פנחס מנחם יוסקוביץ

הרב פנחס מנחם יוסקוביץ (ה'תרפ"ד, 1924 – כ' בכסלו ה'תשע"א, 27 בנובמבר 2010) היה רב ישראלי שכיהן כרבה הראשי של פולין בסוף שנות ה־80 ועד סוף שנות ה־90, ומן הדמויות הבולטות בחידוש חיי הדת היהודיים במדינה לאחר עידן הקומוניזם. במקביל כיהן גם כרבה של ורשה, והיה בין מחיי הפעילות בבית הכנסת נוז'יק.

 ביוגרפיה 
נולד בעיר זדונסקה וולה שבפולין לאיטה ומשה יהודה יוסקוביץ. אביו ניהל בית חרושת לטקסטיל והיה מעורב בענייני הקהילה. בתקופת השואה הוגלה למחנה אושוויץ, שם שרד את תלאות המחנה. באותה תקופה התקרב לרבי גרשון ליבמן ונעשה מתלמידיו.

לאחר השחרור עבר לצרפת, ומשם עלה לארץ ישראל בשנת ה'תש"ז (1947). בארץ למד בישיבת שפת אמת בירושלים אצל רבי יצחק פלקסר, נישא לפסיה בת רבי זלמן צבי ליבוביץ, וקבע את מושבו בירושלים. רוב ימיו היה מעורב בעסקים שונים ביניהם בתחום המזון והריהוט.

 כהונתו כרבה של פולין 
בשלהי שנות ה־80, בתקופה שהתאפיינה בחידוש היחסים בין ישראל לפולין ובסיום המשטר הקומוניסטי במדינה, מונה הרב יוסקוביץ לרבה הראשי של פולין.

עם כניסתו לתפקיד התמקד בשיקום החיים הדתיים והקהילתיים שנותרו חרבים מאז השואה. בבית הכנסת נוז'יק בוורשה - בית הכנסת היחיד ששרד בעיר - הנהיג תפילות סדירות ושיעורי תורה קבועים, שהיוו מסד להחייאת הפעילות היהודית בעיר. במקביל יזם את הקמתו של מקווה טהרה חדש בוורשה, שהיה הראשון שפעל בפולין מאז מלחמת העולם השנייה.

נוסף על כך פעל רבות לשיקום ולשימור בתי העלמין היהודיים ברחבי פולין, תוך דגש על שימורם ההיסטורי והפיכתם לאתרי זיכרון לקהילות שנכחדו.

פעולות אלו ביססו את מעמדו כמנהיג רוחני מרכזי של שארית הפליטה בפולין, והציבו אותו כגורם המקשר בין עברן המפואר של קהילות יהודי פולין לבין תחילת ההתחדשות הדתית במדינה שלאחר הקומוניזם.

פעילותו לוותה גם במגעים עם רשויות פולין ועם אישים בין-לאומיים, והוא ניצב בחזית יוזמות זיכרון והנחלת מורשת השואה לקהילות המבקרות בפולין.

מינויו עורר גם מחלוקת. הרב זאב מורנו, שכיהן בעבר כרב ראשי לפולין ועבר לארצות הברית בלי להתפטר מתפקידו, טען כי מדובר בהסגת גבול והגיש תביעה להדחתו. על העימות דווח בעיתונות הישראלית. חרף המחלוקות, המשיך להנהיג את הקהילה, ובמקביל כיהן כרב ורשה לאורך שנות כהונתו.

 פעילותו התורנית והציבורית 
הרב יוסקוביץ נמנה עם חוגי חסידות גור ופעל להפצת תורה ושמירת מסגרות דתיות בקרב שארית הפליטה שנשארה בפולין. דרשותיו ושיעוריו, ששולבו בהם עיון הלכתי והגותי לצד שיקום חיי הקהילה, נמסרו בקביעות בבית הכנסת נוז'יק ובמפגשים קהילתיים.

 ספריו 
בשנת 1996 פרסם בוורשה ספר זיכרונות בשפה הפולנית בשם "Opowieść o radości i cierpieniu" ("סיפור על שמחה וסבל"), ובו עדויותיו מתקופת השואה והרהורים על חיי הקהילה היהודית בפולין ערב מלחמת העולם השנייה.

 משפחתו 
נישא לפסיה, בתו של רבי זלמן צבי ליבוביץ. בין צאצאיו נמנים רבנים ואישי ציבור; בין חתניו הרב מנשה שמחה פנט (בן רבי חיים אלתר פנט), הרב משה יהודה לייב (חתנו של רבי שלום דרמר) והרב מרדכי רוטנברג - אב"ד פריז; בין נכדיו – העיתונאי ישראל יוסקוביץ.

 פטירה ומורשת 
הרב פנחס מנחם יוסקוביץ נפטר בירושלים בכ' בכסלו ה'תשע"א (27 בנובמבר 2010). פטירתו צוינה בקהילות פולין וישראל כהסתלקותו של "אוד מוצל מאש" שהקדיש את חייו לשיקום חיי הדת בפולין לאחר המלחמה. על פטירתו פורסמו ידיעות ואשכולות הספד בעיתונות העברית והפולנית.

 לקריאה נוספת 


 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:רבנים ראשיים של פולין
קטגוריה:רבני גור
קטגוריה:בוגרי ישיבת שפת אמת
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010