הצבע בתרופות

בתעשיית התרופות מקובל להוסיף צבע לתרופות מהטעמים הבאים:

אבחנה בין התרופות השונות אשר דומות בגודלן ובצורתן.

אבחנה באותה תרופה בין בוקר ולילה (למשל כמוסות אקמול יום ואקמול לילה שונות בצבען)

צבע שונה יכול לסמן מינון שונה של התרופה. (למשל 5 מ"ג כחול ו-10 מ"ג צהוב).
ממוזער|דקסמול כחול ליום ודקסמול אדום ללילה
צבע מעלה נראות ונוחות למטופל.

 ההיסטוריה של הצבע בתרופות 
 התקופה הקדומה 
בתקופת מצרים העתיקה, לפני כחמשת אלפים שנה, ולאחר מכן ביוון העתיקה וברומי, התרופות היו עשויות מתמציות צמחים, מינרלים ואבקות טבעיות. צבע התרופה היה תוצר לוואי של החומר ממנו עשויה התרופה, הצמח או המינרל.

הצבע שימש לזיהוי התרופה וגם כסמל מיסטי. למשל: צבע ירוק נחשב למרפא ואילו צבע אדום כמחזק.

ברפואה המסורתית באסיה (סין והודו) השתמשו בצמחים, מינרלים ותבלינים לרפואה במשמעות של הצבע. הצבע הצהוב של

הכורכום נחשב כמחטא ומחזק, צבע אינדיגו הכחול העשוי מצמח ניל הצבעים (אינדיגופרה), שימש את הסינים לריפוי דלקות ואילו תבלין הזעפרן הצהוב-כתום שימש לריפוי כאבים ומצב רוח רע.

 ימי הביניים ותחילת העת החדשה 
האלכימאי והפילוסוף פאראצלסוס שחי במאה ה-16 הציג את התפיסה של "תורת החתימות" (Doctrine of Signatures) לפיה הבורא שם חותמו על הצמחים כדי לציין את השימוש הרפואי שלהם. צבע הצמחים וצורתם מסמן את החומר ממנו הם עשויים ומה תפקידם. לפי "תורת החתימות" האמינו שלצבע עצמו יש אנרגיה מרפאת: חומרים אדומים, כגון חלודה או יין אדום מיועדים ללב ולכלי דם, צמחים צהובים, בייחוד הזעפרן, טובים לצהבת - לכבד ולמרה, עלי הפולמונריה עם הכתמים הלבנים היו טובים לטיפול במחלת ריאות, ואילו צמח ירוק לרוגע.

בתקופה זו עדיין צבעי התרופות היו בצבע הטבעי מהן היו עשויות.

 תקופת המהפכה התעשייתית במאות 19-18 
עם התפתחות הכימיה האורגנית החלו להופיע צבעים סינתטיים. בשנת 1856 יצר לראשונה ויליאם הנרי פרקין (Perkin) צבע סגול סינתטי - מאוביין, ואז החלו חברות הטקסטיל ואחריהן חברות התרופות (Bayer, Hoechst) להשתמש בצבעים בתעשיית התרופות.

 תחילת המאה ה-20 
בתקופה זו התחילו לייצר גם תרופות סינתטיות (כמו אספירין) והוסיפו להם צבע. חלק מהצבעים הכילו מתכות או תרכובות רעילות ולא הייתה רגולציה בתחום זה.

 רגולציה והתפתחות מאמצע המאה ה-20 
 אמצע המאה ה-20 
בשנות ה-50-30 דווח על הרעלות מתרופות בגלל שימוש בחומרים כמו זפת ופחם. בעקבות זה החלו לחוקק חוקים בארצות הברית ובאירופה להגבלת שימוש בחומרים מסוימים בצבעי תרופות: האחריות על אכיפת החוקים הוטלה על מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שהוקם בשנת 1927.

בשנת 1938 נחקק חוק פדרלי הדורש אישור לצבעי תרופות, מזון וקוסמטיקה. חוק זה הגביר את הפיקוח הממשלתי על שימוש בזפת ופחם.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 יצרו רשימה של צבעים המאושרים לשימוש בתרופות, מזון וקוסמטיקה:

ממוזער|פירוט הצבעים שהוספו לתרופה בעלון התרופה

 סוף המאה ה-20 ועד היום 
בארצות הברית, ה-FDA פרסם רשימת צבעים המותרת להכנסה לתרופות.

באירופה, הסוכנות האירופית לתרופות (EMA) ישנה מערכת צבעים E199-E100.

בישראל משרד הבריאות מאמץ את תקנות אירופה וארצות הברית. בעת הגשת בקשה לרישום תרופה, יש להציג את מלוא המידע הכימי והצבעים בהם משתמשים. אין דרישה לפרט באיזה שלב מוכנס הצבע.

בכל מדינה, כבר בשלב הגשת הבקשה לרישום תרופה, החברה חייבת להגיש פירוט מרכיבים עיקריים, חומרי עזר, צבעים והסבר על בטיחותם. כמו כן חברת התרופות מחויבת לפרט בעלון נלווה איזה צבע התווסף לתרופה והאם גורם לרגישות. אם החברה רוצה לשנות צבע היא צריכה להוכיח שהצבע החדש אינו פוגע באיכות התרופה.

המגמה היא לעבור לצבעים כמו  תחמוצות ברזל, כורכומין וכלורופיל או ציפוי התרופות בחומר שקוף/לבן. צבעים שעדיין בשימוש הם צבעים סינתטיים יציבים שאינם פעילים רפואית.

דוגמאות: טבליות פרצטמול 500 מ"ג הן לבנות ולרוב ללא צבע. איבופרופן (אדוויל) בצבע ורוד עם תחמוצת ברזל.

 תהליך הוספת הצבע בייצור התרופות 
 טבליות 

 אם רוצים שכל הטבליה תהיה צבועה, מוסיפים את הצבע כחומר מעורבב עם אבקת התרופה. בשלב זה משתמשים בצבע מסיס במים(Dye), מערבבים אותו עם מלח מתכתי בלתי-מסיס כגון, אלומיניום הידרוקסיד, או סידן או בריום, הצבע נקשר ליוני האלומיניום ויוצר את פיגמנט הלייק (lake), חומר יציב, אטום, שאינו מסיס במים אלא מתפזר בשמנים, שעווה או חומרים מוצקים.

 אם רוצים טבליה לבנה בפנים וצבעונית בחוץ, מוסיפים את הצבע רק לתמיסת הציפוי. כאן משתמשים בצבע מסיס במים או תחמוצת ברזל. הציפוי נעשה במכונה מצפה (coating pan) בה מרססים את התמיסה על הטבליות המסתובבות. לרוב משתמשים בתחמוצות ברזל או תחמוצת טיטניום.

 כמוסות (קפסולות) 

 לרוב הצבע נמצא בכיסוי הג'לטין של הכמוסה. הצבע מתערבב לתוך המסה של הג'לטין לפני יציקת הכמוסה.
 ניתן גם לצבוע את האבקה שבתוך הכמוסה.

 תרופה נוזלית, סירופ 
הצבע מתווסף לאחר שהתמיסה מוכנה, יחד עם חומרי הטעם.

 משחות, קרמים ותמרוקים רפואיים 
הצבע מתווסף בשלב תערובת הנוזלים (תחליבים) ולרוב משתמשים בצבעים עדינים.

