בית הכנסת בפרישטינה

בית הכנסת בפרישטינה (בסרבית לטינית: Sinagoga u Prištini) הוא בית כנסת ספרדי שפעל בפרישטינה בירת קוסובו, בין השנים 1897–1941. המבנה שרד את אירועי אירועי השואה ושימש במהלך העשור השלישי של המאה ה-21 כאתר משני של המוזיאון הלאומי של קוסובו .
היסטוריה

מקובל לתארך את ראשיתה של הקהילה בפרישטינה בחורבנה של העיר נובו ברדו במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699), ועזיבת יהודי העיר לפרישטינה ומיטרוביצה. תיעוד לקהילה והודית-ספרדית מצוי גם בספרי שאלות ותשובות ובהם מכונה העיר "פרישנא". ב-1913 מנתה הקהילה היהודית 452 נפשות, ב-1931 נמנו בפרישטינה 400 יהודים, בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה היהודית בפרישטינה 385 נפשות, ועד 1940 הצטרפו אליהם כ-50 פליטים ממדיניות אירופיות כגון אוסטריה, צ'כוסלובקיה ופולין. לאחר פלישת גרמניה הנאצית ליוגוסלביה חולק חבל קוסובו בין איטליה לגרמניה. מרבית החבל ובכלל זה העיר פרישטינה הועבר לחזקת האיטלקים וסופח לאלבניה הכבושה ומקצתו נותר בחזקת הגרמנים. לפרישטינה הגיעו בין 300 ל-400 פליטים יהודים מרחבי יוגוסלביה.

במרץ 1942 ביצעו הגרמנים אקציות בחלק הגרמני של קוסובו ועצרו את יהודי האזור. האיטלקים עצרו כ-120 פליטים יהודים וכלאו אותם בפריזרן ובפרישטינה וסירבו למסור אותם לידי הגרמנים. לאחר לחץ גרמני כבד מסרו האיטלקים לגרמנים 50 מהעצורים והם נרצחו מאוחר יותר. את שאר העצורים העבירו האיטלקים לשטחי אלבניה "הישנה" ופיזרו אותם במקומות יישוב שונים. לאחר כניעת האיטלקים השתלטו הגרמנים על פרישטינה. חלק מיהודי העיר חזרו לבתיהם. ב-14 במאי 1944 ערכו הגרמנים בשיתוף חיילים מדיוויזיית האס אס ההררית ה-21 שהוקמה בעידודו של אמין אל-חוסייני אקצייה ברחבי פרישטינה. מרבית יהודי העיר ששבו אל בתיהם נעצרו, שולחו אל מחנה הריכוז סיימישטה וממנו לברגן-בלזן, שם מתו 177 מיהודי פרישטינה מסיבות שונות. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו לפרישטינה חלק מהניצולים וב-1947 התגוררו בעיר 224 יהודים, אשר מרביתם עלו לישראל לאחר הקמתה. בעיר נותרה קהילה קטנה ובה כמה עשרות נפשות. במהלך מלחמת קוסובו עזבו או אולצו לעזוב יהודי פרישטינה את בתיהם ועברו לסרביה.

המבנה
בית הכנסת הוקם ב-1897 באזור הדרום-מזרחי של הבאזאר שבעיר, אשר היה לב האזור המסחרי של הקהילה היהודית. במועד הקמתו היה ראש הקהל רחמים ראובן, והרב חכם שבת קַמחִי. המבנה היה בן שתי קומות ועד ראשית המאה ה-20 שכנו בקומתו הראשונה חנויות ובתי מלאכה אותם השכירה הקהילה למימון הוצאותיה, ובקומתו השנייה שכנו אולם התפילה ועזרת הנשים שהובדלה מהאולם. לפני מלחמת העולם הראשונה הזמינה הקהילה רב מטבריה אשר כיהן גם כמורה לעברית לילדי הקהילה. בתקופת בין המלחמות כיהן כרב הקהילה זכריה לוי (1864–1943) אשר הגיע מפירוט. ב-1934 ביקש הרב לוי לפרוש לגמלאות, אך לבקשת ראשי הקהל נותר בתפקידו. בהמשך, הצטרף אליו בנו יוסף בן זכריה לוי, בוגר המחזור האחרון של הסמינר התאולוגי היהודי בסרייבו וסייע לאביו בקודש. בתקופת מלחמת העולם השנייה, עם כיבוש יוגוסלביה ומסירת השטח לאיטלקים, פסק השימוש במבנה. בני הקהילה אשר שרדו את השואה ושבו לעיר בכדי לשקם את קהילתם, עלו ברובם המוחלט לישראל לאחר הקמתה. בראשית המאה ה-21 שופץ מבנה בית הכנסת, ונותר אחד המבנים הבודדים מהתקופה העות'מאנית שנותרו בבאזאר הישן  בפרישטינה. המבנה שימש במהלך העשור השלישי של המאה ה-21 כאתר משני של המוזיאון הלאומי של קוסובו .

קישורים חיצוניים

 Narod ih nikada neće zaboraviti: Priča o Jevrejima na Kosovu, בעברית: "העם לעולם לא ישכח אותם: סיפורם של היהודים בקוסובו", באתר slobodnaevropa.org 

הערות שוליים

פרישטינה
פרישטינה
קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:פרישטינה