אוקספורד בלוז

אוקספורד בלוז (באנגלית: Oxford Blues) הוא סרט קומדיה-דרמה ספורטיבי בריטי משנת 1984, שנכתב ובוים על ידי רוברט בוריס ובכיכובם של רוב לאו, אלי שידי ואמנדה פייס. הסרט שווק בישראל תחת השם "הרומן שלי באוקספורד". 

הסרט מהווה עיבוד מחודש בלתי רשמי לסרט A Yank at Oxford של מטרו-גולדווין-מאייר משנת 1938, והיה תפקיד הכוכב הראשון של רוב לאו בסרט עלילתי. הסרט שווק בישראל תחת השם "הרומן שלי באוקספורד". הסרט מתמקד במיוחד בעולם החתירה התחרותית באוניברסיטת אוקספורד, ומציג את מאבקיו של הגיבור להשתלב בקבוצת החתירה היוקרתית ולהוכיח את עצמו בספורט שמסמל גם מעמד חברתי ומסורת ארוכת שנים.

תחרויות חתירה הן חלק בלתי נפרד מהמסורת והתרבות של הספורט האקדמי הבריטי. המונח והמסורת של "Blue" מופיעים בסרטים נוספים כמו A Yank at Oxford (1938) ו-True Blue (1996), והם משקפים את האתגרים, התחרויות והמאבקים החברתיים שמאפיינים את העולם האקדמי והספורטיבי של המוסדות היוקרתיים הללו.

השם "Oxford Blues" נושא משמעות כפולה: מצד אחד, הוא מתייחס לאוניברסיטת אוקספורד, המקום בו מתרחש הסיפור; מצד שני, הוא מתייחס לתואר הייחודי והיוקרתי "Blue" שניתן לספורטאים מצטיינים באוקספורד, בעיקר בענפי ספורט כמו חתירה. המונח "Blue" מייצג לא רק הישגים ספורטיביים אלא גם מעמד חברתי ואות של השתייכות למסורת עתיקת יומין של אוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג'.

בנוסף, Oxford Blue הוא גם שם הצבע הכחול הכהה המסורתי המזוהה רשמית עם אוניברסיטת אוקספורד, ומשמש בלוגו, בסמלים הרשמיים ובמדי הספורט של האוניברסיטה. צבע זה, שמוגדר כ-Pantone 282, מהווה סמל למסורת, יוקרה וסמכות, ומשדר אלגנטיות ועומק.

 עלילה 
ניק די אנג'לו (רוב לאו), שזנח את לימודיו באוניברסיטת נבדה, עובד כמחנה מכוניות (valet parking) בקזינו בלאס וגאס, נבדה, בשם "מלון הדיונות", כדי לחסוך כסף שיאפשר לו לנסוע לאוקספורד, אנגליה, ולרדוף אחר אהבת חייו, ליידי ויקטוריה וינגייט (אמנדה פייס). הוא מאמין שהדרך לזכות בלבה היא להתקבל לאוניברסיטת אוקספורד ולהצטרף לקבוצת החתירה שלה, המכונה "Oriel Bluejackets". לאחר לילה עם אישה מבוגרת ומסתורית, שמעניקה לו תשלום בסך 1,500 דולר עבור ניחומה, הוא מצליח לגייס את הכסף הדרוש לנסיעה ומגיע לאוקספורד ברכבו, פורד ת'אנדרבירד משנת 1955, שנרמס בין שני קירות ברחוב צר, מה שמסמן את תחילת הצרות שלו בבריטניה.

די אנג'לו מתקבל לאוריאל קולג' (Oriel College), אחת המכללות המרכיבות את אוניברסיטת אוקספורד, ומצטרף לקבוצת החתירה שלה, שבה מכהנת כקברניטית (Coxswain) רונה (אלי שידי), אמריקאית כמוהו. הוא מגלה שליידי ויקטוריה מעורבת רומנטית עם קולין גילכריסט פישר (ג'וליאן סנדס), סטודנט וחותר מקבוצה יריבה מכרייסט צ'רץ' (Christ Church), מכללה אחרת באוניברסיטה. במהלך הסרט, די אנג'לו לומד לא רק את ערכם של ידידות ואהבה, אלא גם את חשיבות ההתחייבות לחברי הקבוצה ולעצמו, ואת הצורך לחשוב מעבר לעצמו.

 צוות השחקנים 
 רוב לאו בתפקיד ניק די אנג'לו
 אמנדה פייס בתפקיד ליידי ויקטוריה וינגייט
 ג'וליאן סנדס בתפקיד קולין גילכריסט פישר
 אלי שידי בתפקיד רונה
 ג'וליאן פירת' בתפקיד ג'ורדי נוויטס
 אלן הווארד בתפקיד סיימון רוטלדג'
 גייל סטריקלנד בתפקיד הגברת מלאס וגאס
 מייקל גוף בתפקיד ד"ר אמברוז
 אוברי מוריס בתפקיד ד"ר קוונטין בוגס
 אנתוני קלף בתפקיד גארת' רייקרופט
 קארי אלווס בתפקיד ליונל
 ברוס פיין בתפקיד פיטר האולס
 ריצ'רד האנט בתפקיד לארי
 צ'ארלס גרנט בתפקיד צלם סטודנט
 צ'אד לאו בתפקיד האקר מחשבים (ללא קרדיט)
 פיפ טורנס בתפקיד איאן
 יו מורטון בתפקיד תפקיד משני

 הפקה 
הסרט מומן באופן עצמאי על ידי המפיק קסיאן אלווס, שזה היה סרטו הראשון כמפיק. קסיאן הוא אחיו של השחקן קרי אלווס, שהופיע בסרט בתפקיד ליונל. המפיק אליוט קסטנר הציע לרוברט בוריס, שביים כאן את סרטו העלילתי הראשון, תקציב של בין 2 ל-3 מיליון דולר להפקת סרט באנגליה. בוריס הציע את הרעיון לעיבוד מחודש של A Yank at Oxford, וקסטנר, שאהב את התסריט, מימן את הסרט במסגרת עסקת "negative pickup" שהייתה פופולרית בשנות ה-80, אך לא סיפק את כל התקציב שבוריס ביקש לצילום סצנות נוספות. הסרט צולם כמעט כולו בלוקיישנים באוקספורד, כאשר הצילומים העיקריים החלו באמצע נובמבר 1983 והסתיימו ימים ספורים לפני חג המולד 1983. סצנות הפתיחה בלאס וגאס צולמו בינואר 1984.