 צבעים בתרופות אסורים / שנויים במחלוקת כמזיקים 
+מספר צבע ב-EMAמספר צבע כימי ו-FDAשם כימיצבעסיבה לאיסור או להגבלההערותE102FD&C 5טרטרזיןצהובדווחו מקרים של אלרגיה לחומר, בעיקר אצל חולי אסתמה,וכן מקרים של פריחות, כאבי ראש וסרפדת.בארצות הברית נבחנה אפשרות לאסור שימוש אך עדיין מותר. נדרשת אזהרה לחשש מאלרגיה.E120D&C RED 4כרמיןאדוםמופק מכנימת קוצ'יניל יכול לגרום לתגובות קשות לרגישים לפיגמנט זה.דווחו מקרים של הלם אנפילקטי לאחר נטילת תרופה עם צבע זה.צבע טבעי, מותר לשימוש אך דורש סימון לרגישות.E123FD&C 2אמרנטאדוםהתגלו השפעות מסרטנות בשנות ה-80-70אסור לשימוש בתרופות בארצות הברית (משנת 1976) ובנורווגיה.E124FD&C RED 4פונסו 4Rאדוםהתגלו השפעות מסרטנות ופגיעה בנשימה בשנות ה-80-70אסור לשימוש בתרופות בארצות הברית ובנורווגיהE127FD&C RED 3אריטרוסיןאדוםמחקרים משנות ה-80 בבעלי חיים הראו חשש לשינויים הורמונליים וגידולים בבלוטת התריס.יאסר לשימוש בארצות הברית בתרופות נבלעות מ-18/1/2028.
יאסר לשימוש במזון מ-15/1/2027E128RED 2Gאדום 2Gאדוםצבע סינתטי ממשפחת האזו (azo) ויש חשש שיתפרק בגוף לחומר אנילין - חומר רעיל ומסוכן.אסור לשימוש
ממוזער|150px|תחמוצת ברזל שחורה
ממוזער|150px|תחמוצת ברזל צהובה
ממוזער|150px|תחמוצת ברזל אדומה

 מגמות בצבעי תרופות 
נושא המגמות בצבעים בתרופות עובר שינוי משמעותי בשנים האחרונות, וזאת בגלל הדרישות הרגולטוריות, המודעות הציבורית והחדשנות הטכנולוגית.

 נעשה מעבר מצבעים סינתטיים לצבעים טבעיים: כורכומין (E1009), כלורופיל (E140) ותחמוצות ברזל בפיגמנטים אדום, צהוב ושחור, שימוש בספירולינה לכחול, פפריקה לכתום וסלק לאדום.
 שימוש בצבעים פונקציונליים שהגוון שלהם משתנה בהתאם לחומציות (PH) של הסביבה (קיבה או מעי), כך יש בקרה על הפירוק או השינוי של התרופה בגוף.
 שימוש בצבעים אורגנים או אי-אורגנים משולבים בננו-חלקיקים (סיליקה, פולימרים, מתכות) המאפשרים בקרת שחרור החומר, פיזור אחיד ויציבות הצבעים.

ישנן חברות פרמצבטיות המעדיפות להפחית או לבטל את השימוש בצבעים בטבליות שאינן מצופות, כדי להקטין את חשש הצרכנים.

 עקרונות בחירת צבע התרופה 
 שיקולים טכנולוגיים - כימיים 
הצבע חייב להיות יציב, לא להשתנות באור, בלחות או בטמפרטורה.

לא להגיב עם החומר הפעיל בתרופה.

להיות מסיס.

לעמוד בתקני הרשויות (FDA או EMA) ומשרדי הבריאות. יבחר צבע המורשה לשימוש רפואי.

 שיקולים פסיכולוגיים ושיווקיים 
הצבע משפיע על תפיסת המטופל את התרופה:

לבן - בעל תחושת טוהר, ניקיון - לתרופות כמו אנטיביוטיקה ואקמול.

אדום וכתום - אנרגיה - ויטמינים ותרופות מעוררות.

כחול וירוק - משדר רוגע, שינה, לחץ דם תקין - תרופות לאלרגיה.

צהוב - שמחה, אנרגיה, עיכול - ויטמין B, תוספי תזונה.

שחור וחום - רפואי - ברזל, תרופות לחולים כרוניים.

ורוד, כתום, ירוק תפוח - תרופות לילדים.

ראו גם
 צבע מאכל
 ייצור תרופות

 קישורים חיצוניים 
 רשימת צבעים המותרת לשימוש בתרופות בארצות הברית - מעודכן לאפריל 2022.
רשימת צבעים המותרת לשימוש באיחוד האירופאי

 הערות שוליים 

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:יצרני תרופות