מחלות המועברות על ידי יתושים

מחלות המועברות על ידי יתושים הן מחלות המועברות על באמצעות עקיצת יתושים השייכים למשפחות שונות. גורמי המחלות המעוברים הם: נגיפים, חיידקים, וטפילים (חד-תאיים ותולעים). כמעט 700 מיליון בני אדם נדבקים במחלות המועברות על ידי יתושים מדי שנה, הגורמים לתמותה של כמעט מיליון בני אדם.

 נגיפים 
נגיפים הנישאים על ידי פרוקי-רגליים כמו יתושים או קרציות ידועים יחד בשם ארבוטירוסים . אלו הנישאים אך ורק על ידי יתושים נקראים לעיתים מובו-וירוסים/ נגיף הנילוס המערבי חדר בטעות לארצות הברית בשנת 1999 ובשנת 2003 התפשט כמעט לכל מדינה, עם למעלה מ-3,000 מקרים בשנת 2006.ארבעה סוגי קדחת מועברים על ידי נקבת יתוש האדס המצרי. הנקבה מעבירה שלושה מינים של נגיפי RNA השייכים למשפחת הפלאוויווירידה, הגורמים לארבעה סוגי דלקת נגיפית הנפוצה בארצות טרופיות וסובטרופיות:
קדחת צהובה
קדחת נגיף הדנגי קדחת דנגי מפתחת תסמינים דומים למלריה וטיפוס. בדיקות מעבדה יכולות לזהות עדויות לנגיפי דנגי, אולם התוצאות חוזרות לעיתים קרובות מאוחר מדי כדי לסייע בהכוונת הטיפול.
קדחת נגיף הצ'יקונגוניה המועבר על ידי נקבות המינים יתוש הטיגריס האסייתי ו-. אנשים שנדבקו בנגיף זה עלולים לפתח חום פתאומי יחד עם כאבי מפרקים ושרירים מתישים, פריחה, כאב ראש, בחילות ועייפות. התסמינים יכולים להימשך מספר ימים עד שבועות וחודשים. אף על פי שחולים יכולים להחלים לחלוטין, היו מקרים בהם כאבי מפרקים נמשכו מספר חודשים ועלולים להימשך במשך שנים. אנשים אחרים עלולים לפתח סיבוכים בלב, בעיות עיניים ואפילו סיבוכים נוירולוגיים.
קדחת נגיף הזיקה המועבר על ידי עקיצת נקבת יתוש האדס, וגם באמצעות יחסי מין, והעברה בתקופת הריון מאם לעובר דרך השלייה. התסמינים משתנים בחומרתם, החל מתסמינים קלים ובלתי מורגשים ועד לתסמינים שכיחים כגון, חום, פריחה, כאב ראש, כאבי שרירים ומפרקים ודלקת הלחמית. התסמינים יכולים להימשך מספר ימים עד שבועות. מוות כתוצאה מהידבקות בנגף הזיקה הוא נדיר.
 קדחת מערב הנילוס מועברת על ידי נקבת יתוש הכולכית. רוב האנשים הנדבקים בנגיף הנילוס המערבי בדרך כלל אינם מפתחים תסמינים. בחלקם עלולים לפתח עייפות קשה, חולשה, כאבי ראש, כאבי גוף, כאבי מפרקים ושרירים, הקאות, שלשולים ופריחה, שיכולים להימשך שבועות או חודשים. תסמינים חמורים יותר נמצאים בסיכון גבוה להופיע אצל אנשים מעל גיל 60, או אלו הסובלים מסרטן, סוכרת, יתר לחץ דם ומחלת כליות.
 מחלות ויראליות אחרות כמו דלקת רב-מפרקית,  קדחת ריפט ואלי, קדחת רוס ריבר ,אנצפליטיס של סנט לואיס,, קדחת הנילוס המערבי, דלקת המוח היפנית, דלקת המוח של לה קרוס ומספר מחלות אנצפליטיות אחרות נישאות על ידי מספר יתושים שונים.: אנצפליטיס סוסים מזרחית (EEE) אנצפליטיס סוסים מערבית (WEE) מצויות בארצות הברית, וגורמות למחלות בבני אדם, סוסים ומיני ציפורים. בשל שיעור התמותה הגבוה, EEE ו-WEE נחשבות לשתיים מהמחלות החמורות ביותר הנישאות על ידי יתושים בארצות הברית. התסמינים נעים בין מחלה קלה דמוית שפעת ועדאנצפליטיס, תרדמת ומוות.

 חיידקים 
 מיקובקטריום אולצרנס  מועבר על ידי היתוש אאדס נוטוסקריפטוס , ועל ידי חרקי מים שונים. המחלה אנדמית באזורים גאוגרפיים שונים: אוסטרליה, ניו זילנד והאיים באוקיינוס השקט ודרום קליפורניה, וגם במערב אפריקה, במרכז ודרום אמריקה, בדרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה. החיידק גורם לכיב בורולי בעור של הגפים העליונות והתחתונות אך לא בכפות הידיים והרגליים. אצל ילדים הכיבים עלולים להתפתח בעור של כל חלקי הגוף

 טפילים חד-תאיים 
ממוזער|פיזור גאוגרפי של מקרים חדשים של מלריה באפריקה, דיווח על ידי ארגון הבריאות העולמי ב-2025
יתושים משך מרבית חייהם ניזונים מצוף פרחים כמקור לסוכרים. נקבות של כמה מיני יתושים זקוקות למנת דם אחת מאדם או מיונק אחר להבשלת הביצים כהכנה להטלה. מנת הדם הזאת נחוצה ליתוש הנקבי להפעלת מנגנונים הורמונליים המאפשרים התבגרות הביצים לקראת הטלתן. יתושים אלה, באמצעות מנגנון מציצת אדם משמשים כווקטורים ביולוגיים להעברת סוגי טפילים שונים המצויים בדמם של בני-אדם נגועים:

 קדחת המלריה 
 קדחת המלריה מועברת על ידי שני מינים של נקבת יתוש האנופלס:
 ו-  הזקוקה למנת דם להבשלת הביצים ועל ידי כך משמשת כוקטור להעברת הטפיל החד-תאי פלסמודיום פלציפרום מאדם נגוע לאדם בריא. לאחר חדירת הטפיל לנוזל הדם, הוא נודד לתאי הכבד המשמשים כמארחים לצורך התבגרות, שם הוא ימשיך להתרבות ולגדול, וינוע לאזורים אחרים בגוף דרך זרם הדם. התפשטות מחזור ההדבקה הזה נמשכת לאחר מכן כאשר יתושים אחרים נושכים את אותו אדם. התוצאה תגרום ליתוש זה לבלוע את הטפיל ולאפשר לו להעביר את מחלת המלריה לאדם אחר באמצעות אותה דרך הזרקת עקיצות.

תסמינים מוקדמים של מלריה יכולים להופיע בין 10 ל-15 ימים לאחר החשיפה לטפיל ויכולים להתבטא בחום, כאב ראש וצמרמורות. חומרת התסמינים תלויה מאוד בגיל ובחשיפות קודמות, אולם ילדים מתחת לגיל חמש, נשים בהריון וחסרי מערכת חיסונית יהיו בסיכון גבוה יותר לתסמינים חמורים יותר. התסמינים החמורים נעים בין עייפות קיצונית, אובדן הכרה, עוויתות, קשיי נשימה, שתן דמי, צהבת, דימום לא סדיר ומוות.

חמישה מינים של פלסמודיום גורמים למלריה בבני אדם:
 פלסמודיום פאלציפארום . מרבית מקרי המלריה בעולם נגרמים על ידו.
 פלסמודיום מאלריה 
פלסמודיום אובלה  נפוץ בייחוד באפריקה המערבית, שייכים לו שני זנים:
 Plasmodium ovale curtisi
 Plasmodium ovale wallikeri.
 פלסמודיום נואלסי  גורם לקדחת באסיה הדרומית אצל בני אדם וקופי אדם.
 פלסמודיום ויווקס  גורם למלריה בדרום מזרח אסיה ודרום אמריקה. מתאפין בחזרתיות של המלריה לאחר טיפול.

ברחבי העולם מלריה היא גורם מוביל לתמותה מוקדמת בקרב ילדים מתחת לגיל חמש. דווח על כ-207 מיליון מקרי הדבקה ויותר מחצי מיליון מקרי מוות בשנת 2012, על פי דוח המלריה העולמי לשנת 2013 שפורסם על ידי ארגון הבריאות העולמי (WHO). נכון לשנת 2018 מספר המתים עלה למיליון, על פי האגודה האמריקאית לבקרת יתושים. בשנת 2022 דווח על 249 מיליון חולים, ועל 608,000 מקרי מוות, כאשר 94% ממקרי התחלואה מתרכזת באזור גאוגרפי מצומצם יחסית: ניגריה, קונגו, אוגנדה ומוזמביק.

 תולעים טפיליות 
מינים מסוימים של יתושים יכולים לשאת את תולעת ה. הדבקת היתוש על ידי עקיצה של אדם חולה והעברתה לאדם בריא. התולעת מטילה ביצים בדמו של האדם שנעקץ, הביצים מבשילות כתוצאה מחום הגוף של האדם שנעקץ והופכות לזחלים ותולעים. הטפיל גורם למצב של עיוות גופני המכונה אלפנטיזיס, המאופיין בנפיחות רבה של מספר חלקים בגוף. ברחבי העולם, חיים כ-120 מיליון איש עם נכות של פילריאזיס.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחלות זיהומיות וטפיליות
קטגוריה:חרקים מזיקים
קטגוריה:טפילים לפי קבוצה