רוב לאו הציע ללהק את סטפני, נסיכת מונקו לתפקיד ליידי ויקטוריה, שכן הדמות נכתבה בהשראתה, אך פניות בנושא לא נענו. מעיל העור שדי אנג'לו לובש בסרט היה שייך לאביו של לאו, בוגר תיכון אנדרסון באינדיאנה. הרכב האייקוני שבו די אנג'לו נוהג, פורד ת'אנדרבירד משנת 1955, הופיע מאוחר יותר בפרק "The Sting" של הסדרה הבריטית Lovejoy משנת 1986, לאחר שכנפיו הקדמיות תוקנו.

הסרט נרכש להפצה על ידי MGM תמורת 6 מיליון דולר, אף על פי שעלות ההפקה הייתה 1.8 מיליון דולר בלבד. קסטנר זכה גם לעמלה של מיליון דולר בהחלטתו של פרנק יבלנס, אז ראש MGM. פיטר בארט, בכיר ב-MGM, תיאר את העסקה כחסרת תקדים.

 קבלה 
הסרט זכה לביקורות שליליות בדרך כלל. לורנס ואן גלדר מהניו יורק טיימס תיאר אותו כ"רומנטיקה בסגנון גטסבי" תוך שהוא מתייחס להשוואה בין העלילה הרומנטית של הסרט לנושאים ולמאפיינים של הרומן גטסבי הגדול מאת פ. סקוט פיצג'רלד.

המונח "גטסבי" משמש לעיתים בתרבות הפופולרית כדי לתאר סיפורי אהבה המאופיינים בתשוקה עזה, אידיאליזציה של אהוב/ה, מאבק מעמדי, או חתירה לחלום בלתי מושג, לעיתים על רקע של שאיפות חברתיות או כלכליות.

ואן גלדר השתמש במונח "Gatsbyesque" כדי להדגיש את האופי הרומנטי-שאפתני של הסרט, שבו גיבור ממעמד נמוך מנסה לכבוש את לבה של אישה ממעמד גבוה יותר תוך התמודדות עם יריב (קולין) ומוסדות אליטיסטיים. עם זאת, בעוד גטסבי הגדול הוא טרגדיה, Oxford Blues הוא קומדיה-דרמה עם סוף אופטימי יותר, שבו ניק מוצא משמעות מעבר לרומנטיקה.

הסרט נפתח במקום השמיני בקופות עם הכנסות של 2.4 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון, תוצאה שנחשבה לאכזבה גדולה. לאו ציין כי הסרט זכה להצלחה בקנדה, אך לא בדרום ארצות הברית, והוסיף כי הוא נפגע מהביקורות השליליות, אך ידע שהכישלון לא היה באשמתו. הוא התנגד במיוחד לסצנה האחרונה שבה דמותו מתפשטת ומחליפה בגדים כמו בובת נייר.

 טריוויה 
 הסרט מסמן את הופעת הבכורה הקולנועית של השחקנים אמנדה פייס ופיפ טורנס, וכן את הופעתו הקולנועית המוקדמת של השחקן הבריטי ג'וליאן סנדס.
 זהו הסרט הראשון מבין שני סרטים שבהם כיכבו יחד רוב לאו ואלי שידי, כאשר השני היה אש סנט אלמו משנת 1985. כשנתיים לאחר מכן, השתתפה שידי בסרט נוסף עם המילה "בלו" בשמו, Blue City (1986).
 המונח "איזיס" (Isis) המוזכר בסרט מתייחס הן לעיתון הסטודנטים של אוניברסיטת אוקספורד והן לספורט החתירה, המרכזי בעלילה.
 הסרט היה העבודה הקולנועית האחרונה של השחקן יו מורטון, שנפטר לפני יציאת הסרט.
 קבוצת החתירה של ניק די אנג'לו מכונה בסרט "Oriel Bluejackets".
 ריצ'רד האנט, שחקן הידוע כמבצע בובות של החבובות, מופיע בתפקיד לארי. האנט התיידד עם רוב לאו ואחיו הצעיר, צ'אד לאו, לאחר שסייע להם במהלך הטרדה של מעריצים במשחק של לוס אנג'לס דודג'רס.
 ניק די אנג'לו נשר מאוניברסיטת נבדה לפני שהגיע לאוקספורד.
 המפיק קסיאן אלווס המשיך להפיק סרטים נוספים עם המילה "בלו" בשמם, כגון Cool Blue (1989), Blue Valentine (2010) ו־Blue Flame (1993), אותו גם כתב וביים.
 המכללות המופיעות בסרט כוללות את אוריאל קולג', שבה לומד ניק די אנג'לו, ואת כרייסט צ'רץ', שבה לומדים ליידי ויקטוריה וקולין גילכריסט פישר, המתחרה המרכזי של ניק.
קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:לאס וגאס בקולנוע
קטגוריה:אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סרטי 1984