היה אקולוג ומחזאי סובייטי־ישראלי, שכתב ספרים ומאמרים על המציאות האקולוגית בברית המועצות.

וולפסון היה ממתנגדי המשטר הבודדים שעסקו בביקורת על המשטר הסובייטי מהכיוון האקולוגי. הוא ידוע בעיקר כמחבר הספר "השמדת הטבע" (ברוסית: Уничтожение природы), שיצא לאור מחוץ לברית המועצות וביקר את האסון האקולוגי שנגרם במדינה.

 ביוגרפיה 
וולפסון נולד בעיר טוקמק בקירגיזסטן בשם ולדימיר וולפסון. משפחתו הגיעה לקירגיזסטן לאחר שפונתה מקרים במהלך מלחמת העולם השנייה. אביו, בן-ציון, היה פרופסור להיסטוריה. מאוחר יותר המשפחה עברה לגור בקזחסטן בעקבות משרה שקיבל האב באוניברסיטת קוסטנאי. היהדות הייתה חלק חשוב בחיי המשפחה.

 השכלה וקריירה 
וולפסון סיים בהצלחה את הפקולטה לגאוגרפיה באוניברסיטת מוסקבה ואת הפקולטה לקולנוע במכון לקולנוע על שם גרסימוב, והחל לעבוד כאקולוג וכתב מספר תסריטים לסרטים אקולוגיים בנושא הגנת הסביבה.

בשנת 1978 יצא לאור בגרמניה המערבית ספרו "השמדת הטבע". בספר תיאר וולפסון את האסונות הסביבתיים שנגרמו בברית המועצות עקב המדיניות הממשלתית בנושא. את הספר כתב וולפסון תחת שם בדוי "בוריס קומרוב" (Борис Комаров). מאז הספר הודפס מחדש מספר פעמים, ונכלל באנתולוגיה "עבודות קלאסיות על אקולוגיה (המאות ה-19-20)". בשנת 1980 הודפס הספר באנגלית ובשנת 1981 ברוסית.

בשנות השבעים עסק באיסוף מידע על החרבת כנסיות ומנזרים במוסקבה ובטבעת הזהב בידי הממשלה הסובייטית והעביר את ממצאיו למערב. בברית המועצות יצא הספר במסגרת סמיזדאט בשנת 1978, ובגרמניה ב־1980.

שני הספרים היו יוצאי דופן, משום שמעולם לפני כן לא עסקו בברית המועצות בענייני אקולוגיה. בעקבות פעולות מחתרתיות שהיה מעורב בהן הוא נחקר על ידי הק.ג.ב.

וולפסון עלה לארץ ב-4 במאי 1981. הוא קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית ועבד בה בשנים 1982–2004. משנת 2005 עבד כחוקר עצמאי, ושיתף פעולה עם מספר חוקרים, אוניברסיטאות ומרכזים מדעיים בנושאים סביבתיים. הוא חקר יחסים בינלאומיים, כולל יחסי איראן עם רוסיה בקשר לאקולוגיה של האזור. לאחר תאונת צ'רנוביל, וולפסון השתתף בוועדת המומחים שחקרה את תוצאות האסון. הוא גם ריכז את חלוקת הסיוע ההומניטרי והרפואי לילדים שנפגעו. בנוסף עבד כיועץ בכיר בתחום הגנת הסביבה.

בשנת 1994 פורסם באנגלית ספרו החדש של וולפסון, "גאוגרפיה של הישרדות: אקולוגיה בעידן הפוסט-סובייטי". בספר נבחנו על ידו ההיבטים הבינלאומיים של בעיות סביבתיות במדינות ברית המועצות לשעבר והמזרח התיכון. הספר התקבל בתחילה בקרירות על ידי הקהילה המדעית בטענה שלא חידש מספיק.

לאחר מותו, הספר "גאוגרפיה של הישרדות" יצא לאור מחדש בהוצאת רות'לדג' בשנת 2015.

וולפסון גם כתב מאמרים בתחומים שונים. מאמריו פורסמו בעיתונים "וסטי", "נובוסטי נדלי" ובכלי תקשורת ישראליים אחרים בשפה הרוסית, וכן בעברית ובאנגלית. בשנותיו האחרונות פעל גם במסגרת ערוץ 9 ואתר ZMAN.com.

 הספר "השמדת הטבע" 
בין השנים 1970–1977 עבד וולפסון בתוכניות טלוויזיה סובייטית בנושאים ביולוגים וסביבתיים. עבודתו נתנה לו הזדמנויות רבות לבקר באתרים ושמורות טבע שאת מצבם תיאר בספר. עבודתו אפשרה לו גישה לאנשים העוסקים בנושאים סביבתיים ולמסמכים שלא פורסמו. הוא גם טייל במקומות שונים סביב מוסקבה ובשמורות טבע וראה בעיניו חלק מהמידע שפרסם.

כתב היד הוברח מברית המועצות על ידי מתנגדי המשטר והודפס מחוץ למדינה.

במערב זכה וולפסון להכרה והערכה על סיפרו "השמדת הטבע". הספר היה קליל וגם מפורט. הספר הוכר כיצירה קלאסית על אקולוגיה, ובשנת 1983 קיבל את פרס גמברינוס. בברית המועצות, ספרו הופץ באופן בלתי חוקי, והוחרם על ידי המשטר. לאחר היחלשות המשטר, הוא זכה לשבחים מצד אנדריי סחרוב, אלכסיי יבלקוב, ולאחר מכן אל גור, אך הספר הצליח יותר במערב מאשר במולדתו.

 חיים אישיים 
וולפסון נפטר בשנת 2009 והותיר אחריו שני בנים.

קישורים חיצוניים









הערות שוליים

קטגוריה:אקולוגים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:חושפי שחיתויות
קטגוריה:ביולוגים סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:דיסידנטים