גנטיקה אקולוגית

גנטיקה אקולוגית היא תת-תחום בביולוגיה שחוקר איך שינויים גנטיים באוכלוסיות קשורים לשינויים בסביבה – גם בסביבה החיה (ביוטית) וגם בתנאים הפיזיים (אביוטיים, כמו אקלים)

בגנטיקה של אוכלוסיות תפקיד הסביבה באבולוציה הסתגלותית נוטה להישאר חבוי, שכן היא מתארת שינויי תדירויות גנים באמצעות נוסחאות מתמטיות ומניחה תנאים קבועים. לעומתה הגנטיקה האקולוגית מתמקדת בהבנת הקשר הישיר בין שונות גנטית לשונות סביבתית. למשל, איך תכונות נראות שונות (פנוטיפים) משקפות שונות גנטית שמושפעת מהסביבה. הופעתם של כלי מחקר מולקולריים והתפתחות האקולוגיה המולקולרית בתוך תחום הגנטיקה האקולוגית הרחיבו מאוד את ההיקף המושגי של התחום בתחילת המאה ה-21.

מקורותיה של הגנטיקה האקולוגית נטועים בהסינתזה האבולוציונית המודרנית שבה הושגה האינטגרציה בין הגנטיקה של גרגור מנדל לאבולוציה הדרוויניסטית באמצעות עבודותיהם התאורטיות של רונלד פישר ס. רייט וג'. ב. ס. הלדיין, ובאמצעות עבודותיהם המושגיות והכתיבה המשפיעה של ג'. הקסלי, דובז’נסקי וה. ג’. מולר. באופן טבעי רוב המחקר האבולוציוני בשלב הראשון התרכז בכוחות שגורמים לשינויים בתדירויות גנים וגנוטיפים בתוך אוכלוסיות.

נקודת המבט שהתמקדה בגנים לא הייתה מוקד המחקר המרכזי עבור חלק גדול מהחוקרים בשטח, הכוללים חוקרי טבע, זואולוגים ואקולוגים. הם התמקדו בברירה טבעית ככוח האבולוציוני היחיד היכול ליצור הסתגלות – ההתאמה בין אורגניזם לסביבתו. עם זאת, הדגש שלהם היה על תפקיד הסביבה בתהליך ההסתגלות.

גנטיקה אקולוגית חוקרת תהליכים אבולוציוניים, במיוחד הסתגלות באמצעות ברירה טבעית, בהקשר אקולוגי, במטרה להסביר את הדפוסים הפנוטיפיים הנצפים בטבע. בעוד שגנטיקה אבולוציונית נוטה להיות ענף של מתמטיקה שימושית המבוסס על עקרונות מנדליים, גנטיקה אקולוגית נשענת על אינטראקציה הדדית בין תיאוריה לבין תצפיות אמפיריות מניסויי שטח ומעבדה.

הערות שוליים

קטגוריה:אבולוציה