יהודית כץ (טקסטילאית)

יהודית כץ היא אמנית ומעצבת טקסטיל ישראלית, בוגרת מחלקת האריגה בבצלאל (1969). כץ פעלה בתעשיית הטקסטיל, בהוראה אקדמית וביצירה אמנותית באריגה, תוך דגש על חקירה והרחבה של גבולות מבנה האריג המסורת.

 ביוגרפיה מקצועית 
כץ נולדה וגדלה בישראל. סיימה את לימודיה במחלקה ללימודי אריגה בבצלאל החדש, בשנת 1969, שהייתה גם השנה האחרונה לקיומה, כאשר באותה עת עמדה בראשה רות קייזר. מחלקת האריגה בבצלאל החדש נוסדה בשנת 1941, ובראשה עמדה יוליה קיינר מעל 20 שנה. בימיה של קיינר עיצבו יצרו התלמידות בעיקר אריגים שימושיים כמו מפות שולחן, וילונות, רנרים או צעיפים. לצד מיומנויות מקצועיות באריגה שימושית ואריגה לתעשייה, ניכר בימיה של קייזר גם דגש על אריגה אמנותית.

בתום לימודיה, עבדה כץ בתעשיית הטקסטיל במפעלים כמו ב' ג' בדים, ארגמן, אטון ו-קנבסטקס.

בשנת 1973 קיבלה כץ מלגה ממשרד החינוך ללימודים בפינלנד, ולמדה באקדמיה ATENEUM לאמנות בהלסינקי.

בין השנים 2019 - 1992 לימדה כמרצה בכירה לאריגה במחלקה לעיצוב טקסטיל בשנקר.

כיום חיה ועדיין יוצרת ביישוב כורזים בגליל.

 היצירה 
כבר בראשית דרכה כאורגת מתאפיינות עבודות האריגה של כץ, בזיקה לאמנות. גם כאשר עסקה בעיצוב אריגים שימושיים, שיוצרו באריגה תעשייתית, יצרה אריגים שנכללו בקטגוריות של אומנויות (Craft) בהקשר של תולדות האומנויות בישראל, שהובילה באותה תקופה רות דיין, מיסדת ומנהלת משכית ההיסטורית.

כץ ידועה בעיקר בפיתוח שיטות מבניות ייחודיות באריגה בתלת־ממד, כץ אורגת בנול יד - מסכי אריג, מכלים שקופים, או מבנים מופשטים. לרוב ויוצרת מבנה ארוג בתלת־ממד, בחומרים סיביים, מתוך מיומנות והבנה מהותית של מבנה האריג ואפשרויות אריגה בנול. עבודותיה מתאפיינות בפריצת עקרון האריג כמשטח. היא אורגת מבנים תלת-ממדיים דוגמת טבעת מביוס, מכלים בצורת קרן שפע (cornucopia), ומבנים פתוחים הנוצרים באמצעות תכנון מקדים מתוך פעולת האריגה עצמה.

יצירתה אינה מתקיימת בהקשר השימושי, אלא בהקשר האמנותי, במחשבה להתעלם מהגדרות מקובלות המפרידות בין מלאכה עיצוב ואמנות. בדבריה היא מתייחסת לאריגה כמו לבניה או אדריכלות, תהליך מתוכנן ומוקפד בגבולות של גריד בין השתי והערב. בו בזמן היא מחפשת דרכים לפרוץ מגבלות ולשחרר את האריג מהגריד.

במשך שנים רבות פעלה במקביל הן כיוצרת עצמאית והן כמעצבת בתעשיית הטקסטיל בישראל, ואף כמרצה במחלקה לעיצוב טקסטיל במכללת שנקר, תוך קידום גישות חדשניות בחינוך לעיצוב טקסטיל, בדגש על טכנולוגיה, חומר והבעה אישית.

 תערוכות יחיד 
 1975 מרכז העיצוב, הלסינקי, פינלנד .
 1999 מרכז הקונגרסים הבין-לאומי, ירושלים, ישראל.
 1999 "רהיטים ופונקציה", פריז, צרפת .
 2000 גלריית סימגלרי, מגדים, ישראל, אוצרת סימה סלע.
 2001 אפריל, פדה צ'טי, מילאנו, איטליה.
 2004 גלריה דוויין ריד, סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית.
 2013 גלריה חנקין, חולון.
 2019 "מחווה ליהודית כץ" – גלריה לורבר, מכללת שנקר, אוצרים: אורי צייג, גלי כנעני, יובל עציוני. תערוכת יחיד לציון פרישתה מהוראה, שכללה תצוגת אובייקטים תלת-ממדיים ארוגים ומחקר חומרי.

 תערוכות קבוצתיות 
 1973 הגלריה הקטנה, ירושלים, ישראל.
 1982 תיאטרון ירושלים, "טקסטיל", ירושלים, ישראל .
 1984 גלריה אל"ף, "מיניאטורות", תל אביב, ישראל.
 1985 "רך – קשה", תערוכה נודדת, ישראל.
 1987 "מראות ואלמנטים מהטבע", תיאטרון ירושלים, ישראל.
 1987 "עץ החיים" גלריית החצר, ירושלים, ישראל.
 1989 תיאטרון ירושלים, תערוכת קרן אליקס דה רוטשילד.
 2000 קפלאיני, מילאנו, איטליה.
 2003 "סלים", גלריה עירונית חולון, גלריה ישראל.
 2003 תערוכת "Sofa", שיקגו, ארצות הברית.
 2004 הטריאנלה ה־11 לגובלנים, לודז', פולין.
 2005 "Collect", מוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון, אנגליה.
 2006 הביאנלה השנייה לטקסטיל מיניאטורי, סומבאתהלי, הונגריה.
 2008 Craft Show, מוזיאון פילדלפיה. תערוכה קבוצתית בה הוצגו יצירות תלת־ממדיות ארוגות מחומרים שקופים למחצה.
 2014 "ארוגים בתודעה" טקסטיל עכשווי בישראל, מוזיאון ארץ ישראל אוצרת אירנה גורדון.
 2024-2025 סטרוקטורה: אריגה בישראל, מפונקציונליזם לאמנות סיבים, אוצרת נגה ברנשטיין. חלק מאשכול תערוכות טקסטיל אמנות טקסטיל, מבטים על אז ועכשיו, מוזיאון הרצליה לאמנות, אוצרת ראשית איה לוריא.

 פרסים ומלגות 
 1973 – מלגת משרד החינוך ללימודים באקדמיה בפינלנד.
 1999 – פרס קרן רוטשילד לאמנות הסיב.
 2008 – פרס הצטיינות בתערוכה הבינלאומית Craft Show בפילדלפיה.

הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:אמנים ישראלים