טויפלסמור (ביצת השטן)

טויפלסמור (בגרמנית: Teufelsmoor) הוא אזור ביצות כבול מצפון לברמן המהווה חלק גדול ממחוז אוסטרהולץ.

מקור השם
שמו של האזור נוצר משיבוש הכינוי שניתן לו בניב המקומי, "ביצה בלתי פורייה", שנשמע בגרמנית כמו "בית השטן".

גאוגרפיה
שטחו של הטויפלסמור הוא כ־500 קמ״ר. האזור מתנקז על ידי הנהרות המה, ווּמֶה ו־וורפה. בחלקים העתיקים ביותר של האזור, בעיירה גרסברג, יש גופי כבול שעומקם 11 מטרים ויותר. 

היסטוריה
לפני שהחלה התיישבות באזור, קשה היה לחצות את הטויפלסמור. שביל פרהיסטורי כזה היה קיים כבר בתקופה הנאוליתית.

ההתיישבות

ממוזער|המושל פינדורף, מאת היינריך פוגלר
הקצוות של האזור החלו להיות מיושבים במאות ה־17 וה־18. סביב שנת 1750 החל יישוב שיטתי של הביצה, על ידי המושל יורגֶן כריסטיאן פינדורף (Jürgen Christian Findorff). המתיישבים היו בעיקר עובדי חקלאות ומשרתות שיכלו לקבל קרקעות משלהם, ופטור ממסים ומשירות צבאי.

תנאי החיים במושבות הביצה היו קשים מאוד – הבתים היו לחים, נמוכים וחשוכים, הקרקע הבוצית לא התאימה לחקלאות, המחיה הייתה תלויה בחיסכון קיצוני, ותוחלת החיים נמוכה. כך עד לתחילת המאה ה-20. לפי אמרה מקומית מפורסמת (בניב סקסוני תחתון), שהביעה תקווה יותר מאופטימיות: "Den Eersten sien Dood, den Tweeten sien Noot, den Drüdden sien Broot"

("לראשון המוות, לשני המצוקה, לשלישי הלחם"). 

ובכל זאת מיליוני מטרים מעוקבים של כבול נחפרו, פותחה רשת תעלות ניקוז רחבה, וחלק מהתעלות שימשו גם לשליחת הכבול לברמן, באמצעות דוברות כבול ייחודיות, למכירה כחומר דלק. נבנו סכרים לאורך התעלות, ותשתיות ליישובי קו - כפרים שנבנים לאורך התעלה. גם היום אפשר לראות את מבני ההתיישבות האלה בכפרים גרסברג ווורפסוודה. מהסכרים עיבדו רצועות אדמה צרות וארוכות מאוד שהשתרעו אל תוך הביצה. בסוף המאה ה־19 החל באזור גם גידול עדרי בקר.

פעולות כריית הכבול, הניקוז והפלישה החקלאית שינו באופן ניכר את האקלים המקומי ואת סביבת הקרקע. בברמן הוטל איסור על שימוש בכבול בשל הערפיח החמור, והפחם, בעל צפיפות האנרגיה הגבוהה יותר, החליף אותו כמקור דלק עיקרי. הפקת הכבול נמשכת עד היום, אך רק לשימוש בתערובות אדמה לעציצים ולצמחי נוי.

פעולות כמו ניקוז, חרישה וויסות נהרות, שהחלו במאה ה-19, אפשרו עם הזמן להעלות את פוריות הקרקע ואף אפשרו חקלאות כמו גידול תירס למאכל בקר. פיתוח זה התאפשר בעזרת תוכניות סבסוד לאומיות ואירופאיות שונות.

בחלק המרכזי של האזור נמצאת מושבת האומנים וורפסוודה, אליה נמשכו ובה חיו אומנים רבים שיצרו בהשראת הנוף המקומי, בהם פאולה מודרזון-בקר והיינריך פוגלר. בקצה הדרום-מערבי של האזור שוכן כפר הנושא את אותו השם, טויפלסמור, המתועד לראשונה במאה ה־14 בשם "Düwelsmoor", וכיום מהווה חלק מהעיר אוסטרהולץ־שַארמבֶּק (Osterholz-Scharmbeck).

 בתקופת הנאצים 
בזמן השלטון הנאצי, בשנת 1934, הוקם בסמוך לכפר טויפלסמור מחנה עבודה בכפייה של שירות העבודה של הרייך על ידי רשות הרווחה של העיר ברמן. במקום זה נכלאו כמה מאות גברים שהוכרזו כ"בלתי-כשירים לחיים בציבור" או "אסוציאליים", שהיו בעיקר קבצנים, חסרי בית, נתמכי סעד שנטען לגביהם כי הם "סרבני עבודה", אלכוהוליסטים וסרבני תשלומי מזונות. הם סבלו התעללויות ונאלצו לעבוד 11 שעות ביום בכריית כבול בתנאים קשים עבור חברת Turba Torfindustrie GmbH. העונשים כללו צמצום מזון, בידוד ומכות. בהמשך נפתחה במחנה "מחלקת גמילה משתייה", וחלק מהאסירים עוקרו בכפייה על פי החלטת בית הדין לאיגניקה. במהלך המלחמה פחת מספר האסירים ובדצמבר 1941, כאשר מספר הגברים במעצר היה רק 34 גברים, נסגר המחנה. על פי רשות הרווחה, היה קושי להשיג כוח אדם שיפקח וישגיח על האסירים. עם זאת, משנת 1942 שוכנו במקום עשרות שבויי מלחמה ועובדי כפייה להפקת הכבול, שמוצאם היה בין השאר מצרפת, רוסיה וסרביה.

מחנה אחר קם באזור אחר של הביצות, בהוטנבוש (Hüttensbusch) מחנה זה שימש בתקופת הנאצים כאתר מגורים של עובדי שירות העבודה של הרייך. המחנה הוקם בין אוגוסט 1937 לינואר 1938, וב־4 במאי באותה שנה כבר אוכסן בו כוח עבודה של כ־100 גברים. הם הועסקו בעבודות סלילת כבישים, ובהכשרת אדמות הביצה. פינוי אחרוני עובדי המחנה התרחש בשנת 1945, ולאחר מכן שימש המקום כאתר מגורים זמני לפליטים ולעקורים. בימינו קיים בשטח שביל טבע והיסטוריה (Natur und Geschichtslehrpfad Hüttenbusch), שנועד להנציח את תולדות המקום.

במושבת האומנים וורפסוודה, רוב האומנים הביעו הזדהות עם המפלגה הנאצית, בראשם קרל אמיל אופהוף, פריץ מקנזן וברנהרד הטגר. לעומתם הקומוניסט היינריך פוגלר היגר לרוסיה כבר בשנת 1931, והצייר ברנהרד הויס שהתנגד לשלטון ואף נכלא.

קישורים חיצוניים
 אתר התיירות הרשמי של טויפלסמור–וורפסוודה–אונטרווזר (Teufelsmoor-Worpswede-Unterweser) (גרמנית)
 אתר האינטרנט הרשמי של העיירה (גרמנית)
 סקירה של האזור באתר NDR (גרמנית)
 אתר צילומים של האזור
 האגדה על ביצת השטן באתר הרשמי של מחוז אוסטרהולץ (אנגלית)
 היסטוריה של הקהילה היהודית באזור (אנגלית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: גאוגרפיה
קטגוריה:ביצות באירופה