אברהם פיינברג

אברהם (אייב) פיינברג (1908 – 5 בדצמבר 1998) היה איש עסקים יהודי-אמריקאי, פילנתרופ ופעיל ציוני.
ביוגרפיה
אברהם פיינברג נולד וגדל בברונקס. למד משפטים לתואר ראשון באוניברסיטת פורדהם והשלים תואר שני באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1936. בהמשך השלים גם תואר דוקטור.
קריירה עסקית
פיינברג נולד למשפחה שעסקה בטקסטיל, דור שני בארצות הברית. כנער סייע לאביו בעסקי ייצור גרבי ניילון שלו, אך לאחר שסיים את לימודיו האקדמיים, החל, יחד עם גיסו, בהרחבת העסק המשפחתי, בין השאר בהשקעות בנדל"ן ובבנקאות. אחר כך הצטרף להקמת בנק ההשקעות "אמריקן טראסט", שרוב מניותיו הוחזקו בידי בנק "סוויס-ישראל טרייד בנק" שהוקם על ידי ממשלת ישראל ב-1950. לימים נחשף כי הקמת בנק "סוויס-ישראל" נועדה, בין היתר, לסייע בהעברות הכספים ובמימון של פעילות "המוסד" ברחבי העולם.

בשנת 1966 עמד בראש הקבוצה שקיבלה זיכיון מחברת קוקה-קולה להקים מפעל בישראל. זאת לאחר לחץ כבד שהפעילה יהדות ארצות הברית עקב טענות כי החברה נכנעה לחרם הערבי, לאחר שנסוגה מהסכמתה לתת זיכיון להקמת מפעל בישראל. החברה הכחישה כניעה לחרם וטענה שההחלטה הייתה בגלל שהשוק בישראל קטן ולא כלכלי. במרץ 1967 הודיעה הקבוצה שהמפעל יוקם בבני ברק, בניית המפעל, בשם "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים", החלה באוגוסט 1967⁩ והוא החל לפעול במרץ 1968. משקה הקולה הפך תוך זמן קצר למוצר מצליח ופופולרי בישראל, שגרף רווחים גדולים. פיינברג החליט להעניק למנהלים הבכירים בחברה עמיאל (עמי) בראון ומוזי ורטהיים 10% ממניות החברה. בהמשך שימש ורטהיים כנציגו של פיינברג בישראל בעסקים נוספים שבהם היה מעורב.

השותפים הנוספים להקמת מפעל קוקה-קולה היו: קבוצת משקיעים בראשות זכיין יהודי של קוקה-קולה ממיאמי שהיו בבעלותו 16 מפעלים לייצור המשקה ו"החברה הישראלית המרכזית למסחר ולהשקעות" בראשות איש העסקים אברהם פרידמן. "החברה הישראלית המרכזית" החזיקה גם במניות הבנקים "אמריקן טראסט" ו-"סוויס-ישראל". והחזיקה בשליש ממניות "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים"; מאחר שהייתה חברה ציבורית הייתה אמורה "החברה המרכזית הישראלית" לפרסם נתונים על רווחיות פעילות "קוקה-קולה" בדוחות הכספיים שלה, שאר בעלי המניות סירבו וב-1972 רכשו את החזקתה. בשנות ה-80 פרץ סכסוך בין פיינברג ושאר המשקיעים שהאשימו אותו במעילה. הוא רכש את חלקם של שאר בעלי המניות למעט מוזי ורטהיים.

בשנת 1970 הוביל קבוצה של משקיעים שהקימה את מלון הילטון ירושלים. ההשקעה גררה ביקורת ציבורית על כך ש-60% מעלות הפרויקט מומנה בהלוואה ממשלתית. סכסוך שפרץ בין המשקיעים במלון הוביל לפירוק השותפות ומכירתו לחברת "ירדן השקעות".

בשנת 1995 היה שותף לרכישת גרעין השליטה של בנק המזרחי, יחד עם מוזי ורטהיים וקבוצת האחים עופר, במסגרת הליך ההפרטה של הבנק. הקבוצה רכשה תחילה כ-26% מהמניות ובשנת 1997 רכשה 25% נוספים.

אברהם פיינברג נפטר ב-5 בדצמבר 1998.

לאחר מותו המשיכו תחילה יורשיו להחזיק במניותיו בחברה המרכזית למשקאות ובבנק המזרחי, אך ב-2001 מכרו אותם למוזי ורטהיים.

פעיל ציוני
החל משנת 1939 היה פעיל ב בארצות הברית, ב-1947 הקים ושימש כנשיא ארגון "אמריקאים למען ארגון ההגנה", שעסק בגיוס כספים ורכישת נשק עבור ארגון "ההגנה". בשנת 1950 היה בין יזמי הקמת מפעל הבונדס וכיהן במשך 17 שנים כנשיא הארגון.
פילנתרופיה
בשנת 1947 הצטרף פיינברג לדירקטוריון מכון ויצמן למדע, אחר כך היה יושב ראש "הוועדה האמריקנית למען מכון ויצמן" וב-1971 מונה ליו"ר חבר הנאמנים של המכון, ושימש בתפקיד עד 1976. ב-1966 נחנכה "מדרשת פיינברג" במכון ויצמן למדע על שמו. ב-2024 החליט המכון למחוק את שמו משם המדרשה, ושמה שונה לבית הספר למחקר - מכון ויצמן למדע.

בארצות הברית תרם לאוניברסיטת ברנדייס והיה יו"ר חבר הנאמנים שלה בעת שהעניקה תואר דוקטור לשם כבוד לדוד בן-גוריון.

הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998