נימפות ליד המזרקה

נימפות ליד מזרקה (באנגלית: Nymphs by a Fountain) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הפלמי פיטר לילי, שנוצר סביב שנת 1650. היצירה נחשבת לדוגמה נדירה לניסיונותיו המוקדמים של לילי בתחום הציור הלירי והנרטיבי, בטרם התמקד כמעט לחלוטין בדיוקנאות. לילי, יליד הולנד שעבר ללונדון בשנת 1641, הפך לאחר השבת המלוכה לצייר הדיוקנאות הבולט בחצרו של צ'ארלס השני. על סמך סגנונה, תוארכה היצירה לשנים שלאחר הגעתו לאנגליה ולתקופה שקדמה למינויו הרשמי כצייר החצר. זהותו של מזמין הציור אינה ידועה, אך עצם בחירת הנושא המיתולוגי-אירוטי, זמן קצר לאחר הוצאתו להורג של צ'ארלס הראשון וייסוד חבר העמים האנגלי, מעידה על ריחוקו של לילי מן האקלים הפוריטני השורר באותה עת.

250px|ממוזער|ימין|קופידון ופסיכה האוסף המלכותי. יצירה זו, שהייתה בבעלותו של פיטר לילי, מציגה הקבלות סגנוניות ונושאיות לציורו "נימפות ליד מזרקה", ובהן האידיאליזציה של הגוף, האינטימיות שבין הדמויות וההשפעה של המסורת הוונציאנית במיתולוגיה קלאסית.
 תיאור היצירה 
הציור מתאר חמש נימפות ישנות במצבי התערטלות שונים, המסודרות לרגלי פסל דולפין שמעליו מתוארים פוטיים (תינוקות מכונפים) המשחקים זה עם זה. הנימפות שוכבות על בדי סאטן רכים, וגופן מוצג מזוויות שונות, דבר המדגים את שליטתו של לילי בתיאור גוף תלת־ממדי. הניגוד בין רכותן של הדמויות לבין האבן הקרירה של הפוטים והדולפין יוצר מתח חזותי המעביר תחושת ציפייה ותשוקה חבויה. אף שהנושא עשוי לרמוז לסצנה מחיי האלה דיאנה, לילי אינו כולל סממנים המזוהים עמה, והציור מתפרש כאלגוריה כללית של תשוקה רדומה. במרכז הקדמי מופיעה דמות הפונה בגבה אל הצופה, רמז מלומד לפסל הרומי הרמאפרודיטוס הישן, המתאר דמות אנושית ישנה על מיטה, שנראית בתחילה כגוף נשי אך חושפת איברי מין זכריים מן החזית. הפסל, המצוי כיום במוזיאון הלובר, שימש מקור השראה לציירים רבים, ולילי שילב אזכור זה כביטוי למורכבות שבין נשיות, גבריות ותשוקה במיתולוגיה הקלאסית.

 פרשנות והשוואות 
הציור "נימפות ליד מזרקה" מדגים את מעורבותו המוקדמת של פיטר לילי במסורת הציור המיתולוגי הלירי, ומעיד על היכרותו עם הסגנון הוונציאני של המאה השש-עשרה. הנוף הפסטורלי, הפורמט הרחב והגוונים העשירים והמבריקים של הציור מעידים על השפעתם של אמני ונציה, ובהם טיציאן וג'ורג'ונה, שיצירותיהם נכללו באוסף של צ'ארלס הראשון. הבחירה בנושא מיתולוגי-אירוטי בתקופה שבה אמנים אנגלים נטו להתרחק מתמות מסוג זה, מדגישה את הקשר הישיר של לילי למסורת ציור זו ולמודלים הקלאסיים שראה בלונדון של אמצע המאה השבע־עשרה – שהייתה באותה עת אחד המרכזים החשובים באירופה לצפייה בציורי רנסאנס איטלקיים.

בנוסף, הציור מגלה קשרים חזותיים וסגנוניים ברורים ליצירתו של הצייר הפלמי אנתוני ואן דייק  "קופידון ופסיכה" , שהייתה בבעלותו של לילי עצמו. הדמיון בין שתי היצירות ניכר הן באופי הדמויות והקומפוזיציה, והן בנימת העדינות והאינטימיות של הסצנה. השוואות אלו ממקמות את "נימפות ליד מזרקה" במפגש שבין המסורת הפלמית, הוונציאנית והאנגלית, ומשקפות את מעמדו של לילי כאמן בינלאומי שהושפע במידה שווה מן הקלאסיות האיטלקית ומן האלגנטיות של דיוקנאות החצר הפלמיים.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:דולפין בתרבות