משפחתו של פיליפה החמישי (1743)

משפחתו של פליפה החמישי הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי לואי-מישל ואן לו, שנוצר בשנת 1743 ומוצג כיום במוזיאון הפראדו במדריד. היצירה מתארת דיוקן קבוצתי מונומנטלי של פליפה החמישי, מלך ספרד, אשתו השנייה ובני משפחתם. היא נחשבת לאחת היצירות המרכזיות של האמן ולשיאו של ציור הדיוקן הקולקטיבי בציור הצרפתי של המאה ה־18.

 תיאור היצירה 
במרכז הקומפוזיציה מתוארים פליפה החמישי ואשתו אליזבטה פארנזה המוצגת כשליטה דומיננטית ובעלת סמכות. סביבם מופיעים בניהם, יורשי העצר העתידיים – פרננדו, בנו של המלך מנישואיו הראשונים, וקרלוס השלישי, שהיה באותה עת מלך נאפולי - יחד עם נשותיהם ושאר בני המשפחה החיים באותה תקופה. ואן לו מתאר את הסצנה כמעין מפגש משפחתי ושושלתי בעת ובעונה אחת, המשלב אינטימיות ביתית עם הדר ממלכתי.

הבדלים בולטים בגישה ובאופי הדמויות יוצרים מגוון ביטויים פסיכולוגיים: תשישותו של פליפה החמישי מנוגדת לרושם התקיף והסמכותי של איזבלה פארנזה; נוכחותו של נסיך אסטוריאס, פרננדו, שנועדה לשוות לו חן אצילי אך נראית מסורבלת; וביטחונו השאנן של קרלוס השלישי, לצד עדינות רעייתו וחינניות בנות המשפחה הצעירות. פס הדמויות של נסיכי ספרד ברקע יוצר תחושת המשכיות שושלתית, ומעביר את רעיון הרצף השושלתי של בית בורבון.

 מבנה וקומפוזיציה 
ואן לו תיאר אולם בארמון הפתוח לגינה בסגנון הבארוק הרומאי. איזבלה פארנזה ניצבת במרכז החלל כציר סביבו נבנית הקומפוזיציה, וכל הצאצאים הישירים מקובצים סביבה. נסיכת ברזיל מתוארת לצד ברברה מפורטוגל, אולי כרמז לריחוקה מן החצר לאחר שנישאה ופרשה לפורטוגל. הקומפוזיציה משלבת יסודות של ציורי “שיחות” הולנדיים עם סגנון צרפתי חצרוני, ומציגה את המשפחה המלכותית כמעט כגוף ציבורי מאורגן.

 סגנון ומשמעות 
היצירה מבקשת לייצג את פארה של המלכות ואת תחושת ההמשכיות הדינאסטית של בית בורבון. היא שומרת על טון מלכותי ומעודן מבלי לוותר על עומק פסיכולוגי, ועם זאת נשמר בה רושם כבד ומונומנטלי. ואן לו העניק לציור אווירה חגיגית וסמכותית, המשקפת את הדרמה ההיסטורית של התקופה ואת הצורך להדגיש את גדולת בית המלוכה באמצעות הדמויות עצמן, תלבושותיהן וסביבתן המפוארת.

 תהליך היצירה 
העבודה על הציור בוצעה בהדרגה ובזהירות, במקביל לשינויים שחלו במשפחת המלוכה באותה תקופה. סקיצה מוקדמת, השמורה כיום במוזיאון ורסאי (MV 4380), וציור הכנה בעיפרון ודיו ברויאל אקדמיה דה בלס ארטס דה סן פרננדו (D-2390), מצביעים על תהליך ממושך שבו ואן לו עיצב את הקומפוזיציה בהתאמה למעמדם של בני המשפחה. כמה מן הדיוקנאות שצוירו לקראת הציור הגדול נשמרו במוזיאון הפראדו ובאוספי Patrimonio Nacional, ואחרים מצויים באוספים פרטיים.

 הקשרים אמנותיים 
היצירה מסכמת את התפתחותו של ואן לו ומשמשת נקודת מוצא לעבודותיו המאוחרות. היא מסמלת את שיאו של ציור הדיוקן הקולקטיבי בבית הספר הצרפתי, ומתרחבת בהיקפה מעבר למודלים של קודמיו – ריגו, דה טרואה, ויוויאן, מניָאר ולַרג'ייר. ציור זה נתפס כמעין סינתזה של יצירות קודמות ובהן משפחת לואי הארבעה־עשר מאת נוקרֶה (ורסאי), בני הדופן הגדול מאת מניָאר (ורסאי), לואי הארבעה־עשר מאת לַרג'ייר (לונדון, אוסף וולאס), ודיוקנאות משפחתיים של דה טרואה וטורנייר.

 פרטים טכניים 
המלך לובש את סרטי המסדרים המלכותיים של מסדר רוח הקודש ושל מסדר גיזת הזהב, וכן את העיטור של מסדר סן ז'נרו, שנוסד בידי בנו קרלוס לאחר כיבוש ממלכת נאפולי בשנת 1738. גם בניו, הנסיכים פליפה ולואי־אנטואן, לובשים את סרטי המסדרים הצרפתי והנאפוליטני. סדרת העיטורים בציור תועדה במסגרת קטלוג של האקדמיה המלכותית להראלדיקה ולגנאלוגיה במדריד.

 תולדות הבעלות 
הציור נוצר עבור האוסף המלכותי הספרדי, תועד ברשימות Furriera de la Reina – Casa del marqués de Bédmar בשנת 1748, בארמון ריאל דל בואן רטירו במדריד בשנת 1772, ושוב ברשימת המלאי של 1794. כיום הוא מוצג באולם 39 של מוזיאון הפראדו.

 המוצגים בציור 
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|משפחתו של פיליפ החמישי בשנת 1723
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|משפחתו של פיליפ החמישי בשנת 1738

 מריאנה ויקטוריה מספרד (1718-1781), מלכה לעתיד של פורטוגל .
 ברברה מפורטוגל (1711-1758), מלכת ספרד לעתיד.
 פרננדו השישי, מלך ספרד בילדותו (1713-1759), מלך ספרד לעתיד.
 פליפה החמישי, מלך ספרד  בילדותו (1683-1746)
 הקרדינל אינפנטה לואיס (1727-1785) הרוזן העתידי של צ'ינצ'ון.
 אליזבטה פארנזה (1692-1766)
 פליפה, דוכס פארמה  בילדותו (1720-1765), דוכס פארמה לעתיד.
 לואיז אליזבת, נסיכת צרפת (1727-1759), דוכסית פארמה לעתיד.
 מריה תרסה רפאלה מספרד (1726-1746) דופין לעתיד של צרפת .
 האינפנטה מריה אנטוניה פרננדה (1729-1785) מלכה לעתיד של סרדיניה .
 מריה אמליה מסקסוניה (1724-1760), מלכת ספרד לעתיד.
 האינפנטה איזבלה (1741-1763) , ארכידוכסית לעתיד של אוסטריה .
 הנסיכה מריה איזבל אנה מנאפולי וסיציליה (1743-1749) נפטרה בילדותה.
 קרלוס השלישי, מלך ספרד (1716-1788), מלך ספרד לעתיד.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18