פסק דין מחוז אלגייני נגד האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות

פסק דין מחוז אלגייני נגד האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, 492 U.S. 573 (1989), היה הכרעת דין בתיק שנדון בבית המשפט העליון של ארצות הברית ובו בית המשפט שקל את חוקתיותן של שתי תצוגות חג המולד וחנוכה המוצבות על רכוש ציבורי במרכז העיר פיטסבורג. הראשונה, מיצג מולד, הוצבה על גרם המדרגות המפואר של בית המשפט המחוזי של אלגייני. השנייה הייתה חנוכייה ציבורית באורך 5.5 מטרים, שהוצבה מחוץ לבניין משרדי העירייה ליד עץ חג המולד המקושט בעיר בגובה 14 מטר ושלט המצדיע לחירות. החוקיות של תצוגת עץ חג המולד לא עלתה לדיון.

בהחלטה מורכבת, קבע הרוב שמחוז אלגייני הפר את  (האוסר על מעורבות דתית של הממשלה) בכך שהציג מיצג מולד בבית המשפט המחוזי, מכיוון ש"ההשפעה העיקרית" של התצוגה הייתה לקדם את הדת. מנגד, הרוב גם קבע כי להצגת החנוכייה אין השפעה אסורה של תמיכה בדת, בהתחשב ב"סביבתה הפיזית המיוחדת". התצוגה המשולבת שלה עם עץ חג המולד ושלט המצדיע לחירות, לא תמכה באופן בלתי מורשה הן בנצרות והן ביהדות, אלא פשוט הכירה בכך שגם חג המולד וגם חנוכה הם חלק מאותה עונת חגי חורף, שבית המשפט מצא כי זכתה למעמד חילוני בחברה האמריקאית.

 רקע 
מאז 1981, אגודת השם הקדוש של פיטסבורג הציבה מיצג מולד על גרם המדרגות המפואר של בית המשפט המחוזי של אלגייני. ב-1986 הציב המחוז גם צמחי פוינסטיה ושני עצי חג מולד. לאבוס במיצג הוצמד מלאך שנשא דגל, עם מילות המזמור הנוצרי .

בניין משרדי העירייה של פיטסבורג נפרד מבית המשפט, ונמצא בבעלות משותפת של העיר והמחוז. העירייה הציבה עץ חג מולד בגובה 45 רגל מול הבניין "במשך מספר שנים". ב-1986 הציבה העירייה שלט מתחת לעץ עם שמו של ראש העיר, שכותרתו "הצדעה לחירות". מתחת לכותרת נכתב: "במהלך עונת החגים הזו, העיר פיטסבורג מצדיעה לחירות. תנו לאורות החגיגיים הללו להזכיר לנו שאנחנו שומרי להבת החירות ומורשת החירות שלנו". מאז 1982, העירייה גם הציבה חנוכייה עם עץ חג המולד מול בניין העירייה. העירייה לא הייתה הבעלים של החנוכייה, אלא הניחה אותה, פינתה ואחסנה אותה מדי שנה. החנוכייה הייתה בבעלות בית חב"ד, מרכז ליובאוויטש בפיטסבורג.

ב-10 בדצמבר 1986, סניף פיטסבורג רבתי של האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות (ACLU) ושבעה תושבים מקומיים תבעו את העיר פיטסבורג ואת מחוז אלגייני. התביעה, שהוגשה על ידי עורכת הדין , ביקשה לאסור על המחוז להציג את מיצג המולד בבית המשפט, ועל העיר להציג את החנוכייה מול בניין העירייה. חב"ד הורשתה להצטרף כמשיבה כדי להגן על הצבת החנוכייה. התובעים טענו כי התצוגות מפרות את סעיף ההקמה, שהוחל באמצעות התיקון ה-14. ב-8 במאי 1987 דחה בית המשפט המחוזי את בקשת צו המניעה לפינוי המיצג או החנוכייה. בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית הפך את פסיקת בית המשפט המחוזי, וקבע כי שתי התצוגות מפרות כל אחת את סעיף ההקמה. המחוז, העיר וחב"ד הגישו לאחר מכן בקשות לצו עיון מחדש והדיון הגיע לבית המשפט העליון.

 דעת בית המשפט 
קביעת הרוב של בית המשפט מצאה כי מיצג המולד הפר את סעיף ההקמה בעוד שהחנוכייה לא. בחוות דעתה, השופטת או'קונור הסבירה את הסיבות השונות במקצת שבגללן היא תומכת גם בקביעתו של השופט בלקמן, כאשר שניהם סברו כי מיצג המולד מפר את החוקה והחנוכייה לא. השופט ברנן, אליו הצטרפו השופטים סטיבנס ומרשל, הצטרף לחלקים III-A, IV ו-V של חוות דעתו של בלקמן, עם זאת, הוא סבר כי גם החנוכייה מהווה הפרה של החוקה, ואישר למעשה את פסק דינו של בית המשפט לערעורים. מנגד, השופט קנדי, שאליו הצטרפו נשיא בית המשפט העליון רנקוויסט והשופטים וייט וסקאליה, לא הסכים עם נימוקיו של בלקמן בחלק השישי, ולמעשה הוא הסכים עם פסק הדין של בית המשפט המחוזי וקבע כי בשני המקרים אין הפרה חוקתית.

הטבלה הבאה מפרטת את חוות הדעת של השופטים:
השופטמיצג המולדחנוכייהבלקמןהפרהחוקתיאו'קונורהפרהחוקתיברנןהפרההפרהסטיבנסהפרההפרהמרשלהפרההפרהקנדיחוקתיחוקתיוייטחוקתיחוקתיסקאליהחוקתיחוקתירנקוויסטחוקתיחוקתי

 הערות שוליים 

קטגוריה:בית המשפט העליון של ארצות הברית: פסקי דין
קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:חג המולד
קטגוריה:1989 בארצות הברית