תפילת המלאך (ציור)

תפילת המלאך (בצרפתית: L'Angélus, בתעתיק עברי: ל'אנז'לוס) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי ז'אן-פרנסואה מילה, שהושלם בין השנים 1857 ל־1859.

הציור מתאר שני איכרים בשדה הכורעים ליד סל תפוחי אדמה ואומרים תפילה – תפילת ה"אנגלוס"- "המלאך". תפילה זו, המלווה בצלצול פעמוני הכנסייה, מציינת את סיומו של יום עבודה. הכנסייה עצמה נראית על קו האופק.Foley, Susan. "A Great and Noble Painting": Léon Gambetta and the Visual Arts in the French Third Republic (PDF format).

מילה יצר את הציור בעקבות הזמנתו של הצייר החובב ואספן האמנות האמריקאי תומאס גולד אפלטון, אך זה לא הגיע לאסוף אותו. בהמשך, תרם הציור לעליית מחירים חסרת תקדים של יצירות אסכולת ברביזון בסוף המאה ה־19.

 היסטוריה 
ציורו של מילה, "תפילה עבור יבול תפוחי האדמה", שונה על ידי האמן כאשר הוסיף ברקע הרחוק צריח כנסייה. בעקבות שינוי זה הוענק ליצירה שם חדש – "תפילת המלאך", מונח המתייחס לתפילה יומית בנצרות הקתולית.Baillie, Gil. "Bells and Whistles: The Technology of Forgetfulness", Fellowship of Catholic Scholars Quarterly, Vol. 41, No. 3 Fall 2018. p. 287.

מילה אמר: "הרעיון ל'תפילת המלאך' עלה בי משום שזכרתי כיצד סבתי, כשהייתה שומעת את פעמון הכנסייה מצלצל בזמן שעבדנו בשדות, הייתה תמיד גורמת לנו להפסיק את העבודה כדי לומר את תפילת האנגלוס למען נשמות העניים שנפטרו". הציור, שהושלם בין השנים 1857 ל־1859, הוא ציור שמן על בד. לאחר שתומאס גולד אפלטון לא בא לקחת את היצירה, הוסיף מילה את צריח הכנסייה ושינה את שם היצירה המקורי, "תפילה עבור יבול תפוחי האדמה", ל"תפילת המלאך".

הציור מתאר שני איכרים, גבר ואישה, בעת קציר תפוחי האדמה בברביזון. על קו האופק נראית צריח כנסיית שאי־אן־ביאר. לרגליהם מונח סל קטן של תפוחי אדמה, וסביבם מזלג חפירה, שקי יבול ומריצה. במהלך השנים הוצעו פרשנויות שונות ביחס לקשר בין שני האיכרים – כעמיתים לעבודה, כזוג נשוי, או, כפי שפירש לאון גמבטה, כאיכר ומשרתת. בקטלוג מכירה משנת 1889 תוארו השניים בפשטות כ"צעיר כפרי ובת זוגו". מילה מכר את "האנגֵלוּס" לאחר שציורו "המלקטות" נמכר בסלון של 1857. היצירה, שגודלה כמחצית מזה של "המלקטות", נמכרה בפחות ממחצית המחיר. הציור הוצג בסופו של דבר בבריסל בשנת 1874, שנה לפני מותו של מילה, שם זכה להערכה רבה מצד לאון גמבטה.

לאחר מותו של מילה בשנת 1875, נערכו שתי מכירות פומביות ותערוכה שתרמו להבנת אמנותו. שתי קטסטרופות - מלחמת צרפת–פרוסיה והקומונה הפריזאית - עוררו חיפוש אחר סמלים לאומיים מאחדים, ואמנותו של מילה נתפסה כמענה לצורך זה והגבירה את ההערכה ליצירותיו.Fratello, Bradley. "France Embraces Millet: The Intertwined Fates of The Gleaners and The Angelus". The Art Bulletin. December 2003Robb, Graham. The Discovery of France. Picador. (2007). Pp. 30-31.McCouat, Philip. "Millet and the Angelus: How a painting of potato farmers became the Most Expensive Modern Painting in the World." Journal of Art in Society. 2020.

 תפילת המלאך 
תפילת המלאך תפסה מקום מרכזי עבור חלק מהנוצרים בצרפת במאה ה־19. שמה של התפילה נובע מהבשורה של המלאך גבריאל למרים כי תוליד את ישו, בן האלוהים. לצורך תפילת האנגלוס נהגו לצלצל בפעמוני הכנסייה שלוש פעמים ביום – עם שחר, בצהריים ובשעת בין ערביים. צרפת הכפרית של המאה ה־19 הייתה דתית ברובה, וחלק ניכר מתושביה עסקו בחקלאות, כפי שעשה גם מילה בצעירותו. תפילת האנגלוס שימשה תפילה אך גם הקנתה תחושת סדר קבועה לחיי העבודה היומיומיים.

התפילה מתחילה כך: "וַיְגִיד מַלְאַךְ ה' אֶל-מַרְיָם:/וּהִירָה מִרוּחַ הַקּוֹדֶשׁ..." Zaleski, Philip. Prayer: a history. (2005) . p. 128.

 פרשנות 
בתחילה פירשו את הציור כהצהרה פוליטית, ואילו מילה נתפס כסוציאליסט המזדהה עם מעמד העובדים. היצירה אומנם מבטאת תחושת דבקות דתית עמוקה, והפכה לאחד הציורים הדתיים הנפוצים ביותר במאה ה־19, שתדפיסיו נתלו בבתים דתיים רבים ברחבי צרפת, אך מילה צייר אותה מתוך תחושת נוסטלגיה ולא מתוך אמונה דתית עזה. על פי דברי קארין הוגנו, "אין בציור כל מסר דתי; מילה ביקש פשוט לתאר רגע מדיטטיבי טקסי המתרחש עם שקיעת הערב". בשנת 1864 החליף השר הבלגי ז'יל ואן פראט את היצירה בציורו של מילה "רועָה עם עדרה", והעיר: "מה אוכל לומר? זהו ללא ספק יצירת מופת, אך אל מול שני האיכרים שעבודתם נקטעת בשל תפילה, נדמה לכולם כי הם שומעים את צלצול פעמוני הכנסייה הסמוכה, ולבסוף צלצול מתמשך זה נעשה מעיק".Huguenaud, Karine. The Angelus, April 2010, Napoleon.org

 סלבדור דאלי 

סלבדור דאלי גילה עניין מיוחד ביצירתו של מילה המלאך. לא רק ששילב ביצירותיו דימויים שמקורם בציור זה, אלא גם חקר אותו ופרסם את פרשנותו בספרו Le mythe tragique de l'Angélus de Millet. דאלי טען כי נימת הדבקות שבציור נוטה לאווירת אבל, וכי ייתכן שהגבר והאישה מתאבלים למעשה על קברו של ילד. מתוך רעיון זה ביקש דאלי ממוזיאון הלובר לבצע צילום רנטגן ליצירה, ואכן כך נעשה. הצילומים, שפורסמו בספרו, חשפו "צורה גאומטרית מאורכת" לרגלי הדמויות. דאלי טען כי מדובר בארון קבורה, אולם פרשנות זו, שהתבססה על ממצא הצילום, לא התקבלה בהרחבה.Chadwick, Whitney. Myths in Surrealist Painting 1929-39. Ann Arbor, University of Michigan Press (1980) p. 64-5.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות