נקודה אדומה קטנה

נקודות אדומות קטנות (באנגלית: Little red dots ובקיצור: LRDs) הן סוג של עצמים קוסמולוגיים קטנים בגוון אדום שנצפו לראשונה בעזרת טלסקופ החלל ג'יימס וב. הן התגלו במרץ 2024, ובשל מידע חלקי הן אינן מובנות היטב. נראה שהן היו קיימות בין 0.6 ל-1.6 מיליארד שנים לאחר המפץ הגדול (לפני 13.2 עד 12.2 מיליארד שנים), כאשר רובן נמצאו כ-600 מיליון שנים לאחר המפץ הגדול. רק 341 נקודות אדומות קטנות זוהו עד כה עם טלסקופ ג'יימס וב. קשה ביותר לצפות בהן, אפילו בטלסקופ ג'יימס וב בהיותן "בגבולות" יכולת התצפית שלו.

התאוריה המובילה היא שנקודות אדומות קטנות הן סוג של גלקסיה קדמונית. הדיווחים הראשונים זיהו אותן כסוג של גרעין גלקטי פעיל מוקדם המכיל חור שחור סופר-מאסיבי. עם זאת, בעוד שתאוריה זו מסבירה את גילן ומראיהן, אין להן את אותם המאפיינים כמו גרעינים גלקטיים פעילים ידועים. לדוגמה, נראה שהן אינן פולטות קרני רנטגן, יש להן ספקטרום אינפרא אדום שטוח ולא עולה בתלילות, ולהן שונות מועטה מאוד בינן. ביולי 2025 הוצע שבמקום זאת, נקודות אדומות קטנות הן כוכבים קדמונים לא-מתכתיים סופר-מאסיביים - המכונים גם ככוכבי אוכלוסייה III - בעלי מסה של מיליון שמשות, שנראו באלפי השנים האחרונות לחייהן. מידול תאורטי של כוכבים כאלה תואם את מאפייני הספקטרום ואת עוצמת הזוהר של נקודות אדומות קטנות, כולל נוכחותו של " קו פליטה חזק ורחב של Hβ לצד קווי בלמר אחרים בבליעה", ובפרט הפוטוספירה של כוכב כזה תגרום לשבר בלמר בצורת V הנראה בנקודות אדומות קטנות. החוקרים שיערו עוד כי כוכבים כאלה היו אבותיהם של חורים שחורים סופר-מאסיביים, מה שמסביר גם את ההתפתחות המוקדמת של העצמים האחרונים. תיאוריות אחרות הן שהם קוואזי-כוכבים, או עצמים דומים המורכבים מחור שחור מוקף במעטפת גזית.

 כגרעינים גלקטיים פעילים 
נקודות אדומות קטנות סווגו לראשונה בשיטות פוטומטריות מכיוון שהן כחולות באולטרה סגול ואדומות בספקטרום האופטי. 80% מהן נמצאו כבעלי קווי פליטה רחבים מאוד של בלמר, דבר המצביע על כך שהם גרעינים גלקטיים פעילים ומארחים חורים שחורים סופר-מאסיביים במרכזם. גרעינים גלקטיים פעילים מוגדרים כאזורים קטנים במרכזי הגלקסיות הפולטים אנרגיה רבה בצורת סילונים ורוחות בהירות. מדענים חוקרים את תכונותיהם של גרעינים גלקטיים כדי להבין טוב יותר את היווצרות חורים שחורים סופר-מאסיביים וכיצד הם תורמים למבנה ולדינמיקה של נקודות אדומות קטנות. תיאורית הגרעינים הגלקטיים מסבירה הצבע האדום של הגלקסיות עצמן. אסטרופיזיקאים קבעו כי ניתן לייחס את הצבע הייחודי לכמויות העצומות של גז, אבק ואנרגיה אלקטרומגנטית המקיפות את הגרעינים הגלקטיים ואת החור השחור הסופר-מאסיבי. אזור זה ידוע גם כדיסקת הצבירה.
ממוזער|חותמות בצבעים מלאכותיים של 20 גלקסיות נקודות אדומות קטנות
הגז בנקודות אדומות קטנות מסתובב במהירות רבה ביותר. מדענים טוענים שהגז מואץ למהירויות קיצוניות אלו על ידי חורים שחורים סופר-מאסיביים מסתובבים. צוות שעבד עם טלסקופ וב חקר את התופעה, תוך תצפית על מסלולי גז מהירים של כ- – אינדיקטור חזק להצטברות חורים שחורים.

מצד שני, חלק מהתכונות של נקודות אדומות קטנות אינן מוסברות היטב בתאוריית הגרעינים הגלקטיים. לדוגמה, יש להן ספקטרום אינפרא אדום שטוח והן נצפות בקרני רנטגן. לנקודות האדומות יש גם שונות חלשה מאוד בזמן, דבר שנראה לעיתים קרובות בתצפיות גרעינים גלקטיים.

 מאפיינים שנצפו 
מספר מודלים הוצעו כדי להסביר את התכונות הנצפות של נקודות אדומות קטנות. ניתן להסביר את צורת הספקטרום האולטרה-סגול על ידי אור שנפלט מגרעינים גלקטיים פעילים או על ידי חוק הכחדת האבק האפור.

מחקרים הראו כי נקודות אדומות אינן קיימות בדרך כלל בהסחות לאדום נמוכות יותר. סיבה אפשרית אחת לתצפית זו שכאשר גלקסיה מתפתחת ומתרחבת החוצה מהגרעין שלה בהסחות לאדום נמוכות יותר, כמות הולכת ופוחתת של גז מושקעת ליד החור השחור המצטבר. לפיכך, החור השחור משיל את שכבות הגז החיצוניות שלו, הופך לכחול יותר, ואינו מסווג עוד כנקודות אדומות קטנות.

רוב הנקודות קומפקטיות ביותר, בממוצע כ-2% מרדיוס שביל החלב. לנקודה אדומה טיפוסית יש רדיוס שאינו גדול מ-500 שנות אור, אם כי לרבים יש רדיוסים קטנים מ-150 שנות אור.

אנלוגים מקומיים של נקודות אדומות התגלו במדגם של גלקסיות אפונה ירוקה (GP).

קישורים חיצוניים




 הערות שוליים 

קטגוריה:סוגי גלקסיות