צבי טנא

צבי טנא (2 ביולי 1929 – 3 בספטמבר 2024) היה דיפלומט ישראלי שכיהן, בין היתר, בתפקידים שונים בטורקיה ובצרפת, וכן כשגריר ישראל בגבון, באקוודור ובצ'ילה.

 ביוגרפיה 
נולד כצבי כהן, גדל והתחנך בתוניסיה. ב-1949 סיים את . בנעוריו היה חבר בתנועת נוער ציונית, וב-1951 עלה לארץ, עם חבריו לתנועה. לאחר עלייתו הצטרף לקיבוץ כרמיה (שנוסד ב-1950, זמן קצר לפני עלייתו, על ידי גרעין של עולים מתוניסיה ומצרפת).

לאחר שעזב את הקיבוץ, החל לעבוד ב-1959 במשרד החוץ ואז עבר לגור בירושלים, וגם שינה את שם משפחתו ל"טנא". במהלך עבודתו שירת במדינות שונות ובהן טורקיה (בשנים 1962–1967) וצרפת (בשנים 1974–1979).צבי טנא – דף קורות חיים במשרד החוץ.

ב-1973 היה שגריר ישראל בגבון, וכיהן שם כמה חודשים, עד נובמבר 1973.כהונתו בגבון הסתיימה כי גבון ניתקה את יחסיה עם ישראל באוקטובר 1973, לאחר פרוץ מלחמת יום כיפור, ובזמן זה גם נודע על מות בנו במלחמה. ראו פירוט בהמשך.  בשנים 1984–1987 היה שגריר ישראל באקוודור, ובשנים 1987–1989 היה שגריר ישראל בצ'ילה.

במקביל לעבודתו סיים תואר ראשון, שני ושלישי. ב-1962 סיים תואר ראשון בכלכלה ובסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1979 סיים תואר שני ביחסים בין-לאומיים וב-1982 סיים תואר שלישי, גם כן ביחסים בין-לאומיים.

ב-1999 פרש לגמלאות ממשרד החוץ.היותו במעמד "אב שכול" אפשרה לו, לפי הכללים הנהוגים בשירות המדינה, לדחות את גיל פרישתו לגמלאות, והוא פרש בהגיעו לגיל 70.

 חיים אישיים 
טנא היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, מרגלית, היה אב לבן ובת. הוא התגרש ב-1956. כמה שנים לאחר הגירושין עברה אשתו לשעבר להתגורר בפריז עם בתם, ושם סיימה תואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית.

בנו, עמוס (1953–1973), נהרג במלחמת יום הכיפורים.

אשתו השנייה הייתה רות טנא, שבנישואיהם כבר הייתה אם לבת מנישואיה הראשונים.

התגורר בשכונת קטמון בירושלים.

בין חבריו היו פרופ' קלוד סיטבון ומשה מזרחי (במאי קולנוע).

 מות בנו והנצחתו 
בנו של טנא, עמוס, גויס לצה"ל בנובמבר 1971 והוצב לחיל השריון. לאחר שהשתלם בבית-הספר לשריון בקורס טענים-קשרים ובקורס מפקדי טנקים, נשלח ליחידת שריון בדרום הארץ. במלחמת יום הכיפורים השתתף עמוס בקרבות הבלימה נגד המצרים בסיני. ב-7 באוקטובר 1973 נפל בקרב. זמן מה היה מוגדר כחלל שמקום קבורתו לא ידוע. לאחר שצוות חיפושים מצא את הטנק שלו על שפת תעלת סואץ וגם גופתו נמצאה, נקבר בחלקה הצבאית של בית-העלמין בהר הרצל בירושלים.

מותו של בנו השפיע על טנא בהמשך חייו והוא השתתף באירועים שונים להנצחתו. כך, הקימה המשפחה בעזרת ידידים, מועדון קולנוע לצעירים לזכר בנם, במרכז הקהילתי של קריית יובל בירושלים. המועדון הוקם כדי לסמל את תוכניותיו של עמוס, שטרם מותו התעניין בתחום הקולנוע, והתעתד גם ללמוד קולנוע לאחר סיום שירותו.

ב-2020 נוסד מיזם בשם "אבנים עם לב אדם" על ידי ארגון "נאוה" מתוך מטרה ליצור חיבור בין ישראל לבין המשפחות השכולות בארץ ובתפוצות. משפחות שכולות המתגוררות בחו"ל, שלא יכלו לעלות לקבר יקיריהם, בגלל מגפת הקורונה, עיטרו חלוקי נחל שנשלחו באמצעות נציגויות ישראל בעולם והדואר הדיפלומטי לישראל. חלוקי הנחל המעוטרים הונחו על ידי מתנדבים מקרב עובדי משרד החוץ על קברי הנופלים. בערב יום הזיכרון, שר החוץ גבי אשכנזי, ומנכ"ל משרד החוץ, אלון אושפיז, הניחו חלוק נחל על קברו של עמוס טנא כהן, כשאת חלוק הנחל שלחה מצרפת מרגלית, אמו של עמוס.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:כרמיה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בצ'ילה
קטגוריה:שגרירי ישראל באקוודור
קטגוריה:קטמון: אישים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024