המשמר הלאומי של מחוז קולומביה

המשמר הלאומי של מחוז קולומביה (באנגלית: District of Columbia National Guard; בראשי תיבות: DCNG) הוא כוח המילואים הצבאי של מחוז קולומביה, הפועל במעמד ייחודי בארצות הברית, שכן הוא היחיד מבין יחידות המשמר הלאומי במדינה הכפוף ישירות לנשיא ארצות הברית. המשמר פועל הן כרכיב קרקעי והן כרכיב אווירי, ותפקידו להגן על מוסדות הממשל הפדרלי, לספק סיוע ביטחוני בשעת חירום, ולפעול בגיוס פדרלי בעת מלחמה או משבר לאומי.

 היסטוריה 
שורשי המשמר הלאומי של מחוז קולומביה (D.C. National Guard) קדומים להקמת המחוז עצמו, להקמת הצבא הסדיר ואף להיווסדות ארצות הברית. עוד טרם הוקמה וושינגטון די. סי., חיילי מיליציה אזרחיים התארגנו ביחידות מקומיות בג'ורג'טאון (שכונה) שורשי המשמר הלאומי של מחוז קולומביה (D.C. National Guard) קדומים להקמת המחוז עצמו, להקמת הצבא הסדיר ואף להיווסדות ארצות הברית. עוד טרם הוקמה וושינגטון די.סי., חיילי מיליציה אזרחיים התארגנו ביחידות מקומיות בג'ורג'טאון ובליידנסברג, ולקחו חלק במלחמת העצמאות האמריקנית. בין חברי המיליציות נמנה פרנסיס סקוט קי, אשר שירת כסגן בארטילריה של ג'ורג'טאון במלחמת 1812, ולימים חיבר את מילות ההמנון האמריקני בעת מצור פורט מקהנרי.

עם כינון הממשל הפדרלי, מייסדי האומה דגלו בקיומו של צבא סדיר קטן לצד מערכת מיליציות מדינתיות נרחבת, מתוך רצון למנוע ריכוז כוח צבאי העלול לשמש לכפיית רצון פוליטי. הקונגרס הכיר במיליציות ב־1792 כעמוד השדרה של הממסד הצבאי, ולימים הן קיבלו את שמן הנוכחי – המשמר הלאומי.

חוק ה־Residence Act משנת 1790 קבע את הקמת עיר הבירה, וחוק ה־Organic Act משנת 1801 ייעד את וושינגטון די.סי. כבירת ארצות הברית והעמיד אותה תחת סמכות הקונגרס. היעדר מושל מקומי הציב שאלה באשר לכוח שיגן על העיר. נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון, שחזקה בידיו כי מצב זה עלול לאפשר למיליציה מדינתית לכפות רצון פוליטי ואף לאיים על הממשל, יזם את הקמת המשמר הלאומי של מחוז קולומביה. בשנת 1802 נערך הטקס הראשון של הכוח החדש, היחיד מבין כוחות המשמר הלאומי שמטרתו משימה לאומית – הגנה על מוסדות הממשל הפדרלי.

ובליידנסברג, ולקחו חלק במלחמת העצמאות האמריקנית. בין חברי המיליציות נמנה פרנסיס סקוט קי, אשר שירת כסגן בארטילריה של ג'ורג'טאון במלחמת 1812, ולימים חיבר את מילות ההמנון האמריקני בעת מצור פורט מקהנרי.

עם כינון הממשל הפדרלי, מייסדי האומה דגלו בקיומו של צבא סדיר קטן לצד מערכת מיליציות מדינתיות נרחבת, מתוך רצון למנוע ריכוז כוח צבאי העלול לשמש לכפיית רצון פוליטי. הקונגרס הכיר במיליציות ב־1792 כעמוד השדרה של הממסד הצבאי, ולימים הן קיבלו את שמן הנוכחי – המשמר הלאומי.

בבוקר 11 בספטמבר 2001, קצין תורן מ־113 כנף האוויר של המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה התקשר לקצין קשר בשירות החשאי כדי לברר אם הפיגועים בניו יורק הובילו להגבלות כלשהן במרחב האווירי. דקות לאחר מכן התקשר השירות החשאי עם הוראות מהבית הלבן להעלות לאוויר מטוסי F-16. הפנטגון זה עתה נפגע, והבית הלבן ידע שמטוס נוסף – טיסת יונייטד 93 – נחטף.

לאחר שיחה עם מרכז המבצעים של הבית הלבן, הורה מפקד הכנף על המראה בהולה (Scramble) כדי להציב סיור אווירי קרבי מעל וושינגטון הבירה ולהרתיע כל מטוס הנמצא בטווח 20 מיילים, "בכל אמצעי נדרש… כדי למנוע פגיעה בבניין במרכז העיר".

כאשר הצוות הראשון של ה־F-16 חזר בשל מחסור בדלק, המריא הצוות הבא. לא היה זמן לחמש את המטוסים בטילים, ולכן כל מטוס יצא למשימה עם 500 כדורי אימון בלבד – די לכ־5 שניות של ירי. בשלב זה האמינו כי ייתכן וישנם עוד מטוסים עוינים. כל טייס התחייב לעשות כל שנדרש כדי לעצור מטוס עוין, כולל התנגשות פיזית במטוס החטוף. בשלב זה, מטוסי קרב מבסיס לנגלי והמטוסים של המשמר הלאומי של מחוז קולומביה תיאמו ביניהם. טיסת 93 כבר לא היוותה איום, אך שתי היחידות פעלו יחד ללוות מטוסים אל מחוץ למרחב האווירי.

בינתיים, עם מידע חלקי בלבד שלפיו מספר אנשים בפנטגון נהרגו וכמה נוספים נפצעו, המריאו טייסי מסוק של המשמר הלאומי היבשתי של מחוז קולומביה משדה התעופה הצבאי דייווידסון לאתר הפגיעה. הם החלו בפינוי פצועים לבית החולים וולטר ריד ובהחזרת צוותים רפואיים חזרה לפנטגון.
ממוזער|185x185 פיקסלים|כוחות המשמר הלאומי של מחוז קולומביה מאבטחים את ועידת פסגת נאט"ו, 2024
בימים שלאחר 11 בספטמבר, גויסו 600 חיילים מהמשמר הלאומי היבשתי של מחוז קולומביה לאבטחת אתרים בעיר, כולל גבעת הקפיטול. יחידת ה־Mobilization Augmentation Command התייצבה מיד לשירות, והייתה ליחידה הראשונה במשמר הלאומי שגויסה למלחמה העולמית בטרור. חיילי ואנשי צוות אוויר של המשמר הלאומי של מחוז קולומביה המשיכו להעניק סיוע במדינה, באבטחת Joint Base Anacostia–Bolling, Joint Base Andrews והפנטגון.

בשנות ה־60 הופעל הכוח במספר רב של הפגנות נגד מלחמת וייטנאם ובעצרות תנועת זכויות האזרח. לאחר רצח מרטין לותר קינג הבן ב־1968, פרצו מהומות ברחבי המדינה, ולמעלה מ־1,800 חיילים גויסו לאבטחת העיר, רבים מהם תוך השארת בתיהם ומשפחותיהם ללא הגנה.

המשמר ממשיך במסורת של שירות בבירה, באבטחת אירועים עירוניים ולאומיים, ובהם חגיגות יום העצמאות במול, מצעד מיליון הגברים, טקס חנוכת האנדרטה למרטין לותר קינג הבן והלוויות ממלכתיות. אנשיו פעלו גם באסונות טבע, ביניהם הוריקן קתרינה, סופת השלגים של 1996, "סופת השלגים הגדולה" של 2010, הוריקן איירין, הוריקן סנדי ואחרים.

 מבנה 
ממוזער|160x160 פיקסלים|סמל המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה (D.C. Air National Guard)

 המשמר הלאומי היבשתי של מחוז קולומביה (D.C. Army National Guard) 
המשמר הלאומי היבשתי של מחוז קולומביה הוא רכיב היבשה של המשמר הלאומי המחוזי. הוא הוקם בשנת 1802 ביוזמת הנשיא תומאס ג'פרסון, במטרה להגן על מחוז קולומביה שזה עתה נוסד. בניגוד למשמרים הלאומיים המדינתיים, הפיקוד העליון בו מופקד בידי מפקד כללי (Commanding General) ולא בידי Adjutant General, והוא היחיד שמופעל ברמת "מדינה" על ידי נשיא ארצות הברית בעת חירום טבעי או אזרחי.

מטה הכוחות המשותפים (Joint Forces Headquarters, District of Columbia Army National Guard) ומחלקת המטה הראשית מעניקים שליטה, פיקוח ותיאום לכל פעולות היבשה והאוויר במסגרת המשמר, ומספקים תמיכה לכלל החיילים המשויכים לארגון. המטה מקיים מסורת של סיוע צבאי בטקסי השבעה נשיאותיים ובאירועי ביטחון לאומי מיוחדים (National Special Security Events), מסורת שנמשכת עוד מהשבעתו של ג'ורג' וושינגטון ב־1789.

המשמר הלאומי היבשתי של מחוז קולומביה כולל את היחידות המרכזיות הבאות:
ממוזער|221x221 פיקסלים|מטוס F-16D מטייסת הקרב ה־121 בבסיס חיל האוויר אנדרוז, 16 בינואר 2008.
 פיקוד רכיב היבשה (Land Component Command)
 פיקוד הכוחות ה־74 (74th Troop Command)
 גדוד המשטרה הצבאית ה־372 ("יד אדומה")
 פלוגת התובלה ה־547
 פלוגת האחזקה ה־104
 יחידת ההסברה ה־715
 פיקוד/יחידת הרפואה
 המכון האזורי להכשרה ה־270
 גדוד התעופה 1-224 לאבטחה ותמיכה
 גדוד התעופה 1-226 לתמיכה כללית
 יחידה 4 לתובלה אווירית מבצעית
 להקת 257 ("להקת בירת האומה")
 צוות התמיכה האזרחית ה־33
 פיקוד התגבור הרב־סוכנויות (Multi-Agency Augmentation Command)

ממוזער|177x177 פיקסלים|סמל המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה (D.C. Air National Guard)
ממוזער|221x221 פיקסלים|מטוס F-16D מטייסת הקרב ה־121 בבסיס חיל האוויר אנדרוז, 16 בינואר 2008.

 המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה (D.C. Air National Guard) 
המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה הוא רכיב המילואים האווירי של חיל האוויר במסגרת המשמר הלאומי המחוזי. ראשיתו ב־10 באפריל 1941, עם הקמת טייסת התצפית ה־121, שהיא היחידה הוותיקה ביותר במשמר האווירי המחוזי, ואחת מ־29 טייסות התצפית המקוריות של המשמר הלאומי האמריקני שהוקמו לפני מלחמת העולם השנייה.

ככוח הפועל בשטח פדרלי, יחידות המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה כפופות ישירות לנשיא ארצות הברית, באמצעות לשכת המפקד הכללי של המשמר הלאומי המחוזי, בעת חירום טבעי או אזרחי.
 המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה כולל את היחידות המרכזיות הבאות:
 מטה המשמר הלאומי האווירי של מחוז קולומביה
 הכנף ה־113 (113th Wing)
 קבוצת המבצעים ה־113 (113th Operations Group)
 טייסת הקרב ה־121 (F-16C/D Fighting Falcon)
 טייסת התובלה ה־201 (C-40C)
 קבוצת האחזקה ה־113 (113th Maintenance Group)
 קבוצת התמיכה המבצעית ה־113 (113th Mission Support Group)
 קבוצת הרפואה ה־113 (113th Medical Group)

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:מילואים בארצות הברית
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית