סוזן פולק

סוזן פולק OBE (נולדה ב־9 בספטמבר 1930) היא ניצולת שואה ילידת הונגריה המתגוררת בבריטניה, המרצה על אודות השואה. במהלך תקופת השואה הוחזקה במשך עשרה שבועות במחנה אושוויץ-בירקנאו, ולאחר מכן נשלחה לעיר גובן שבגרמניה לעבודת כפייה במפעל לייצור תחמושת. בהמשך צעדה בצעדת מוות למחנה הריכוז ברגן-בלזן, שם שוחררה על ידי הצבא הבריטי ב־15 באפריל 1945.

 ראשית חייה 
פולק נולדה בשם ז'וז'אנה בלאו ב-9 בספטמבר 1930 בפלסוגוד, הונגריה, למשפחה יהודית. אביה, ארנו בלאו, ניהל עסק למכירת עצים ופחם. בכפר הקטן, שאוכלוסייתו מנתה כ-3000 תושבים, וגרו בו 16 משפחות יהודיות. בגיל צעיר הבחינה סוזן פולק בעלייה באנטישמיות בעיר מגוריה, שהתבטאה גם בחוקים שהחלו להיכנס לתוקף משנת 1938. אחיה, לאסלו (לאצי), הוגבל מלהמשיך בלימודים גבוהים בשל חוק שהגביל את מספר הסטודנטים היהודים לשניים אחוזים בלבד. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הפכה האנטישמיות לנפוצה יותר, וכללה תעמולה ברדיו ותקיפות פיזיות. לאצי הוכה במהלך פעילות בצופים. לאחר פלישת הנאצים להונגריה במרץ 1944, חויבו היהודים לענוד טלאי צהוב. אזרחות משפחתה נשללה ואביה נאלץ לסגור את עסקו. לאסלו הוזמן לפגישה אך בפועל נלקח במשאית למחנה ריכוז, ומקום מותו לא נודע לסוזן פולק מעולם. במאי 1944 נצטוו פולק ובני משפחתה לעזוב את ביתם והועברו תחילה לגטו בעיר וץ, ולאחר מכן למחנה ריכוז. מאוחר יותר באותו חודש הוסעו בקרונות משא לאושוויץ-בירקנאו.

 אושוויץ-בירקנאו 
פולק הייתה בת 13 כאשר היא ובני משפחתה נדחסו אל תוך קרון משא. היא תיארה כיצד ננעלה עם רבים אחרים בחלל חשוך וקר, כמעט ללא אפשרות לשבת, בתנאים בלתי אנושיים שנמשכו ימים אחדים. עם הגעתה לרציף הרכבת באושוויץ, יעץ לה אסיר לומר כי היא בת 15 כדי להציל את חייה. היא הופרדה מיד מאמה, ג'יזלה, שנלקחה יחד עם נשים וילדים נוספים אל תאי הגזים. לאחר שהופרדה ממשפחתה, הוחזקה פולק עם מאות נערות וצעירות נוספות, אשר נדרשו להתפשט וראשיהן גולחו. היא לא קועקעה במספר, שכן נועדה יחד עם אחרות להישלח לאתרים נוספים. היא שובצה בצריף עם כ־800 צעירות, ובכל יום אולצה לעמוד עירומה במסדר עם שאר הנשים בפני יוזף מנגלה, אשר בחר מתוכן אחדות לביצוע ניסויים. פולק שהתה במחנה במשך עשרה שבועות, שם עבדה בעבודת כפייה בתנאי רעב. לאחר מכן הועברה לעיר גובן שבגרמניה, שם הועסקה במפעל לייצור תחמושת.

 ברגן-בלזן 
פולק נאלצה לצעוד עם אסירים נוספים בצעדת מוות אל מחנה הריכוז ברגן־בלזן בידי הנאצים. במהלך הצעדה נורו רבים מהצועדים או מתו מרעב. פולק תיארה את תנאי הצעדה כ"מסוכנים". במהלך ההליכה הממושכת לנו האסירים לעיתים באורוות, ומזונם כלל תפוחי אדמה מבושלים בלבד, עד שהגיעו בסופו של דבר למחנה ברגן־בלזן. היא הגדירה את המחנה כ"בלתי ניתן לתיאור", וציינה כי "היו הרים של גופות בכל מקום וללא תנאי היגיינה". במתחם שררו מחלות מידבקות שהתפשטו בקרב האסירים.

ב־15 באפריל 1945 שוחררו פולק ושאר האסירים בידי הצבא הבריטי. כאשר שמעה קריאות במחנה על השחרור, זחלה החוצה מצריפה, וחייל בריטי הרים אותה והעבירה באמבולנס לבית חולים מאולתר. פולק העידה כי לא חשה שמחה עם השחרור, מאחר שההשפלה המתמשכת והייאוש הותירו אותה קהה־חושים. היא טופלה במחלות שונות, בהן שחפת וטיפוס, ולאחר מכן הועברה לשוודיה לצורך החלמה. אחיה לאצי היה בן המשפחה היחיד ששרד, ושב לבית המשפחה שבהונגריה. פולק למדה כי אחיה הוכרח לשמש כאסיר זונדרקומנדו, דבר שהותיר בו קשיים נפשיים עמוקים.

 לאחר המלחמה 

פולק היגרה לקנדה, שם פגשה את בעלה, שהיה אף הוא ניצול שואה. בשנת 1962 עברה לבריטניה, למדה תואר בהיסטוריה, עבדה כספרנית, התנדבה בארגון "הסמריטנים" והקדישה 25 שנה להוראת נושא השואה. היא שמה לה למטרה לשתף את עדותה על השואה. היא שיתפה את סיפור חייה עם אלפי צעירים ומבוגרים.

במאי 2015, פולק העידה במשפטו של אוסקר גרונינג, שומר האס אס לשעבר באושוויץ.

 אותות כבוד 
ברשימת אותות הכבוד לשנה החדשה של 2016 הוענקה לפולק דרגת MBE על פועלה בתחום החינוך לשואה. ברשימת אותות הכבוד לשנת 2023 הוענקה לה דרגת OBE על תרומתה לחינוך ולהעלאת המודעות לשואה.

בינואר 2022 הועלתה לראשונה הצגת תיאטרון על סיפור חייה של פולק, בשם Kindness, שהופקה על ידי קבוצת התיאטרון Voices of the Holocaust. מאז עלתה לראשונה, ההצגה Kindness: A Legacy of the Holocaust, שנכתבה במשותף עם מארק וילר, הוצגה בפני יותר מ־30,000 תלמידים בבתי ספר ברחבי בריטניה.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1930