זקרוס

זקרוס (ביוונית: Ζάκρος, גם זקרו, או קאטו זקרו) הוא אתר ארכאולוגי מינואי, הממוקם בחוף המזרחי של כרתים שביוון. הוא נחשב לאחד מששת הארמונות המינואיים, והנמל המוגן והמיקום האסטרטגי שלה הפכו אותו למרכז מסחרי חשוב לסחר מזרחה. העיר נשלטה על ידי ארמון זקרוס, שנבנה במקור בסביבות 1900 לפנה"ס, נבנה מחדש בסביבות 1600 לפנה"ס ונהרס בסביבות 1450 לפנה"ס יחד עם שאר המרכזים הגדולים של התרבות המינואית. שרידים נרחבים של הארמון נותרו עד היום, והם יעד תיירותי פופולרי.

"זקרוס" מחולקת לעיתים לאפנו זקרוס (Επάνω Ζάκρος, "זקרוס עילית"), החלק הגבוה יותר במדרון, וקאטו זקרוס (Κάτω Ζάκρος, "זקרוס תחתית"), החלק הקרוב לים. וילה מינואית התגלתה על הדרך מאפנו זקרוס, ליד הערוץ. היא מתוארכת לתקופה המינואית  (1700–1625 לפנה"ס), עוד לפני בניית הארמון. בווילה נמצא "פיטס", כד גדול, ועליו כתובת בכתב ליניארי א' מסביב לשפתו, המתעדת כמות גדולה (32 יחידות) של יין. ערוץ, המכונה "גיא המתים", עובר דרך החלקים העליונים והתחתונים של האתר העתיק. הוא קיבל את שמו בשל קברים רבים שנמצאו במערות לאורך קירותיו.

ב-2025 הוכרז הארמון אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, חלק מאתר המורשת העולמי הסדרתי המרכזים הארמוניים המינואיים.

היסטוריה
שמאל|ממוזער|200px|ריטון בצורת ראש של שור מחפירות זקרוס
תקופות היישוב והבנייה
היישוב בזקרוס החל בתקופת המינואית הקדומה (EM III) עד המינואית התיכונה (MM IA) (2000 לפנה"ס לערך). בניית המבנים המונומנטליים באתר התנהלה בשני שלבים:
 הארמון הישן נבנה בסוף התקופה המינואית התיכונה ונהרס באירוע סייסמי גדול בסביבות שנת 1700 לפנה"ס.
 הארמון החדש נבנה לאחר מכן, אך גם הוא נהרס באירוע סייסמי נוסף בסביבות שנת 1450 לפנה"ס (בין התקופות המינואית המאוחרת IA ל-IB).
לאחר מכן הייתה תקופת התיישבות מוגבלת, שפסקה לחלוטין בסביבות שנת 1200 לפנה"ס (התקופה המינואית המאוחרת III).

תשתית עירונית
דרך מרוצפת בלוחות, ברוחב 3 מטרים הכוללת תעלות ניקוז, שנבנתה בתקופה הארמונית הישנה, חיברה את קאטו זקרוס עם הנמל. דרך זו הובילה אל השער הצפון-מזרחי של הארמון. במהלך התקופה המינואית, מפלס הים ירד ארבע פעמים (4.00- ± 0.30 מטר, 2.85- ± 0.30 מטר, 1.25- ± 0.05 מטר ו-0.50- ± 0.05 מטר), או שהקרקע התרוממה, מה שהיה בעל חשיבות רבה לעיר נמל.

מצפון לארמון השתרעה עיירה גדולה מהתקופות הארמונית הישנה וההתחדשות הארמונית. העיירה, כמו הארמון, נבנתה עם מערכת של רחובות ישרים ומרוצפים. בהתבסס על רוחב הדרכים והיעדר סימני שחיקה של גלגלים, משערים שהתחבורה התבססה על בהמות משא.

השם במקור
קיימת השערה ששמה העתיק של זקרוס היה דיקטה (Δίκτα).

