וילהלם תומסן

וִילְהֶלְם לוּדְוִיג פֶּטֶר תּוֹמְסְן (בדנית: Vilhelm Ludwig Peter Thomsen; ) היה בלשן ו דני. הוא פענח בהצלחה את  הטורקיות, שהתגלו במהלך משלחתו של  ב-1889.

נעורים והשכלה
וילהלם תומסן נולד בקופנהגן. הוא היה בנו של חבר המועצה (kammerråd) לודוויג פרדריק תומסן, ואחיו הבכור של הצייר והמאייר  (1847–1912).

הוא למד באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1859, קיבל תואר ב-1867 וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה ב-1869 עם עבודת דוקטורט בנושא מילים שאולות מגרמנית בשפות פיניות.

קריירה
הוא לימד יוונית בבית הספר "בורגרדיד" בקופנהגן לפני שהפך לפרופסור באוניברסיטת קופנהגן. משנת 1875 הוא כיהן כפרופסור חבר לבלשנות השוואתית באוניברסיטת קופנהגן, ובשנת 1887 הוא מונה לפרופסור מן המניין.

בשנת 1876 הוא הוזמן לשאת את  באוניברסיטת אוקספורד, אשר פורסמו מאוחר יותר כ"היחסים בין רוסיה הקדומה וסקנדינביה, ומקורה של המדינה הרוסית" (The Relations Between Ancient Russia and Scandinavia, and the Origin of the Russian State).

תומסן תרם מספר תרומות חשובות לבלשנות, כולל עבודתו על ההשפעות הגרמאניות, הבלטיות וההודו-איראניות על השפות הפיניות. בשנת 1893, הוא פענח את  הטורקיות, לפני הבלשן הרוסי  (1837–1918). תומסן פרסם לראשונה את התרגום בצרפתית בשנת 1899. לאחר מכן הוא פרסם פרשנות נוספת בדנית בשנת 1922, עם תרגום שלם יותר.

על פי מאמר על "ההיסטוריה של בלשנות שפות אוראליות" מאת בו ויקמן (1988:808):
"החוקר הדני וילהלם תומסן (1842–1927) היה אחד מגדולי הבלשנים בכל הזמנים. הוא פעל במספר מדהים של תחומי בלשנות, והוא היה אמן בכל אחד מהם באותה מידה."

חייו האישיים
וילהלם תומסן נישא לקארן שרלוט אלן (22 באוגוסט 1852 – 15 באוגוסט 1934), בתו של ההיסטוריון סי. אף. אלן (1811–1871) ואידה מארי דורף (1812–1910), ב-5 במאי 1876 בפרדריקסברג. בתו של תומסן, כריסטיאנה ניקולינה תומסן (1877–1968), הייתה אשתו השנייה של הבלשן הפיני אמיל סטלה.

הוא נפטר ב-12 במאי 1927 בקופנהגן ונקבר ב.

כיבודים והנצחות
 בשנת 1912 הוא קיבל חברות במסדר הפיל.
 תומסן זוכה לכבוד על גבי אסטלה שהוקמה במרכז קופנהגן, לצד שלושה חלוצים דנים נוספים של בלשנות מודרנית: רסמוס ראסק,  ו.
 תומסן שימש כנשיא  משנת 1909 ועד מותו, והיה חבר כבוד בחברה האסייתית המלכותית של בריטניה הגדולה ואירלנד.
 "רחוב וילהלם תומסן" הוא רחוב על שמו באנקרה, טורקיה, שבו ממוקמת .

מבחר מכתביו
שמאל|ממוזער|200px|פרוטומה של וילהלם תומסן מאת , 1923
 Den gotiske Sprogklasses Indflydelse paa den Finske. Kopenhagen 1869.
 The relations between ancient Russia and Scandinavia, and the origin of the Russian state. Oxford / London 1877.
 Berøringer mellem de finske og de baltiske (litauisk-lettiske) Sprog. Kopenhagen 1890.
 Déchiffrement des inscriptions de l’Orkhon et de l’Iénisséi. Notice préliminaire. In: Bulletin de l’Academie Royale du Danemark. 1893, S. 285–299
 Inscriptions de l’Orkhon déchiffrées (= Suomalais-ugrilaisen seuran toimituksia Bd. 5). Imprimerie de la Société de Littérature Finnoise, Helsingfors 1896
 Sprogvidenskabens Historie. Kopenhagen 1902.
 Videnskabens faelessprog. Kopenhagen 1905.
 Turcica. Ètudes concernant l’interprétation des inscriptions turques de la Mongolie et de la Sibérie. Helsingfors 1916.
 Alttürkische Inschriften aus der Mongolei. In: Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft, Band 78, 1924, S. 121–175.

לקריאה נוספת
 Brøndal, Viggo. 1927. "L'œuvre de Vilhelm Thomsen." Acta philologica scandinavica 2:289–318. København.
 Hans Heinrich Schaeder: Vilhelm Thomsen. In: Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft, Band 81, 1927, S. 278–283.
 Wickman, Bo. 1988. "The history of Uralic linguistics." In The Uralic Languages: Description, History and Foreign Influences, edited by Denis Sinor. Leiden: Brill.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:בלשנים ולשונאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:נפטרים ב-1927