דיוקנה הראשון של ריה מונק

דיוקנה הראשון של ריה מונק או ריה מונק על ערש דווי הוא ציור שמן על בד מאת גוסטב קלימט, שהושלם בשנת 1912. היצירה הוזמנה על ידי ארנקה מונק, אמה של ריה מונק שהתאבדה בדצמבר 1911, ונועדה לשמש דיוקן לאחר מותה. זהו הראשון מבין שלושה דיוקנאות שצייר קלימט לדמותה של ריה מונק.

ריה מונק נולדה בשנת 1887 בווינה למשפחה יהודית אמידה ממוצא הונגרי. אביה, אלכסנדר מונק, היה תעשיין עשיר, ואמה ארנקה הייתה קרובת משפחתו של ג'וזף פוליצר. בראשית המאה ה-20 נודעה ריה ביופייה ובמעמדה בחברה הווינאית, והייתה לארוסתו של הסופר הנס היינץ אוורס. לאחר שזה ביטל את האירוסין שמה קץ לחייה ב־28 בדצמבר 1911 בגיל 24 בלבד. התאבדותה עוררה הד בחיי התרבות בווינה ואף הוזכרה ביומניו של ארתור שניצלר. בעקבות האסון פנתה אמה לקלימט, שנחשב אז לאמן הדיוקנאות הבולט ביותר בעיר, והזמינה ממנו דיוקן לאחר המוות.

250px|ממוזער|שמאל|"אופליה" מאת ג'ון אוורט מיליי (1852). הציור מתאר את דמותה של אופליה ממחזותיו של שייקספיר, כשהיא שוכבת במים מוקפת בפרחים. דימוי זה של אישה צעירה שמתה באופן טראגי, עטופה בפרחים המסמלים טוהר וזיכרון, שימש נקודת השוואה מרכזית לדיוקנה של ריה, שבו מופיעה דמותה כשהיא שכובה בשלווה ומוקפת בציפורנים לבנים ואדומים.
 תיאור היצירה 
הציור מתאר את ריה מונק שוכבת בשלווה על מיטת מוות, ראשה נשען על כרית לבנה, ושערותיה הארוכות גולשות על פלג גופה. היא מוקפת בזרי ציפורנים אדומות ולבנות, ורקעים כחולים כהים יוצרים ניגוד חזותי עם הצבעים הבולטים. קלימט העניק לפניה סומק קל ושפתיים פתוחות במקצת, המשרות תחושה של שינה ולא של מוות. חזהּ מכוסה בבדים בצבעי כתום, אדום וסגול, המסתירים את פצע הירי. היצירה יוצרת רושם של יופי ושלווה ומסתירה את האלימות שבמותה.

 פרשנות והשוואות 
בביקורת על היצירה הודגש הדמיון בין דמותה של ריה מונק לבין דמותה של אופליה בציורו של ג'ון אוורט מיליי משנת 1852. הדימוי של אישה צעירה המתה כשהיא מוקפת פרחים הציב הקבלה בין שתי הדמויות הטראגיות. הבחירה בקרנציות נקשרה לסמליות מקובלת – הלבנות מסמלות טוהר ותמימות, והאדומות הערצה. אף שאין הוכחה שקלימט התכוון במפורש למשמעויות אלה, הפרחים תרמו לאווירה הכללית של זיכרון ונשיות שברירית.

 תולדות הבעלות 
לאחר מותה של ריה נותר הדיוקן ברשות המשפחה, אולם עם עליית הנאצים לשלטון הוחרם רכושם. בשנת 1941 הוחרם הציור, שכונה אז „דמות אישה“ (Damenbildnis), והוצג בלנטוס מוזיאום בלינץ, שם נחשב לחלק מרכזי מן האוסף. בשנת 2009 קיבל מועצת העיר לינץ החלטה להשיב את היצירה ליורשי משפחת מונק, וב־2010 נמכר הדיוקן במכירה פומבית. פרשת ההחזרה שימשה עדות נוספת לביזת האמנות בתקופת השואה.

 גלריית תמונות 

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי פרחים