קפה קונצרט דז אמבסאדר

קפה־קונצרט דז אמבסאדר (בצרפתית: Le Café-Concert des Ambassadeurs) הוא  ציור שנוצר על ידי האמן הצרפתי אדגר דגה בשנים 1876–1877. היצירה נמנית עם סדרת עבודות שצייר באותה תקופה, המתארות סצנות מבתי קפה־קונצרט בפריז. בתי קפה אלו, שהחלו לפעול כבר משנות ה־40 של המאה ה-19 בגני שאנז אליזה, שילבו בילוי חברתי עם מופעי שירה ובידור והגיעו לשיא פריחתם סביב שנת 1870. דגה, שנטה שוב ושוב לתאר את חיי העיר המודרנית ואת תרבות הבילוי והפנאי, שאב מהם השראה לסדרת עבודות שעסקו בעולם הבמה, בזמרות ובקהל שהתקבץ לצפות בהופעות.

 תיאור היצירה 
העבודה מתאפיינת בשילוב בין שתי טכניקות שבהן נודע דגה בשנות השבעים של המאה ה־19 - המונוטיפ והפסטל. דגה כינה את המונוטיפ "ציור שנעשה בדיו שמנונית ומודפס", והוא ניצל את האפשרויות של טכניקה זו כדי ליצור שכבות מרקם ורושם של ספונטניות. על גבי ההדפס הוסיף האמן נגיעות של פסטל כדי להדגיש את הניגודים שבין האור לצל ואת תחושת התנועה של הדמויות. בקדמת התמונה נראים צללי הקהל והתזמורת, ואילו במישור האחורי מתוארת הבמה המוארת שבה מופיעות הזמרות. המבט של הצופה מונחה אל תוך עומק התמונה באמצעות שימוש בקווים אלכסוניים ובאורות מנצנצים - כמו הזרוע המורמת של אחת הזמרות היוצרת קו המשכי עם שורת הנורות התלויות. דמות נגני הקונטרבס משמשת חוליה מקשרת בין ההמון לצופות, ומעניקה תחושת אחידות קומפוזיציונית. באמצעות תנועות מכחול רכות ותחושת טשטוש מכוונת, מצליח דגה ליצור את האפקט של מרקם רוטט ומלא חיים, המשקף את אווירת הבילוי התוססת של המקומות הללו.

 פרשנות והשוואות 
בציור זה ניכרת מגמתו של דגה להעמיק בחקר תנועת הגוף ובחיפוש מתמיד אחר נקודות מבט לא שגרתיות. הוא אינו מתאר את הסצנה מנקודת מבט מרכזית, אלא מאמץ זווית תצפית אובייקטיבית ומרוחקת במעט, המעניקה לצופה תחושת התבוננות חטופה במתרחש. בכך מצליח האמן להעביר את תחושת הרגע, את האקראיות ואת האנרגיה המאפיינות את חיי הבילוי המודרניים. השילוב בין טכניקת הפסטל לבין המונוטיפ מאפשר לו להמחיש את משחקי האור – את הזוהר של הנורות ואת הצללים של הקהל - ובכך לשלב בין ריאליזם לתחושת חוויה חזותית כמעט אימפרסיוניסטית. החיבור בין הצללים לבין האור, בין הקהל לצופות, ובין המרחב הציבורי של בית הקפה לבין עולם הבמה, מבטא את העניין של דגה במתח שבין מציאות לתיאטרליות ובאופנים שבהם ניתן לתאר תנועה אנושית במדיום סטטי.

 תולדות הבעלות 
היצירה נרכשה בשנת 1910 על ידי המוזיאון לאמנות של ליון, שם היא שמורה באוסף הקבע תחת מספר הרישום B 917. מאז רכישתה נחשבת היצירה לאחת הדוגמאות הבולטות לניסיונותיו של דגה לשלב בין טכניקות הדפס וציור, ולייצג את רוח התקופה שבה חיי הבילוי העירוניים הפכו לנושא מרכזי באמנות הצרפתית.

הערות שוליים

קטגוריה:אדגר דגה: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19