סלמקיס והרמאפרודיטוס

סלמקיס והרמאפרודיטוס (בהולנדית: Salmacis en Hermaphroditus) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי סמואל ואן הוכסטרטן, המתוארך לשנים 1671–1676 בקירוב. היצירה מתארת רגע מכריע מתוך סיפור מהספר הרביעי של "מטמורפוזות" מאת אובידיוס, ובמרכזה המפגש הטראגי־אירוטי בין הנימפה סלמקיס לבין הרמאפרודיטוס, בנם של הרמס ואפרודיטה. זוהי היצירה הידועה היחידה של ואן הוכסטרטן שנושאה לקוח מן המיתולוגיה הקלאסית. הציור חתום בצבע כהה בפינה הימנית התחתונה באותיות “S.v.H.”, והוא שמור כיום באוסף ליידן.

 תיאור היצירה 
הציור מתאר סצנה פסטורלית לכאורה המתרחשת על שפת פלג מים שקט, סמוך לשיחים ועצים. הרמאפרודיטוס יושב על גדת הפלג, טובל את אצבעות רגלו הימנית במים, בעודו נשען בידו השמאלית על הקרקע ומחזיק בידו הימנית את בגדו התחתון הלבן, כך שנחשפים גפיו החשופים והמעוצבים בקפידה. עיניו מושפלות כלפי מטה וחיוך קל נסוך על פניו, מה שמדגיש את פגיעותו ויופיו הצעיר. מעל לראשו תלויים על ענף עץ הבגדים שהסיר: כובע קטיפה אדום המעוטר בנוצות אדומות ולבנות, וחלוק סטין כבד בצבע צהוב עז.

מאחורי ענף העץ מסתתרת סלמקיס, כמעט כולה מוסתרת מאחורי גלימתו הצהובה של הרמאפרודיטוס. זר פרחים מעטר את ראשה, והיא מציצה מעבר לענף בעיניים ממוקדות בנער. ואן הוכסטרטן מכוון את מבט הצופה אל הרמאפרודיטוס באמצעים חזותיים שונים: הוא לבוש בלבן בוהק, ראשו ממוסגר בעלווה ירוקה, וכובעו האדום מוצב בדיוק מעליו. לצידו הוסיף האמן אזור בגוון צהוב חיוור המבליט את דמותו לעומת רקע העץ הכהה. קו מברשת צהוב המודגש לאורך מרפקו הימני מחזק את תחושת ההפרדה והבידוד של הדמות בתוך הקומפוזיציה.

 פרשנות והשוואות 
הציור מתאר סיפור יוצא דופן מתוך הספר הרביעי של "מטמורפוזות" מאת אובידיוס, שבו נימפה תוקפת מינית נער צעיר. בניגוד לסיפורים מיתולוגיים נפוצים יותר, כדוגמת אפולו ודפניס או פרסאוס ואנדרומדה, המקרה של סלמקיס והרמאפרודיטוס תואר לעיתים רחוקות באמנות. ואן הוכסטרטן היה מודע לגרסאות קודמות של הסצנה, ביניהן יצירות מאת יאן גוסארט, ברתולומאוס שפראנחר והנדריק חולציוס, אשר הדגישו את עירומן של שתי הדמויות לעיתים קרובות כגוף אחד שלוב. לעומתן, ואן הוכסטרטן בחר למקד את ייצוגו בהרמאפרודיטוס בלבד, ברגע האחרון לפני אובדן זהותו הנפרדת. היצירה מבטאת את גישתו של האמן לנוף אידיאלי כמרחב קלאסי שבו עשויים לשוטט נימפות וסאטירים, גישה המשתקפת גם בהנחיותיו לתלמידים בספרו Inleyding tot de Hooge Schoole der Schilderkonst. בציור זה הקפיד ואן הוכסטרטן ליישם את כללי ההרכב שניסח, כולל עיבוד מדוקדק של צמחייה בקדמת התמונה, הברשה רופפת יותר של הרקע, שילוב של בריכה עם סלעים, ושביל מתפתל לעומק המרחב.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17