ריס אפ גריפיד'

ריס אפ גריפיד' (בוולשית: Rhys ap Gruffydd; בערך 1132 – 28 באפריל 1197), הידוע גם בכינוי הלורד ריס (בוולשית: Yr Arglwydd Rhys), היה מלך ממלכת דהייברת' שהוביל מרד מוצלח נגד השליטים האנגלו-נורמנים בוויילס והצליח לבסס מחדש את עצמאות ממלכת דהייברת', עליה מלך בין 1155 למותו ב-1197. מעבר למערכה הצבאית המוצלחת שלו, שהביעה ליציבות ועצמאות דהייברת', ריס תרם רבות להתפתחות מוסדות דת ותרבות ולשים ואף ייסד את פסטיבל המוזיקה הוולשית האיסטד'ווד.

שנים ראשונות
ריס נולד סביב שנת 1132, השביעי מבין שמונה אחים ואחיות, לאביו גריפיד' אפ ריס מלך דהייברת' ואימו גוול'יאן פרך גריפיד' שהייתה ביתו של גריפיד' אפ קינן, מלך גוויניד'. בשנותיו הראשונות איבד את שני הוריו, אימו הוצאה להורג על ידי האנגלים בקידוולי (בקרמרת'נשייר) בשנת 1136 לאחר שנתפסה בקרב, אביו נהרג אף הוא כשנה לאחר מכן בנסיבות לא ברורות. אחיו של ריס ירשו את הממלכה והמשיכו לנהל את הלחימה כנגד הפלישה האנגלית בדרום ויילס.

כבר בגיל 13 לחם ריס יחד עם אחיו, קד'ל, והחל משנת 1146 נטל חלק בקרבות לשחרור חלקים מממלכת קרדיגיון ובהדיפת האנגלו-נורמנים. לאחר מותו של אחיו מראדיד’ (Maredudd) ב-1155, ומשום מחלה של קד'ל שמנעה ממנו לתפקד כשליט, ריס הפך לשליט יחיד של ממלכת דהייברת'. במהלך שלטונו הצליח לרכוש חזרה שטחים שאבדו לנורמנים, באמלין וקרידיגיון, וכן להרחיב את שטחי הממלכה אל תוך דאווד' (Dyfed). בשנת 1158 נאלץ ריס להחפיף את עצמו למלך אנגליה, הנרי השני, ולהיכנע לפחות באופן רשמי לממלכה האנגלו-נורמנית; הוא אף נאלץ לוותר על חלקים ממלכתו (בין היתר בקרדיגיון), ונתבקש להכיר בהשפעת הכתר על אזורים שונים כמו מחוז מאוור.

בשנת 1164 ניצל ריס את הסכסוך הפנימי בשלטון האנגלי ועייפות הצבא האנגלי, ושחרר שוב את קרדיגיון ואמלין במערכה שהסתיימה ב-1170. מספר חודשים לאחר מכן נחתם הסכם שלום עם הנרי השני, מלך אנגליה, שבתמורה למתנה של 300 סוסים ו-4,000 ראשי בקר, הסכים לקבל את שליטתו של ריס בשטחים שכבש חזרה מהאדונים האנגלים. מאז ועד מותו שמר על שליטה יציבה באזור, הרחיב את כוחה של ממלכתו, גם באמצעות נישואים מבוססי בריתות (כמו נישואיו לגוונל'יאן מממלכת פוויס), השקעה במנזרים, מצודות ומבני דת מסוגים שונים.

בשנותיו המאוחרות, ריס סבל ממתחים פנימיים בקרב בניו, וויכוחים סביב ירושת הממלכה השפיעו על יציבותה. לאחר מותו ב-28 באפריל 1197 נקבר בקתדרלת סנט דייווידס בפמברוקשייר. אומנם קבע ריס שבנו החוקי הבכור, גריפיד' אפ ריס, ירש את הממלכה, אך בנו הראשון והלא-חוקי מלגוון לא קיבל זאת ונכנס לעימות עם גריפיד'. מאבקי הירושה נמשכו תוך כדי חידוש המערכה נגד האדונים האנגלים, עד מותו של בנו הצעיר של ריס, ריס גרג ("הצרוד") ב-1234, כאשר התפרקה והוחפפה לנסיכות ויילס.

מורשת
ריס אפ גריפיד’ נודע בתמיכתו במנזרים ובעידוד התרבות הדתית והאמנותית. הוא העניק חסות למנזר הציסטריאני החשוב סטרטה פלורידה, סייע כלכלית להקמת מרכזי דת חדשים כמו מנזר טאלי (Talley Abbey) והנזירות ויטלנד, והייתה לו תרומה חשובה בשימור השפה והתרבות הווולשית. בשנת 1176 הוא יזם את איסטד'ווד (Eisteddfod) הראשון, אירוע שירה ומוזיקה שהתקיים בקרדיגן, אירוע תרבותי בעל חשיבות רבה שמתקיים עד ימינו וביסס את ריס כאחד ממייסדי המסורת האמנותית הווולשית.

ראו גם
 נסיך ויילס, נסיכת ויילס
 ממלכת גוויניד'

קישורים חיצוניים

 שלטונו של ל'ואלין באתר BBC.


הערות שוליים

קטגוריה:מלכי ויילס
קטגוריה:בית דינוור
קטגוריה:נפטרים ב-1197