ארכאולוגיה
תחילת תיעוד וחפירות
האתר תועד לראשונה על ידי תת-האדמירל והגאולוג האנגלי  בשנת 1851. בשנים 1894 ו-1896, האתר נבחן על ידי ארתור אוונס, הארכאולוג שחפר בקנוסוס.

החפירות בזקרוס בוצעו על ידי דייוויד הוגארת מ, בחסות "הקרן לחקר כרתים" בשנת 1901. עבודתו התמקדה בעיקר באזור המרכזי של אגיוס אנטוניוס (Άγιος Αντώνιος).

ממצאים ארכאולוגיים
ימין|ממוזער|200px|כד נסך מזקרוס
הממצאים כללו כלי ברונזה, כלי חרס, משקולות נול, רהיטים וגת ליין (סך הכול נמצאו 7 גתות כאלו באזור העיירה). במרתף אבן באחד מ-12 הבתים שנחפרו על הגבעה מצפון-מזרח, נמצא מטמון קטן של כלי ברונזה, כולל שני ראשי גרזן ושלושה ראשי רומח. חלק מכלי החרס שנמצאו מתקופות מאוחרות היו מסוג יוון המיקנית.

נבדקו גם כמה אתרים קטנים בעמק זקרוס העילי, ליד אפנו זקרוס (ק'סרוקמבולינה, אמבליס, אנתרופוליטס, טו קוקו טו קפאלי וס' טאס טברנס). הוגארת' חפר שני בורות, שהעיקרי מהם היה בקוטר 4.8 מטר ובעומק 5.4 מטר. הממצאים, בעיקר כלי חרס, שנמצאו בבור, מתוארכים לתקופת LM IA.

במקום נמצאו רונדל (דיסקית שטוחה ועגולה עשויה חרס) בודד, שממדיו 3.00 סנטימטרים אורך, 2.80 סנטימטרים רוחב ו-1.20 סנטימטרים גובה, עם חריטה של כתב ליניארי א', באותו מטמון יחד עם לוח בכתב ליניארי א' ומספר חותמות חרס. שלוש מהחותמות נשאו חריטה של . המטמון נמצא בשכבת הרס המתוארכת לתקופה שבין LM IA ל-LM IB. כמו כן, נמצאו שרידי אדם במערות בגיא.

ב-1961 חידש הארכאולוג היווני  את החפירות וגילה את ארמון זקרוס (הארמון החדש). הארמון (או המרכז המנהלי), ששטחו כ-8,000 מטרים רבועים ובו כ-150 חדרים, כלל שתי חצרות מרוצפות גדולות: אחת מרכזית ואחת מערבית. פלאטון המשיך בעבודתו עד מותו ב-1992, ולאחר מכן היא נמשכה על ידי לפטריס פלטו.

חלק ניכר מהחפירות התמקד במדרון שמצפון-מזרח לארמון, וכלל את ה"בניין החזק", "בניין המגדל הקטן" ו"בניין מחסני החרס".

במהלך חפירה של פרויקט השקיה ממערב לאתר, נחשפו מתחמי קבורה מהתקופה המינואית התיכונה ב"פזולס קפלה". במקום נחפרו שני מתחמים: אחד מהם היה קבר בודד והשני היה קבר רב-חדרי. שלדים שלמים נחשפו ונבדקו מאוחר יותר. אתר זה הניב כמה לוחות חרס עם כתובות של כתב ליניארי א'. כמו כן, נמצאו מטילי נחושת בצורת "עור שור" שתוארכו לתקופת LM IA. בנוסף, נמצאה כד עם פיית גשר מצרי, שעבר שינוי מקומי.

