לנדסאט 1

לנדסאט 1 (באנגלית: Landsat 1; שם קוד: LS-1), שנקרא בעבר לוויין טכנולוגיית משאבי כדור הארץ (שם קוד: ERTS-A או ERTS-1), היה הלוויין הראשון בתוכנית לנדסאט של ארצות הברית. הוא היה גרסה משופרת של לוויין המטאורולוגיה נימבוס, 4 ושוגר ב-23 ביולי 1972 על ידי טיל דלתא 0900 מבסיס חיל החלל ונדנברג בקליפורניה.

הוא היה הלוויין הראשון שנשא סורק רב-ספקטרלי.

החללית שהייתה במסלול קוטבי שימשה כפלטפורמה מיוצבת מכוונת לכדור הארץ, לאיסוף מידע על משאבי חקלאות ויערנות, גאולוגיה ומשאבי טבע, הידרולוגיה ומשאבי מים, גאוגרפיה, קרטוגרפיה, זיהום הסביבה, אוקיינוגרפיה ומשאבי ים, ותופעות מטאורולוגיות.

 רקע 
ממוזער|סקיצה של לנדסאט 1. תוכנן עבור לווייני מזג האוויר של אותה תקופה, לנדסאט 1 היה דומה באופן בולט ללווייני נימבוס.
תוכנית לווייני משאבי כדור הארץ הרב-סוכנותית החלה ב-1966 על ידי מחלקת הפנים של ארצות הברית. מטרת התוכנית הייתה לאסוף נתונים מכדור הארץ באמצעות טכניקות חישה מרחוק. בשנה שלאחר מכן בוצעה מחקר היתכנות עבור לוויין טכנולוגיית משאבי כדור הארץ (ששמו שונה מאוחר יותר ללנדסאט 1). לשכת התקציב (BOB) לא העניקה מימון לבניית הלוויין, אך סיפקה 2 מיליון דולר להמשך מחקרי ההיתכנות.

 עיצוב הלוויין 
 פיתוח 
מחקרי הגדרה לשני לווייני תצפית כדור הארץ החלו ב-1967. הלוויינים נקראו לוויין טכנולוגיית משאבי כדור הארץ והיו ידועים באופן אינדיבידואלי כ-ERTS-A ו-ERTS-B.

ב-1970, ג'נרל אלקטריק נבחרה כקבלן הראשי עבור ERTS-A. הלוויין יוצר על ידי חטיבת החלל של GE בוואלי פורג'.

 תפעול 
החללית הייתה בגובה 3 מטר ובקוטר 1.5 מטר. שני מערכי פאנלים סולאריים, כל אחד באורך 4 מטר, עם מפרק ציר יחיד, יצרו חשמל עבור החללית. משקל ההמראה של ERTS-A היה .

ההנעה העיקרית של החללית כללה שלושה מדחפים של הידרזין. מערכת בקרת גישה אפשרה לשמור על כיוון החללית בטווח של פלוס או מינוס 0.7 מעלות בכל שלושת הצירים.

תקשורת החללית כללה תת-מערכת פיקוד שפעלה בתדרים של 154.2 ו-2106.4 מגה-הרץ ותת-מערכת מודולציה מקודדת דופק (PCM) צר-רצועה של טלמטריה, שפעלה בתדרים של 2287.5 ו-137.86 מגה-הרץ, עבור נתוני תחזוקת החללית, גישה וביצועי חיישנים. נתוני וידאו ממערכת שלוש המצלמות של Return Beam וידיקון (RBV) הועברו הן בזמן אמת והן במצב מקליט קלטות בתדר 2265.5 מגה-הרץ, בעוד המידע מהסורק רב-ספקטרלי (MSS) הוגבל לרוחב פס של תדר רדיו של 20 מגה-הרץ בתדר 2229.5 מגה-הרץ.

הלוויין נשא גם שני מקליטי וידאו רחב-רצועה (WBVTR) שיכלו לאחסן עד 30 דקות של נתוני סורק או מצלמה, מה שנתן לחיישני החללית יכולת כיסוי כמעט גלובלית.

הלוויין היה מצויד גם במערכת איסוף נתונים (DCS) לאיסוף מידע מתחנות קרקעיות מצוידות בנפרד ולהעברת הנתונים לתחנות רכישה מרכזיות. בשל מסלול הלוויין, ניתן היה לקבל נתונים לפחות כל 12 שעות. לא התבצע עיבוד נתונים של אותות על הלוויין. העיצוב של ה-DCS הגיע מפלטפורמת נימבוס 3, אז נקרא מערכת החקירה, ההקלטה והמיקום (IRLS).

 חיישנים 
ל-ERTS-A היו שני חיישנים להשגת מטרותיו העיקריות: קרן החזרה (RBV) וה-MSS.

ה-RBV יוצר על ידי תאגיד הרדיו של אמריקה (RCA). ה-RBV אסף תמונות צילום של הספקטרום הנראה ואינפרא אדום קרוב של כדור הארץ. בזמן השיגור, ה-RBV נחשב לחיישן הראשי.

ה-MSS תוכנן על ידי וירג'יניה נורווד בחברת Hughes Aircraft Company, שגם ייצרה אותו. נורווד מכונה "אם הלנדסאט". החיישן נחשב לחיישן ניסיוני, והיה החיישן המשני, עד שמדענים סקרו את הנתונים שהועברו חזרה לכדור הארץ. לאחר סקירת הנתונים, ה-MSS נחשב לחיישן הראשי. ה-MSS היה סורק בעל ארבעה ערוצים שאסף תמונות רדיו-מטריות של כדור הארץ.

 משימה 
ממוזער|ERTS-A על טיל דלתא 0900 על כן השיגור
 שיגור 
ERTS-A שוגר ב-23 ביולי 1972 על טיל דלתא 0900 מבסיס חיל האוויר ונדנברג בקליפורניה. החללית הוצבה במסלול סינכרוני לשמש, בגובה שבין 907 ל-915 ק"מ. החללית הוצבה במסלול עם הטיה של 99 מעלות, שהקיפה את כדור הארץ כל 103 דקות. זה היה הלוויין הראשון ששוגר במטרה הבלעדית לחקר ולניטור כדור הארץ.

עם הגעתו למסלול, שונה שמו ל-ERTS-1. ב-14 בינואר 1975, שמונה ימים לפני ש-ERTS-B עמד להיות משוגר, הודיעה נאס"א כי שמו של ERTS-1 יעודכן ללנדסאט 1 ושמו של ERTS-B לאחר השיגור יהיה לנדסאט 2.

 תפעול 
מקליטי הקלטות של לנדסאט 1 חוו תקלה בינואר 1978, והלוויין הוצא משירות.

 תוצאות 
ממוזער|אזור מפרץ סן פרנסיסקו כפי שצולם על ידי ERTS-1
משיגורו ועד 1974, לנדסאט 1 שידר למעלה מ-100,000 תמונות, שכיסו יותר מ-75% משטח כדור הארץ. רוב התמונות הללו צולמו באמצעות הסורק הרב-ספקטרלי. ב-5 באוגוסט 1972, קרן החזרה הווידיקונית כשלה לאחר שצילמה רק 1690 תמונות.

ב-1976, לנדסאט 1 גילה אי זעיר ובלתי מיושב במרחק 20 קילומטרים מחוף מזרח קנדה. אי זה כונה לאחר מכן אי לנדסאט על שם הלוויין.

ה-MSS סיפק יותר מ-300,000 תמונות במהלך חיי הלוויין. נאס"א פיקחה על 300 חוקרים שהעריכו את הנתונים שלנדסאט 1 שידר חזרה לכדור הארץ.

תמונות לנדסאט 1 שימשו במחקר הראשון של מדד הצמחייה בנורמליזציה של ההבדל (NDVI), שמשמש בתור מדד נפוץ של ירוקות הצמחייה העולמית.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 
 הערות שוליים 

 ביבליוגרפיה 


קטגוריה:לוויינים אמריקאיים