מערכת הדירוג בשחמט

שיטת הדירוג בשחמט היא שיטה המשמשת להערכת יכולתו וכושרו של שחקן, בהתבסס על ביצועיו מול שחקנים אחרים. הן משמשות ארגונים כגון פיד"ה, איגוד השחמט האמריקאי (USCF או US Chess), פדרציית השחמט הבינלאומית ICCF, ואיגוד השחמט האנגלי. אתרי השחמט המקוונים הפופולריים Chess.com, Lichess ו-Internet Chess Club מיישמים גם הם מערכות דירוג. כמעט בכל המערכות, מספר גבוה יותר מציין שחקן חזק יותר. באופן כללי, דירוגי השחקנים עולים אם הם מציגים ביצועים טובים מהצפוי ויורדים אם הם מציגים ביצועים גרועים מהצפוי. גודל השינוי תלוי בדירוג יריביהם. שיטת הדירוג לפי מד כושר היא הנפוצה ביותר בתחום, אם כי יש לה וריאציות ושיפורים רבים. מערכות דירוג דמויות זו אומצו בהקשרים אחרים, כגון משחקים כמו Go, במשחקי ספורט אלקטרוני ובאפליקציות היכרויות.

שיטת הדירוג המודרנית הראשונה שימשה את ליגת השחמט של אמריקה (Correspondence Chess League of America) בשנת 1939. השחקן הסובייטי אנדריי חצ'טורוב הציע שיטה דומה בשנת 1946. הראשונה שהשפיעה על משחקי השחמט הבינלאומיים הייתה שיטת אינגו בשנת 1948. ארגון השחמט האמריקאי אימץ את שיטת הרקנס בשנת 1950. זמן קצר לאחר מכן, פדרציית השחמט הבריטית החלה להשתמש במערכת שפותחה על ידי ריצ'רד וו.ב. קלארק. ארגון השחמט האמריקאי עבר לדרג לפי מד כושר בשנת 1960, שאומצה על ידי פיד"ה בשנת 1970.

 שיטת אינגו 
שיטה זו הייתה המתודה של התאחדות השחמט של מערב גרמניה משנת 1948 עד 1992, שעוצבה על ידי אנטון הסלינגר ופורסמה בשנת 1948. היא הוחלפה על ידי שיטת אֶלוֹ (Elo), Deutsche Wertungszahl . היא השפיעה על מערכות דירוג מאוחרות יותר.

שחקנים חדשים מקבלים ציון התחלתי גבוה מסוים. הדירוגים החדשים של השחקנים ממורכזים בדירוג הממוצע של המשתתפים החדשים בתחרות שלהם: אז אם השיגו תוצאה טובה יותר מסט של תיקו, פחות מספר האחוזים שמעל 50% (לדוגמה, יחס של 12-4 או 8–24 ניצחונות להפסדים, מצוינת כתוצאה של 75% בטורניר) - אם השיגו תוצאה נמוכה יותר מזה, המספר, שוב באחוזים, מתווסף לממוצע הציונים של המשתתפים בטורניר; ובכך בכל המקרים כל השחקנים מכוילים מחדש לחלוטין לאחר כל טורניר. התוצאה היא לכל היותר 50 נקודות שנצברו או אובדו בכל טורניר (כלומר על ידי משתתף שניצח כל משחק או לחלופין הפסיד את כולם) הרחק מממוצע הטורניר. בניגוד לרוב מערכות הדירוג המודרניות אחרות, כאן ציון נמוך הוא הטוב והגבוה הוא הגרוע.

 שיטת הארקנס 
שיטה זו צוינה ב-Chess Review על ידי מארגן הטורנירים קנת' הארקנס, שפרט את המצאתו במאמרים שפורסמו בשנת 1956, 14 שנים מאוחר יותר. היא שימשה את ה-USCF בין השנים 1950 ל-1960 וגם על ידי ארגונים אחרים.

כאשר שחקנים מתחרים בטורניר, מחושב הדירוג הממוצע של התחרות שלהם. אם שחקן מקבל ציון של 50%, הוא מקבל את דירוג התחרות הממוצע כדירוג הביצועים שלו. אם הוא מקבל יותר מ-50%, הדירוג החדש שלו הוא ממוצע התחרות ועוד 10 נקודות לכל אחוז מעל 50. אם הוא מקבל פחות, הדירוג החדש שלו הוא ממוצע התחרות פחות 10 נקודות לכל אחוז מתחת ל-50.

 מד כושר 

שיטת מד הכושר (Elo) הומצאה על ידי ארפד אלו  והיא שיטת הדירוג הנפוצה ביותר. היא משמשת את פיד"ה, ארגונים אחרים ואתרי שחמט כמו מועדון השחמט האינטרנטי ו- Chess24.com . אלו הצהיר פעם שתהליך דירוג השחקנים הוא בכל מקרה משוער למדי. הוא השווה זאת ל"מדידת מיקום פקק המתנדנד מעלה ומטה על פני מים סוערים בעזרת מקל מידה הקשור לחבל ומתנדנד ברוח". כל ניסיון לאחד את כל היבטי כוחו של שחקן למספר אחד מחמיץ בהכרח חלק מהתמונה.

פיד"ה מחלקת את כל הטורנירים הרגילים שלה לקטגוריות לפי דירוג ממוצע צר יותר של השחקנים. כל קטגוריה היא ברוחב של 25 נקודות דירוג. קטגוריה 1 היא לדירוג ממוצע של 2251 עד 2275, קטגוריה 2 היא 2276 עד 2300, וכן הלאה. טורנירי נשים מתחילים כיום בדירוג נמוך ב-200 נקודות, כולל קטגוריה 1.
+סולמות אלו, 1978 טווח דירוג קטגוריה 2600+ אין תואר רשמי, אך לעיתים ידוע באופן לא רשמי כ"סופר-מאסטרים"  2500–2599 רב-אמן 2400–2499 אמן בין-לאומי 2300–2399 אמן פיד"ה 2200–2299 מועמד לאמן 2000–2199 מומחים 1800–1999 דרגה א', קטגוריה 1 1600–1799 דרגה B, קטגוריה 2 1400–1599 דרגה ג', קטגוריה 3 1200–1399 דרגה ד', קטגוריה 4 1000–1199 דרגה E, קטגוריה 5 מתחת ל-1000 מתחילים
ארגון USCF משתמש במערכת USCF, גרסה של מערכת מד הכושר, שבה גורם ה-K משתנה והוא מעניק נקודות בונוס על ביצועים מעולים בטורניר. דירוגי USCF גבוהים בדרך כלל ב-50 עד 100 נקודות מהמקבילות של פיד"ה.
+קטגוריות דירוג USCF קטגוריה טווח דירוג אמן בכיר 2400 ומעלה אמן לאומי 2200–2399 מומחה 2000–2199 רמה א' 1800–1999 רמה ב' 1600–1799 רמה ג' 1400–1599 רמה ד' 1200–1399 רמה ה' 1000–1199 רמה ו' 800–999 רמה ז' 600–799 רמה ח' 400–599 רמה ט' 200–399 רמה י' 100–199

 הערכה ליניארית 
אלו הגה קירוב ליניארי למערכת המלאה שלו, ובכך ביטל את הצורך בטבלאות לקביעת הציון הצפוי. בשיטה זו, הדירוג החדש של השחקן הוא

כאשר Rnew ו- Rold הם הדירוגים החדשים והישנים של השחקן בהתאמה, Di הוא דירוג היריב פחות דירוג השחקן, W הוא מספר הניצחונות, L הוא מספר ההפסדים, C = 200 ו- K = 32. האיבר (WL) / 2 הוא הציון מעל או מתחת ל-0. כאשר ΣD / 4C הוא הציון הצפוי לפי: 4C נקודות דירוג שוות ערך ל-100%.

 שיטת גליקו 
שיטת גליקו היא גישה מודרנית יותר, שהומצאה על ידי מארק גליקמן כשיפוץ של שיטת Elo. היא משמשת את Chess.com, Free Internet Chess Server ושרתי שחמט מקוונים אחרים. שיטת גליקו-2 היא עידון של שיטת גליקו המקורית ומשמשת את Lichess, איגוד השחמט האוסטרלי ואתרי אינטרנט מקוונים אחרים.

 ראו גם 

 הערות שוליים 

קטגוריה:תארים ודרגות בשחמט
קטגוריה:דירוג בנושא ספורט