שמאל|ממוזער|250px|מטיל הנחושת שהתגלה בזקרוס
ממצאים נוספים
 חותמות – בזקרוס נמצאו כמה חותמות, רובן עשויות מסטיאטיט, וכן חותמות חרס.
 קערות מצריות – במחסן הפולחן של הארמון נמצאו שתי קערות מצריות מתקופת השושלות הקדומות. משערים שהן הגיעו כחלק ממסחר נרחב בחפצי קברים מצריים שנשדדו בתקופה זו.
 לוחות כתב – זקרוס הוא המקור השני בגודלו (אחרי ) של כתובות כתב ליניארי א'. בסך הכל נמצאו במקום 591 מסמכים, מהם 31 לוחות ו-560 מסמכים חתומים.
רוב הממצאים שנחפרו מוצגים כיום ב. חלק מהפריטים, שניתנו להוגארת' על ידי ממשלת כרתים, נמצאים במוזיאון אשמוליאן באוקספורד.

לקריאה נוספת

ימין|ממוזער|250px|חורבות הארמון בזקרוס
Anastasiadou, Maria, "Open borders? Impressed nodules in neopalatial Kato Zakros", Political geographies of the Bronze Age Aegean, pp. 143-193, 2022
Bosanquet, R. C., "Excavations at Palaikastro. II: § 3.—The Chronology of Palaikastro and Zakro", Annual of the British School at Athens 9, pp. 281-287, 1903
Catling, H. W., "Archaeology in Greece, 1979-80", Archaeological Reports, no. 26, pp. 3–53, 1979
Chrysoulaki, S., and L. Platon, "Relations between the town and palace of Zakros", in R. Hagg, and N. Marinatos (eds.), The Function of the Minoan Palaces, Proceedings of the Fourth International Symposium at the Swedish Institute in Athens, 10 –16 June 1984 (Acta Instituti Atheniensis Regni Sueciae, Series 4º: ΧΧΧV), Stockholm, 77– 84, 1987
Fraser, P. M., "Archaeology in Greece, 1969-1970", Archaeological Reports, no. 16, pp. 3–31, 1969
French, E. B., "Archaeology in Greece 1990-91", Archaeological Reports, no. 37, pp. 3–78, 1990
Gerontakou, Eleni, Maria Kyritsi, and Alexandra Salichou, "Identity and Structure in the Minoan town of Zakros", in OIKOS: Archaeological Approaches to House Societies in the Bronze Age Aegean 19, pp. 157-172, Presses universitaires de Louvain, Lovaina, 2020
Papit, Judith L., "Minoan town planning", Dissertation, Temple University, 2013
Nikolaos Platon, "Zakros: The Discovery of a Lost Palace of Ancient Crete", Scribner, 1971 
Platon, Lefteris, and Eleni Gerontakou, "Middle Minoan III: a'gap'or a 'missing link' in the history of the Minoan site of Zakros?", British School at Athens Studies, pp. 197-212, 2013
Platon, Lefteris, "Studying the Character of the Minoan 'Household' within the Limits of the Neopalatial Settlement of Zakros", Hesperia Supplements 44, pp. 151-161, 2011
Judith Reid, "Minoan Kato Zakro: A Pastoral Economy", BAR Publishing, 2007 
Alexandra Salichou, "The role of courtyards in maintaining lighting and ventilation comforts in Neopalatial domestic architecture. A view from Kato Zakros (East Crete)", Proceedings of the 6th Balkan Light Conference 2015, 16-19 September 2015, Athens, Greece, Athens, pp. 361-365, 2015
Stieglitz, Robert R., "The Minoan Pithos Inscription from Zakro", Kadmos 22.1, pp. 5-7, 1983
Syrmos, Nikolaos Ch., "Microcephaly in ancient Greece—the Minoan microcephalus of Zakros", Child's Nervous System 27.5, pp. 685-686, 2011
Thompson, James G., "Clues to the location of bull jumping at Zakro", Journal of Sport History 19.2, pp. 163-168, 1992
Weingarten, Judith, "The use of the Zakro sealings", Kadmos 22.1, pp. 8-13, 1983

קישורים חיצוניים


 Minoan Crete, Zakros page
 Minoan Crete, Epano Zakros page

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:התרבות המינואית
קטגוריה:כרתים: היסטוריה
קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים