מיליטלו אין ואל די קטניה

מילטלו אין ואל די קטניה (באיטלקית Militello In Val di Catania ו-Militeḍḍu בסיציליאנית) היא עיירה במזרח סיציליה. העיירה הוכרה כאתר מורשת עולמית, ביחד עם 7 יישובים אחרים וביחד עם כול אזור ואל די נוטו. העיירה רשומה ברשימת הישובים היפים ביותר באיטליה (I Borghi più belli d'Italia). בשנת 2025 הוענק לעיירה גם התואר "עיירת כל העיירות 2025" באיטליה (Borgo dei Borghi 2025), מתוך 20 עיירות שהתחרו על התואר, המוענק על-ידי תוכנית "קילימנג'ארו" בערוץ השלישי של הטלוויזיה האיטלקית RAI3. מספר תושבי מילטלו אין ואל די קטניה הוערך ב-6,636, נכון לתאריך 1 בינואר 2025. מספר התושבים ב-31 בדצמבר 2021 עמד על נתון מאושר של 6,796.

 אתר מורשת עולמית 
בשנת 2002 הכיר בעיירה ארגון אונסק"ו של האומות המאוחדות, ביחד עם שבעה יישובים נוספים בעמק הנוטו (ואל די נוטו-"עיירות הבארוק המאוחר") כאתר מורשת עולמית, לפי קריטריונים מס' 1, 2, 4 ו-5 של הארגון. מנימוקי אונסק"ו להחלטה היה שחזור מצוין של שמונה הערים בסגנון הבארוק המאוחר, לאחר רעידת אדמה קטלנית והרסנית שפקדה את האזור. שבעת היישובים האחרים שזכו בהכרה ביחד עם מילטלו אין ואל די קטניה הם: מודיקה, נוטו (שעל שמה נקרא עמק הנוטו), קלטג'ירונה (Caltagirone), קטניה (Catania), פאלאצולו אקריידה (Palazzolo Acreide), רגוזה (Ragusa), ו-שיקלי (Scicli). מילטלו אין ואל די קטניה היא היחידה מבין היישובים שהוכרו באזור כאתר מורשת עולמית, ששמה מצביע על היותה בעמק אחר, עמק קטניה, ולא בעמק הנוטו כשאר היישובים. ההכרה כאתר מורשת עולמית ניתנה על-פי שיוך גאוגרפי, ולא על-פי שיוך מנהלי.

 מקור השם 
מקור שמה של העיירה אינו וודאי, וישנן תאוריות אחדות המנסות להסביר את השם והיווצרותו. לפי התאוריה הצבאית, שמה של העיירה נובע מהביטוי הלטיני “Militum Tellus” כלומר שטח, או אדמת החיילים. ההסברים לכך שונים, החל מסברה ששם המקום מיישוב או ממחנה שהוקם כאשר חייליו של הקונסול הרומאי מרצלוס צרו ב-214 לפני הספירה על סירקוזה, ועד מחשבה שחיילים רומאים מצאו באזור מפלט מפני מגפת המלריה, שפרצה באזורים שסביב האגמים לנטיני וביוויארה (Biviere, Lentini). יש המשלבים בין שתי התאוריות, ומסבירים שחייליו של מרקוס קלאודיוס מרקלוס (Marco Claudio Marcello) הם אלו אשר ב-214 לפנה"ס הגיעו לאזור מן המצור על סירקוזה. תאוריה אחרת היא תאוריית התפוח, ולפיה מקור השם מיליטלו מגיע גם הוא מלטינית, אך שמה היה מֵלֶטוּם (meletum), שנגזר מ"מלוס", שמשמעותו עץ תפוח. הסיומת "etum" מרמזת על שפע ועושר. לפי סברה אחרת, שם העיירה מגיע מהביטוי מליס טֵלוּס (Mellis Tellus), צבע דבש המזכיר את צבעי האבנים שבאזור העיירה.

בסיציליה קיים ישוב נוסף בשם מיליטלו עם סיומת שונה, מיליטלו רוזמרינו (Militello Rosmarino). גם אחת התאוריות ביחס לשמה של מיליטלו רוזמרינו מרמזת על מקור מעץ התפוח. מיליטלו רוזמרינו נמצאת צפונית למיליטלו אין ואל די קטניה, במרחק של נסיעה של כ-155 ק"מ.
שמאל|ממוזער|314px|מיקומה של מילטלו אין ואל די קטניה בנפת קטניה, במחוז סיציליה.

 היסטוריה 
נתגלו עדויות בנקרופוליסים שונים, להתיישבות אנושית קדומה באזור מיליטלו אין ואל די קטניה, בכל סביבות העיירה. העדויות מתוארכות לתקופת הברונזה ותקופת הברזל (נקרופוליסים פרנג'לו, אוקסינה, קסטלאוזו ונקרופוליסים נוספים). הסופר בן המקום מהמאה ה-16 והמאה ה-17 פייטרו קררה (Pietro Carrera) כתב, שחייליו של הקונסול מרקוס קלאודיוס מרקלוס ייסדו את העיר בעת המצור על סירקוזה ב-212 לפנה"ס. לבד מסיפור הייסוד, לא ידוע רבות על העיר בתקופת הרומאים. בשנים 831–832 נכבש האזור על-ידי המוסלמים. בתקופה הנורמנית עברה העיר מיד ליד, אך שתי משפחות השפיעו עליו יותר מאחרות, בית בארזי ובית בראנצ'יפורטה (i Barresi e i Branciforte). פועלן של משפחות אלו הביא לעיירה ולאזור תקופות של שפע כלכלי, ועושר בתחומי תרבות וארכיטקטורה. במאה ה-16 תרמו במיוחד לעיירה ולאזור הנסיך פרנצ'סקו בראנצ'יפורטה (Francesco Branciforte) ואשתו דונה ג'ובאנה מאוסטריה, אחייניתו של קרל החמישי, לבית הבסבורג, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהקימו במקום כנסיות, מבני ציבור, מזרקות, הפעילו מכבש דפוס מהראשונים בסיציליה, בנו כיכרות והביאו לשפע כלכלי. בשנת 1617 פרסם פייטרו קררה בן העיר, את חיבורו "משחק השחמט" (Il Gioco de gli Scacchi), בו הוצג בין היתר חידוש במשחק השחמט, הנקרא "הגנה סיציליאנית", הנמצא בשימוש גם במאה ה-21. בשנת 1693 פגעה באזור כולו רעידת אדמה שהרסה את כל יישובי מזרח סיציליה, חלקם נהרסו עד היסוד ואת חלקם במידה רבה, שהצריכה בנייה מחדש.

בזכות בנייה מחדש מוצלחת בסגנון הבארוק המאוחר, הוכרו במאה ה-21 בעמק הנוטו, שמונה יישובים כולל מיליטלו אין ואל די קטניה, כאתר מורשת עולמית. ב-1862 אוחד המקום עם ביחד סילציליה ואיטליה כולה בתהליך הנקרא איחוד איטליה, תחת מלכותו של המלך ויטוריו אמנואלה ה-2. שם העיירה שונה לאחר איחוד איטליה מ"מיליטלו אין ואל די נוטו", ל"מיליטלו אין ואל די קטניה". במלחמת העולם ה-2, כוחות בעלות הברית שנחתו בסיצילה עברו באזור מיליטלו, ומשם התקדמו צפונה, לעבר חצי האי האיטלקי עצמו. ב-2002 הוכרה העיירה ביחד עם יישובים אחרים בעמק הנוטו כאתר מורשת עולמית, בשנת 2020 נכללה העיירה ברשימת הישובים היפים באיטליה, ובשנת 2025 הוצמד לה התואר "עיירת כל העיירות".

 רעידת האדמה החזקה 
רעידת האדמה הקטלנית אירעה ב-11 בינואר 1693. עוצמת הרעידה מוערכת ב-7.4 בסולם ריכטר, ופגעה בכל יישובי ואל די נוטו, מהדרום עד וכולל סירקוזה, והורגשה היטב גם במרחקים. בסך הכול נפגעו יותר מארבעים וחמישה יישובים במזרח סיציליה, ברמה של פגעיה חמורה ועד רמת הרס מוחלט, כפי שהיה במקרה של נוטו ו-רגוזה. לאחר הרעידה העיקרית נמנו עוד כ-1,500 רעידות משנה. לפי ההערכות, ברעידת האדמה נהרגו לפחות 60,000 בני אדם, אך קיימות גם הערכות גבוהות יותר, המסתכמות בכ-100,000 הרוגים במונחים אזוריים. במילטלו עצמה נהרגו ברעש זה כ-3,000 בני אדם. רעידת האדמה הייתה קטלנית והרסנית, אך היא הייתה הגורם המניע לבנייה מחדש בתכנון בסגנון הבארוק המאוחר, שזכה להכרתה של אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

ב-13 בדצמבר 1990 נפגע האזור מרעידת אדמה משמעותית נוספת, שהייתה פחותה בחמורתה מזו של שנת 1693, בדרגה 4.8 בסולם ריכטר. לאחר רעידה זו הגיעו רעידות משנה, שהחזקה ביניהן הייתה בדרגה 4.6. ברעידה נספו 19 בני אדם ונפצעו 200. הנפגעת העיקרית ברעידה זו, הייתה העיירה קרלטיני (Carlentini), כ-15 ק"מ בקו אווירי, מזרחית למילטלו .

 גאוגרפיה ואקלים 
 גאוגרפיה 
מיליטלו אין ואל די קטניה נמצאת בחלק הדרומי ביותר של איטליה, באי סיצילה (סיציליה היא גם המחוז המינהלי), בנפת קטניה. מרחקה של העיירה מעיר הנפה קטניה מסתכם בכ-46 ק"מ. המרחק לסירקוזה כ-75 ק"מ, פלרמו בירת האי רחוקה ממילטלו כ-220 ק"מ של נסיעה, והים התיכון נמצא במרחק של כ-35 ק"מ בקו אווירי, מזרחית לעיירה. יישובים שכנים של מילטלו הם סקורדיה (Scordia), קסטניה (Castagna), פאלאגוניה (Palagonia), מינאו (Mineo) ו-פרנקופונטה (Francofonte). גובהה הממוצע של מילטלו מעל פני הים הוא 375 מטר (1,230 רגל), גובה המינימום מסתכם ב-90 מטר, והגובה המרבי הוא 660 מטר.

 אקלים 
במילטלו שורר אקלים ים תיכוני. תקופות הקיץ חמות, והחורפים קרירים, ללא טמפרטורות קיצוניות. החודשים החמים ביותר הם יולי ואוגוסט, עם ממוצע 31 מעלות צלזיוס בימים, במהלך כל אחד מהם, ו-20 מעלות בלילות. בינואר ממוצע הטמפרטורות הוא הנמוך ביותר, 13 מעלות בימים ו-5 בלילות. השמים בקיץ בהירים כמעט לגמרי, עם עננות ממוצעת של 4–8 אחוזים בלבד בחודשים יולי ואוגוסט. גם בחודשי החורף העננות אינה מגיעה ל-50%. הרוחות באזור העיירה מתונות, מהירות הרוח השנתית הממוצעת מגיעה ל-12.6 קמ"ש. עקב המיקום הגאוגרפי והטמפרטורות באזור, לא נמצאה סטטיסטיקה אודות כמויות שלג או ימי שלג.

 אתרים ונושאי עניין 
 בעיר 
בעיירה בנויות מספר רב של כנסיות בסגנון הבארוק המאוחר, וגם בניינים ומבני ציבור באותו הסגנון. מסיבה זו יש הקוראים לעיירה "מוזיאון פתוח, תחת כיפת השמים".

כנסיות: בעיירה קיימות כנסיות רבות. הכנסיות הבולטות הן בעיצובן, בגודלן ובעושר האומנותי שלהן הן, מנזר האב ס. בנדטו (Monasterio di S.Benedetto Abate), הקתדרלה של סן ניקולאס וסן סלווטורה (Chiesa Madre San Nicolò – SS. Salvatore), וכנסיית מריה הקדושה של הכוכב (Chiesa di Santa Maria della Stella).

ארמון בארזי: בארזי-בראנצ'יפורטה (Barresi-Branciforte). הארמון נבנה במאה ה-14, ורובו לא שרד את רעידת האדמה של 1693. שרד מגדל אחד בלבד, הנקרא Porta della Rerra. בחצר הארמון בנויה מזרקת זיצה (Fontana della ninfa). לפי האגדה, זיצה הייתה רועת צאן שהוכרחה להינשא בנישואין שלא רצתה, והיא העדיפה להפוך למעיין ואהובה הפך לנחל. המזרקה נבנתה בשנת 1607.

מחוץ לעיר

מפלי אוסנה: המפלים (Cascate dell'Ossena) בשם אחר מכונים המפלים (Cascate dell'Oxena), נמצאים כ-3 ק"מ דרומית למילטלו אין ואל די קטניה, בנהר הנקרא באותו שם, נהר אוֹסֵנָה. המפלים הם אתר טבע, המתאים לתצפיות, לטיולים ולפיקניקים.

 תרבות 
המוזיאון העירוני: המוזיאון על שם סבסטיאנו גוזונה (Museo Civico S. Guzzone) הוא מוזיאון וגלריית אומנות, הממוקם בקומה העליונה של בניין של מנזר סן דומניקו שהיה בעבר מבנה נטוש, שבקומתו התחתונה מצויה ספריה ציבורית. במוזיאון מוצגים כלי חרס, תבליטים, ציורים ויצירות אומנות נוספות, של אומנים איטלקיים ומקומיים.

 אירועים 
פסטיבל המוסטרדה והצברים: הפסטיבל (La Sagra della Mostarda e del Ficodindia) נערך בדרך כלל בראשית חודש אוקטובר. במרכז הפסטיבל צברים, ומוסטרדה, שהיא מוצר מזון דמוי עוגיות העשויות מתערובת הרקוחה מדבש ומפרי (לרוב מצבר) מאגסים, אך גם מפירות אחרים. הפרי נחתך, מוסיפים לו סוכר ודבש ומבשלים. בסוף התהליך מוסיפים גם חרדל ומשמרים בצנצנות זכוכית אטומות.

אירוע חג המולד: לאירוע חג המולד קוראים La Fiera del Borgo, "יריד העיר". אלה הם אירועים חגיגיים, המתקיימים בשתי פעימות בחודש דצמבר, והמרכז העתיק של העיר מקושט לכבודם. באירועים משתלבים מוזיקה, פולקלור ואוכל. מאכל פשוט עומד במרכז האירועים ושמו לה סקאצ'יאטה (la scacciata). הסקאצ'יאטה היא מאפה דמוי פוקאצ'ה מבצק דק, בו ממלאים בשר, או גבינות וירקות.

 ידועי שם ילידי העיירה 
שחמט: השחמטאי ומחבר ספרי שחמט  (Pietro Carrera) נולד בעיר, במאה ה-16. הוא חיבר את הספר "משחק השחמט", המציא משחק שחמט על לוח של 8*10 משבצות, והשתמש ראשון בפתיחה של משחק שחמט, שנודעה מאוחר יותר כהגנה סיציליאנית.

טלוויזיה: שדרן הטלוויזיה פיפו באודו (Pippo Baudo, 2025-1936), שהיה אחד מהשדרנים המוכרים ביותר באיטליה, והיה אחד ממייסדי שירות השידור האיטלקי RAI ונחשב ל"מלך הטלוויזיה" באיטליה, נולד במילטלו אין ואל די קטניה.

 כלכלה 
כלכלת מיליטלו מבוססת בעיקרה על חקלאות, בענפי גידול זיתים וייצור מוצרים מזיתים, שמן זית ומוצרים אחרים של זיתים . גם גידול לימונים ומוצרים לימונים הוא אחד מבסיסי הכלכלה המקומית. בעשורים האחרונים של המאה ה-20 והראשונים של המאה ה-21 הושם דגש על פיתוח ענפי תיירות, אך ענף זה טרם הפך למרכזי בכלכלת המקום, למרות היותו מוכר כאתר שימור מורשת עולמית של אונסק"ו.

 תחבורה 
כבישים: האוטוסטרדה הקרובה ביותר למיליטלו היא A19. כבישים אחרים באזור העיירה הם sp47, sp28ii, sp29, sp30.

אוטובוסים: קיים שירות אוטובוס סדיר אל ומקטניה. מקטניה ניתן להמשיך באוטובוס או ברכבת לכיוון פלרמו.

רכבת: שירות רכבת אזורית של חברת טרנאיטליה מגיע פעמיים ביום אל וממיליטלו אין ואל די קטניה. תחנת הרכבת נמצאת במרחק קצר מחוץ לעיירה.

תעופה: נמל התעופה קטניה-פונטנרוסה (CTA) Catania-Fontanarossa Airport, מרוחק ממיליטלו כ-44 ק"מ. מנמל זה מתקיימות טיסות ליעדים באיטליה, באירופה, במזרח התיכון וליעדים במדינות נוספות.

 יהדות 
לא ידוע על קהילה יהודית החיה במיליטלו במאה ה-21, ואין בנמצא מבנים המעידים על קיומה של קהילה יהודית בעבר, דוגמת בתי כנסת, מקוואות ומבנים מאפיים אחרים. עם זאת, מיליטלו אין ואלה די קטניה מוזכרת בין המקומות מהם גורשו יהודים מסיציליה בסוף המאה ה-15. ליהודים ניתנו שתי ברירות: לעזוב את סיציליה, או להמיר את דתם ולהתנצר.

 המטבח המקומי 
המטבח המקומי הוא מטבח סיציליאני. קיימים במטבח שני מרכיבים בעלי אופי מקומי ייחודי.

קאסאטלה די מיליטלו: הקסאטלה הנקראת על-שם העיירה (Cassatellina di Militello) הוא מאפה המכונה גם "המאפה של דודה נזירה", כיוון שהוצג לראשונה במנזר מקומי. המאפה המתוק הוא בצק העטוף בציפוי לבן, ותוכנו הוא מילוי של שקדים, ריבות של פירות, ליקר, שוקולד וציפורן, אפשרי מילוי המאפים בחלק מהמרכיבים בלבד.

סקאצ'יאטה: הסקאצ'יאטה (la scacciata). הוא מאפה דמוי פוקאצ'ה מבצק דק, פעמים רבות צורתו עגולה. במאפה ממלאים בשר, או גבינות וירקות ולעיתים את כול המרכיבים ביחד. פעמים רבות מקרימים את המאפה עם גבינה מותכת. המאפה מקובל בגרסאות דומות גם באזורים שכנים בסיציליה, ובמחוזות דרום איטליה.

 גלריה 

 ראו גם 
 אטנה

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:סיציליה: ערים
קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה