קו הרכבת עמאן–דמשק

קו הרכבת עמאן–דמשק הוא שירות רכבות בין-לאומי הפועל על מסילת הרכבת החיג'אזית לשעבר מדמשק, סוריה, לעמאן, ירדן. הוא שירות הרכבת היחיד שעדיין פועל על תוואי מסילת הרכבת החיג'אזית ההיסטורית; ושירות רכבת הנוסעים היחיד הפועל בירדן. הרכבת פועלת על מסילה צרה ברוחב של 1,050 מ"מ.

 היסטוריה 
מסילת הרכבת החג'אזית נפתחה לתנועה בשנת 1908 על ידי האימפריה העות'מאנית מדמשק לאל-מדינה שבערב הסעודית. השירות הושעה במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נפתח מחדש רק הקטע בין דמשק למעאן. מאז 1960 הרכבת פעלה רק מדמשק לעמאן ולא המשיכה דרומה למעאן. בשלב זה הבעלות על הקו התחלקה בין חברת "רכבת חיג'אז הירדנית" (באנגלית: HJR - Hedjaz Jordan Railway) שהוקמה ב-1952, ו"חברת הרכבות הסורית" (בערבית: المؤسسة العامة للخطوط الحديدية السورية, בצרפתית CFS - Chemins de Fer Syriens) שהוקמה ב-1956.

עם זאת מדי פעם הופסק שירות הרכבות בין המדינות, בזמני מתיחות מדינית, בין היתר בתקופת הרפובליקה הערבית המאוחדת (1958–1961).

קטרי דיזל הוכנסו לשירות בשנת 1976, אך קטרי קיטור המשיכו לשמש במקביל עד סוף שנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 1999 הסתיים שדרוג המסילה ומעבר מלא לקטרי דיזל, כך שזמן הנסיעה בקו בין שני הערים קוצר מ-12 שעות ל-6.

כתוצאה ממלחמת האזרחים בסוריה תשתית הקו בסוריה נפגעה קשות. כ-40 ק"מ מתוך 124 ק"מ מהמסילה שבשטח סוריה פורקה. כתוצאה מכך הקו מאז פועל רק בשטח ירדן, באופן חלקי, כשירות המיועד בעיקר לטיולי תיירים כמה פעמים בשבוע, ואינו מציע שירות נוסעים קבוע יומי.

במאי 2025 הודיעה "חברת הרכבות הסורית" כי תפעל בשיתוף ירדן לחידוש הקו באופן מלא.

הסבה לרכבת קלה
בשנת 1998 ערכה חברת הייעוץ היפנית PADECO בדיקת היתכנות לבנייה ותפעול של מערכת רכבת קלה בין עמאן לעיר זרקא על בסיס תוואי המסילה הקיימת. הפרויקט היה אמור להיות ממומן בעיקר מהמגזר הפרטי, על ידי זכיין שיבחר לבנייה ותפעול של המערכת. החברה מצאה כי הפרויקט בר ביצוע מבחינה כלכלית, עם שיעורי תשואה פנימיים (IRR) שנעו בין 9% ל-16%, בהתאם למבנה הזיכיון. הפרויקט לא קודם, מאחר שרוב הזכיינים הפוטנציאליים מצאו שהיעדר מימון ממשלתי כסיכון בלתי מתקבל על הדעת.

בספטמבר 2007, חתמה לבסוף ממשלת ירדן על ההסכם בראשי תיבות עם קבוצה המורכבת מחברות מפקיסטן, סין, ארצות הברית וירדן, אשר זכתה במכרז להקמת רכבת קלה, בשיטת בנה-הפעל-העבר, בין תחנת הרכבת עמאן לעיר זרקא מצפון מזרח, שתשתרע על פני 29 קילומטר תוך שימוש בתוואי המסילה הקיים. החתימה על ההסכם הסופי התבצעה לאחר שממשלת ירדן אישרה מתן תמריצים, הבטיחה ערבויות של 60 מיליון דינר ואף התחייבה להגביל את מספר האוטובוסים המסיעים נוסעים בין רבת עמון וזרקא ולהעניק לפרויקט פטור מלא ממס למשך עשר שנים. הקבוצה לא הצליחה להשיג את המימון הדרוש והתפרקה, במקומה קיבלה את הזיכיון, ביוני 2008, קבוצה בבעלות חברות מספרד וכווית, אשר הבטיחה להקים את הקו בעלות של 332 מיליון דולר עד שנת 2011. בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 גם קבוצה זו נטשה את הפרויקט לפני שהחל.

ביוני 2015 הודיעה משרד התחבורה הירדני כי הוא מבצע בדיקה ראשונית לסלילת רכבת קלה בין מרכז עמאן לנמל התעופה הבין-לאומי עמאן-המלכה עאליה, גם על בסיס מסילת הרכבת החיג'אזית ההיסטורית (בקטע שכבר אינו בשימוש ועובר סמוך לנמל התעופה).

הפרויקט הושק שוב בינואר 2024, אז הודיעה "תאגיד רכבת חיג'אז הירדנית" כי הוא בוחן הקמת רכבת קלה באורך של 65 קילומטרים בין עמאן לזרקא, שתגיע גם לנמל התעופה הבין-לאומי של עמאן. ביולי 2024 17 חברות ניגשו למכרז לביצוע בדיקת היתכנות לפרויקט.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:קווי רכבת
קטגוריה:ירדן: רכבות
קטגוריה:סוריה: רכבות
קטגוריה:מסילות רכבת בין-לאומיות