אוסקר אנדרווד

אוסקר ויילדר אנדרווד (באנגלית: Oscar Wilder Underwood; 6 במאי 1862 – 25 בינואר 1929) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, ומועמד לנשיאות ארצות הברית בשנים 1912 ו־1924. הוא היה הראשון ששימש רשמית כ"מנהיג סיעת הרוב" בסנאט של ארצות הברית, והאדם היחיד שכיהן כמנהיג הדמוקרטים הן בבית הנבחרים והן בסנאט.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
אנדרווד נולד ב־6 במאי 1862 בלואיוויל שבקנטקי, כבן הבכור מבין שלושה ילדים לעורך הדין ואיש האחוזות יוג'ין אנדרווד ולאשתו השנייה פרדריקה. סבו מצד אביו, ג'וזף אנדרווד, היה חבר קונגרס וסנאטור מקנטקי ואף כיהן כשופט בבית המשפט העליון של קנטקי. מצד אמו היה נכדו של סוחר כותנה ששימש ראש עיריית פיטרסבורג, וירג'יניה.

ב־1865 עברה המשפחה לסיינט פול שבמינסוטה, בתקווה שהאקלים יסייע לבריאותו של אוסקר שסבל מברונכיט כרוני. לאחר עשר שנים חזרו ללואיוויל, שם למד בבית הספר הפרטי "Rugby University School" וב-1879 השלים את לימודיו. לאחר מכן למד באוניברסיטת וירג'יניה, הצטיין בנאומים, ואף נבחר לנשיא אגודת ג'פרסון. במהלך חייו קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולומביה (1912) ואוניברסיטת הרווארד (1922).

אנדרווד נישא פעמיים: ב־1885 לאאוג'ניה מאסי, ממנה נולדו לו שני בנים; היא נפטרה ב־1900. ב־1904 נישא בשנית לברטה וודוורד, בתו של ותיק צבא האיחוד.

לאחר סיום לימודיו, חזר אנדרווד למינסוטה כדי להתחיל בקריירה המשפטית. עם זאת, אחיו למחצה הגדול ויליאם שכנע אותו במהרה בהזדמנויות טובות יותר הצפויות לו בברמינגהאם שבאלבמה. לשם הוא עבר בספטמבר 1884 והקים משרד עורכי דין מצליח, בו עבד במשך עשור, בין היתר עם ג'יימס ג'יי גארט.

 קריירה פוליטית 
ב־1892 מונה ליו"ר הוועד הדמוקרטי במחוז הבחירה החדש של אלבמה, שנוסף לאחר מפקד האוכלוסין של 1890. ב־1894 נבחר לראשונה לבית הנבחרים, אך יריבו ערער בהצלחה על התוצאות והוא נאלץ להתפטר. הוא חזר להתמודד וזכה שוב במושב, ובסך הכול כיהן תשע כהונות עד 1915.

בשנים 1900–1901 שימש כמצליף המיעוט הדמוקרטי הראשון בבית הנבחרים, ומ־1911–1915 היה מנהיג הרוב. בתקופה זו תמך ברפורמות הפרוגרסיביות של וילסון, והשפיע רבות על מינוי מקורבים למשרות פדרליות. בנוסף, היה אנדרווד היוזם של חוק ההכנסות של 1913 (המכונה גם "תעריף אנדרווד"), שהפחית את שיעורי המכס והטיל מס הכנסה פדרלי.

בבחירות לנשיאות ב-1912 התמודד אנדרווד התמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, אך הפסיד לוודרו וילסון לאחר 46 סבבי הצבעה, וסירב להצעת וילסון להתמודד כסגנו.

ב־1914 נבחר לסנאט, וב־1920 הפך למנהיג המיעוט הדמוקרטי. הוא השתתף בוועידת וושינגטון לנושאי חימוש ימי (1921–1922), וסייע בגיבוש אמנת חמש המעצמות לצמצום הצי. הוא נודע גם כמתנגד חריף לחוק האיסור, והדגיש כי חקיקה זו גוזלת סמכויות מהמדינות.

בבחירות לנשיאות ב-1924 שוב התמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, ואף הוביל את המאבק נגד הקו קלוקס קלאן בוועידה הדמוקרטית הלאומית. הוא הזהיר כי "הקלאן מהווה איום לאומי – או הם ישרדו או אמריקה תשרוד, אך לא שניהם". יחד עם תומכיו ניסה להעביר החלטה במצע המפלגה שתגנה את הקלאן, אולם נכשל בהפרש זעום של קול אחד בלבד, מה שהוביל לפילוג במפלגה. אף שבשלב מסוים צבר תמיכה ניכרת במועמדותו, בסופו של דבר נבחר ג'ון ויליאם דייוויס כמועמד פשרה.

ב־1926 פרש מהסנאט לאחר שהבין כי התנגדותו לקלאן החלישה את מעמדו הפוליטי.

 שנותיו האחרונות ומורשתו 
לאחר פרישתו חי באחוזת וודלאון שבמחוז פיירפקס בווירג'יניה, שם חיבר את ספרו היחיד, Drifting Sands of Party Politics (1928), ובו מתח ביקורת על רגולציה מוסרית, חקיקה פדרלית מיותרת ומעורבות יתר במדיניות חוץ.

ב־1929 לקה בשני מקרים של שבץ וב-25 בינואר נפטר בביתו. בהתאם לבקשתו נקבר בברמינגהאם שבאלבמה, לצד אשתו הראשונה.

מרבית כתביו שמורים בארכיון ההיסטורי של אלבמה ובאוניברסיטת וירג'יניה. הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי כלל אותו בספרו Profiles in Courage בזכות עמידתו מול הקלאן. ביתו בוושינגטון הוכר כאתר לאומי היסטורי ב־1976, ואחוזת וודלאון עצמה הוכרה כאתר לאומי ב־1998. בשנת 1990 הוכנס ל"היכל התהילה של הגברים מאלבמה".

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לואיוויל: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1912
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929