הכנסה למסלול

בשיגור לחלל, הכנסה למסלול היא תמרון מסלולי המתאים את מסלולה של חללית, ומאפשר כניסה למסלול סביב כוכב לכת, ירח או גוף שמימי אחר, והופך ללוויין מלאכותי. תמרון הכנסה למסלול כרוך בהאטה ממהירות העולה על מהירות המילוט של הגוף הרלוונטי, או האצה אליה ממהירות נמוכה יותר.

כאשר התוצאה היא מסלול העברה, למשל הכנסה למסלול ירידה, התמרון הוא הזרקת מסלול.

 סוגי מסלולים 
המסלולים אליהם מוכנסות החלליות הם מסלולים מחזוריים או קוואזי-מחזוריים, בדרך כלל סביב גוף שמימי מרכזי כמו כדור הארץ או השמש. הם יכולים להיות גם מסלולים סביב נקודות לגראנז' במערכת מרובת גופים כמו מערכת כדור הארץ-ירח . (לדוגמה, נאס"א השתמשה במסלול הלו עבור משימת קפסטון).

 מסלולים נמוכים 
מסלולים נמוכים הם מסלולי עמוק בתוך "באר הכבידה" של גוף מרכזי. דוגמאות לכך כוללות מסלול לוויני נמוך סביב כדור הארץ, ומסלול נמוך סביב הירח. הכנסה למסלול נמוך יכולה לדרוש האטה משמעותית ביחס לגוף המרכזי, או תאוצה משמעותית כדי להגיע למהירות מסלולית עבור שיגור מפני השטח של כוכב לכת.

 מסלולים גבוהים ואליפטיים 
מסלולים בעלי אנרגיה גבוהה יותר, כמו מסלול גיאוסטציונרי, מושגים לעיתים קרובות באמצעות מסלולי העברה אליפטיים.

 האטה 
סוג אחד של הכנסה למסלול משמש בעת לכידה למסלול סביב גוף שמימי.

 הנעת רקטות

מהירות עודפת של מסלול העברה בין-כוכבי בדרך כלל נשמטת באמצעות ירי רקטי המכונה "שריפת הכנסה למסלול". עבור תמרון כזה, מנוע החללית משמש להאטת מהירותה יחסית לגוף המטרה. לדוגמה, כל משימת נחיתה על הירח מוצלחת של תוכנית אפולו השתמשה לראשונה בהנעה של מודול השירות של אפולו כדי להיכנס למסלול ירח נמוך.

 הכנסת דחף נמוך

עבור מסלולי הגעה מסוימים, הנעה בעלת דחף נמוך מספיקה כדי להשיג הכנסה למסלול. החללית היטן השתמשה בגישה זו לראשונה, בשנת 1991.

 תאוצה 
הסוג השני של הכנסה למסלול משמש עבור לוויינים ששוגרו לאחרונה וחלליות אחרות. רוב משגרי הלוויינים והחלליות המשמשים כיום יכולים לשגר מטען רק לטווח צר מאוד של מסלולים. הזווית יחסית לקו המשווה והגובה המרבי של מסלולים אלה מוגבלים על ידי הרקטה ואתר השיגור בהם נעשה שימוש. בהינתן מגבלה זו, רוב המטענים משוגרים תחילה למסלול העברה, שבו נדרש תמרון דחף נוסף כדי להפוך את המסלול האליפטי למעגלי הנובע מהשיגור הראשוני לחלל. ההבדל העיקרי בין תמרון מסוג זה לבין הכנסה למסלול טרנספלנטרי ממונעת הוא השינוי הקטן משמעותית במהירות, הנדרש כדי להרים או להפוך מסלול פלנטרי קיים למעגלי, לעומת ביטול המהירות הניכרת של שיוט בין-כוכבי.

 חלופות לרקטות 
למרות שתמרוני הכנסה למסלול נוכחיים דורשים שריפות מתוזמנות מדויקות של רקטות כימיות קונבנציונליות, נעשתה התקדמות מסוימת בשימוש באמצעים חלופיים לייצוב מסלולים, כגון מנועי הנעה יונים או מנועי הנעה פלזמה כדי להשיג את אותה התוצאה תוך שימוש בפחות דלק לאורך זמן ארוך יותר. בנוסף, מחקר על השימוש בקשרים חלליים מוליכים חשמלית לדחייה מגנטית של השדה המגנטי של כדור הארץ הראה פוטנציאל מסוים, דבר שיבטל כמעט לחלוטין את הצורך בדלק.

 הערות שוליים 

קטגוריה:חלליות