מהומות אוסלו (2008–2009)

ב-29 בדצמבר 2008 פרצה סדרה של מהומות רחבות היקף ברחבי אוסלו, בירת נורווגיה, יומיים לאחר שישראל פתחה במבצע עופרת יצוקה נגד הטרור ברצועת עזה. המהומות הראשונות, שהתפתחו מההפגנות הפרו-פלסטיניות המתמשכות בעיר, התרחשו מחוץ לשגרירות ישראל באוסלו ונמשכו כמעט שבועיים. המהומות האלימות וההרסניות ביותר התרחשו ב-8 וב-10 בינואר, כאשר אלפי מפגינים התפזרו ברחבי אוסלו ותקפו אזרחים, רכוש ציבורי ופרטי, ובעיקר בנייני ממשלה, סניפי מקדונלד'ס ואת מרכז הבונים החופשיים באוסלו.

הפורעים כיוונו בעיקר לתקוף יהודים או את מי שנחשדו בעיניהם כיהודים, אך הם תקפו גם אנשים המזוהים עם קהילת הלהט"ב ופעילים פרו-ישראליים ידועים. בנוסף, עימותים אלימים בין המפגינים לשוטרים נורווגים הובילו למאות פצועים. בין 29 בדצמבר ל-10 בינואר עצרה משטרת מחוז אוסלו כ-200 בני אדם, רובם מוסלמים, שחלק ניכר מהם היו מבקשי מקלט רשומים. המפגינים נתמכו על ידי פעילי שמאל של .

 ציר הזמן של המהומות 
ב-29 בדצמבר 2008, כאלף מפגינים אנטי-ישראלים התקדמו לעבר שגרירות ישראל, שם נשאו פעילי שמאל בולטים נאומים אישים, ביניהם  ממפלגת השמאל הסוציאליסטית. בין הארגונים שעמדו מאחורי ההפגנה היו המפלגה האדומה,  (RU),  (SU) ו. המחאה הפכה לאלימה כאשר כמאה צעירים, בעיקר פעילי בליץ, פרצו את מחסומי המשטרה והחלו ליידות בקבוקי תבערה ואבנים לעבר השגרירות וכוחות המשטרה. כמה שוטרים נפגעו ובקרב הפורעים נשמעו צעקות "אללה אכבר". בנזין נשאב מכלי רכב סמוכים כדי להצית פחי אשפה שהושלכו נגד המשטרה. שלושה חלונות במספרה בבעלות הומוסקסואל נופצו, והנסיבות תוארו כפשע שנאה. המשטרה הגיבה בירי גז מדמיע לעבר המתפרעים, ובסופו של דבר עצרה תשעה מהם, בהם שני מבקשי מקלט.

ב-4 בינואר 2009 החלה הפגנה אנטי-ישראלית שאורגנה על ידי הוועדה הפלסטינית של נורווגיה, המפלגה האדומה ובליץ מחוץ ל, מקום משכנו של הסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי), ולאחר מכן היא עברה להפגין מול שגרירות ישראל. ההפגנה הפכה אלימה, וכ-200 מפגינים, בהם תומכי חזבאללה, החלו ליידות אבנים ולירות זיקוקים לעבר המשטרה. המתפרעים פוזרו על ידי המשטרה בגז מדמיע, לאחר שהוזהרו.

ב-8 בינואר, כ-200 שוטרים הוצבו מראש להיערך לקראת ההפגנות, כאשר עצרת תמיכה פרו-ישראלית שקטה שאורגנה על ידי כמה קבוצות ובהן עם ישראל למען השלום הייתה אמורה להתקיים מחוץ לבניין הפרלמנט הנורווגי, ומנהיגת מפלגת הקידמה סיב ינסן הייתה אמורה לשאת נאום פרו-ישראלי. במהלך נאומה, פעילים אנטי-ישראלים החלו לזרוק אבנים על תומכי ישראל, ואילצו את ינסן לעזוב את הפודיום. המשטרה השתמשה בגז מדמיע כאשר מפגינים תקפו אוטובוס שניסה לפנות פעילים פרו-ישראלים מהאזור, ועליו מספר רב של מפגינים קשישים. מפגין פרו-ישראלי הותקף ונפצע על ידי מפגינים שצעקו "קחו אותו, הוא יהודי", "יהודי מזוין" ו"אללה אכבר". בין השאר קראו המפגינים גם "מוות ליהודים", "להרוג את היהודים" ו"לשחוט את היהודים" בערבית.

בשל האלימות, הובאו חמישה עשר שוטרים נוספים לסיוע. הספירה הסופית דיווחה על 40 חלונות ראווה שנופצו במהומות, וכמה כלי רכב פרטיים ואוטובוסים ניזוקו, כולל 15 ניידות משטרה. דווח על לפחות שישה בני אדם שנפצעו, מתוכם חמישה שוטרים, שאחד מהם נפגע בפניו ממוט ברזל. בדיווח של המשטרה נאמר כי היא מצאה כמה מצבורים סודיים של בקבוקי תבערה, כלי נשק וסכינים ברחבי אוסלו במהלך הערב. 37 מתפרעים, רובם מהגרים, נעצרו על ידי המשטרה. מתוכם 15 הובאו למאסר ותשעה הואשמו באלימות נגד שוטרים.

ממוזער|חנות מקומית שהותקפה
ב-9 וב-10 בינואר אורגנו הפגנות אנטי-ישראליות נוספות על ידי כמה ארגונים, כולל ליגת הנוער של הפועלים (AUF), המפלגה האדומה, הנוער האדום (RU), הנוער הסוציאליסטי (SU), הסיוע העממי הנורווגי, האגודה האסלאמית וארגונים פרו-פלסטיניים ומוסלמים אחרים. ארגון השמאל בליץ הצהיר בגלוי שהם תומכים במהומות האלימות. ב-10 בינואר הצטרפו ל-3,000 מפגינים גם  (LO) ושרת האוצר . עד מהרה הפכה ההפגנה לאלימה, כאשר זיקוקים ואבנים הושלכו לעבר המשטרה ולעבר שגרירות ישראל. לפחות שני בני אדם נפצעו וכמה שוטרים נפגעו מחפצים. האלימות התפשטה ברחבי אוסלו, חלונות ראווה רבים נופצו וכלי רכב רבים ניזוקו. חמש מסעדות של מקדונלד'ס נהרסו במהומות בגלל שמועה שקרית שהופצה בהודעת טקסט שכל הכסף שמקדונלד'ס הרוויחה באותו יום ילך לתמיכה בישראל. חלק מהפורעים הצעירים סיפרו כי נאמר להם על ידי מפגינים מבוגרים יותר "לצוד יהודים", וקבוצה אחת אף הכתה קשות בעל חנות שנטען שהוא יהודי. לשכת הבונים החופשיים באוסלו, שאירחה מסיבת חג מולד לילדים בהשתתפות 300 איש, הותקפה בזיקוקים לאחר שהחלונות נופצו ומפגינים ניסו להבעיר את המקום. המשטרה עצרה 160 מתפרעים במהלך הערב, והאשימה 11 מהם בגרימת נזק לרכוש ובאלימות נגד שוטרים.

בסך הכל נעצרו 194 מפגינים במהלך המהומות ב-8 וב-10 בינואר. המשטרה הצהירה כי תחקור את כל העצורים וכי רובם יקבלו קנסות בסך 9,000 כתר נורווגי (כ-1,300 דולר אמריקאי). בסופו של דבר, רק עשרה מתפרעים הועמדו לדין על ידי המשטרה ופחות מעשרה הורשעו. איגוד הסחר של אוסלו כינה את המספר הקטן של תביעות שהוגשו על ידי המשטרה "בלתי מתקבל על הדעת" ו"מדאיג מאוד".

 ניתוח והשלכות 
בספרו "המהומות האנטי-יהודיות באוסלו" (2010) כתב הסופר והעורך הנורווגי איריק איגלאד, בעצמו סוציאליסט שנכח באוסלו בזמן המהומות:למיטב יכולת השיפוט שלי, אלה היו המהומות האנטי-יהודיות הגדולות ביותר בהיסטוריה הנורווגית. אפילו לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, כאשר הדעות הקדומות האנטישמיות היו חזקות, המדיניות הציבורית הייתה מפלה, ומשטרת המדינה הנאצית החרימה ביעילות רכוש יהודי וגירשה יהודים על ספינת העבדים המתועבת SS Donau - גם אז לא ידעה נורווגיה התפרצויות אנטי-יהודיות בסדר גודל כזה. למדינה הזו לא הייתה היסטוריה קודמת של אלימות המונית אנטי-יהודית מופקרת.חוקרי המשטרה הצביעו על קווי דמיון בין דפוסי הפעולה של מהומות אוסלו למהומות קודמות בפריז ובמזרח התיכון.

ממוזער|עימותים בין הפורעים לשוטרים, 10 בינואר 2009
מנהיגים אסלאמיים בנורווגיה, בשיתוף פעולה עם רשויות החינוך הנורווגיות, יזמו "מפגשי דיאלוג" עם צעירים במסגדים בעקבות המהומות, במטרה "להשתמש בקוראן" כדי להגיע לצעירים שהשתתפו במהומות. מאוחר יותר ביקר טארק רמדאן באוסלו ונשא נאומים ב, בהם טען כי על המוסלמים המקומיים להיפטר מתחושת המיעוט ולהפוך לנורווגים מן המניין.

סוציולוגים מייחסים למהומות את "התעוררות" הצעירים המוסלמים הנורווגים מבחינה פוליטית. אחרים טענו כי קיימת המשכיות בין המהומות ובין אירועי פברואר 2010, כאשר אלפי נהגי מוניות באוסלו חסמו את מרכז העיר, ו-3,000 מוסלמים השתתפו בהפגנה בלתי חוקית נגד העיתון  בגין פרסום קריקטורה של מוחמד, במהלכה אחד הדוברים,  'הזהיר' מפני מתקפה בסגנון פיגועי 11 בספטמבר בנורווגיה.

המהומות סומנו מאוחר יותר כנקודת ציון משותפת חשובה לרבים מחברי הקבוצה הסלפית-ג'יהאדיסטית הנורווגית , ולהשתתפות של ג'יהאדיסטים נורווגים במלחמת האזרחים בסוריה. אחד המשתתפים במהומות, פעיל השמאל שהתאסלם , הפך לטרוריסט בין-לאומי מבוקש, לאחר שהתמחה כיצרן פצצות עבור אל-קאעדה בחצי האי ערב (AQAP).

 קישורים חיצוניים 

 תיעוד מהמהומות ותיעוד נוסף

 הערות שוליים 

קטגוריה:נורווגיה: אנטישמיות
קטגוריה:מבצע עופרת יצוקה
קטגוריה:יחסי ישראל–נורווגיה
קטגוריה:מהומות באירופה
קטגוריה:אוסלו: היסטוריה
קטגוריה:2008 באירופה
קטגוריה:2009 באירופה