ירוחם הקטן

חיים ירוחם הלוי בלינדמן (ה'תקנ"ח – ה'תרנ"א; 1798–1891), הידוע בכינויו ירוחם הקטן בשל קומתו הנמוכה, היה מן החזנים הבולטים והמשפיעים במזרח אירופה במאה ה־19 ומורם של חזנים מפורסמים רבים. נודע בכינויי כבוד כ"חזן הפלא", "אביר החזנות העתיקה" ו"אמן האימפרוביזציה". קולו, סגנונו המאולתר ורגש תפילתו הותירו חותם עמוק על מסורת החזנות האשכנזית, וניגוניו מושרים עד ימינו.

 ביוגרפיה 
ירוחם נולד בשנת תקנ"ח (1798), לאביו אברהם.

תחילה שימש כ"" אצל בצלאל שולזינגר (בצלאל אודסר), ממנו למד את מסורת החזנות העתיקה. בהמשך למד תאוריה מוזיקלית אצל ניסן בלומנטל, חזן הבית הכנסת ברודי  באודסה, שהנהיג ברוסיה מקהלת חזנים בסגנון מערב־אירופי. יש הסוברים שלמד גם אצל ר' משה פסטרנק, חזן נודע בן דורו. וכן אצל זאב שסטופול מחרסון, מתלמידי שלמה זלצר.

בשנת ה'תקצ"ד (1834) כבר התפרסם כחזן נודד, שזכה לשם טוב בקהילות רבות, שימש כחזן קבוע בפולטבה ובטרנופול. כבר בשנות ה־50 של המאה ה־19 שימש כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בקישינב, שנוסד בשנת 1816. בשנת תרכ"א (1861) עזב את קישינב ועבר לברדיצ'ב, שם נתקבל כחזן ראשי של בית הכנסת הגדול. בהסכם שנחתם עמו נקבע כי יישאר בעיר כל ימי חייו.

 דמותו וסגנונו 
ירוחם הקטן היה קצר קומה, אולם מראהו החיצוני – שדמות פניו העדינות וזקנו הלבן הארוך והפטריארכלי – הקרינו אצילות וחסידות. בני דורו תיארו אותו כצדיק גמור ורב־חסד, אשר אף ויתר על שכרו כדי להעניק נדוניה לאלמנה ובתה. בתפילתו נודע כמתחנן ומתחטא לפני יוצרו "במענה רך, בתחינה ובבקשה", לא בקובלנות וטענות. חזנותו התאפיינה ברגש יהודי חם, בנעימה מאולתרת ובעדינות שהייתה בה עוצמה רוחנית.

סגנונו החזני התבסס על נוסח מסורתי, שאליו יצק רגש עז ואימפרוביזציה חופשית. הוא היה מן הראשונים לשלב הרמוניה פשוטה בשירה חזנית יהודית, ואף יצר יצירות חדשות על בסיס ניגונים עממיים קיימים. קולו, טנור לירי צלול, תואר כקול "המבקיע שחקים" בשעת השתפכות הנפש.

המוזיקולוג אברהם צבי אידלסון תיאר את יצירתו כך (מתורגם מאנגלית):

ממוזער|שמאל|כתב החוזה בין ירוחם הקטן לקהילת ברדיטשוב
 פעילותו החזנית 
חזני דורו ראו בו דמות מעצבת במסורת נוסח התפילה וסגנונותיה. לצד היותו חזן היה גם מנצח מוכשר, והדריך את "משוררי מקהלתו" עד להשגת ביצוע אמנותי. בביתו החזיק פסנתר, דבר נדיר בקרב חזנים בני התקופה.

הוא ניהל בעצמו את מקהלתו, ואף נוצרים היו מגיעים לשמוע את תפילתו ושירתו.

 עדויות בני דורו 
ר' יוסף רוזנבלט, תיאר בזכרונותיו את עדות אביו על ירוחם הקטן כך:

 יצירתו 
ממיטב ניגוניו הידועים:
 "לכו נרננה" (סליחות)
 "הימצא לנו"
 "מפני חטאינו"
 "אהבה רבה"
 "וביום שמחתכם"
 "לדֹר ודֹר"
 "ובכן יתקדש"
 "ברכת ספירה"
 "ריבונו של עולם"
 "פנה לעלבון"
 "קולי שמע"
 "ועל הנסים" (המושר בבאבוב)
 "וביום השבת" (תפילת מוסף של שבת)
 "בת עמי לא תחשה" (יום כיפור קטן)

 מורשת 
ממוזער|שמאל|יעקב בנו של ירוחם הקטן, 1900
ירוחם הקטן נחשב לאחד מעמודי התווך של החזנות המזרח־אירופית במאה ה־19. סגנונו המאולתר, קולו הייחודי והניגונים שהותיר אחריו הפכו אותו לדמות מופת בעיני חזנים בדורו ולאחריו. עדויות בני התקופה תיארו את השפעתו הרוחנית העמוקה על המתפללים, ואת מעמדו כ"אביר הזמרה העתיקה".

 תלמידיו 
ניסן ספיבק
ברוך שור
יעקב בכמן
דוד נובקובסקי
ברוך קינסטלר
פייסי חוטינר
איזידור בלומנטל
שלום גרינשפאן
אברהם פרכטנברג
זאב וולף גויכברג
שלמה אקרמן
אברהם ברקוביץ
קלמן לעוו
 ישראל שטינפרס
 יוסף טיקטינסקי מבריסק
עקיבא מושקט-אפטר

 משפחתו 
בנו יעקב (יאקעל) היה גם כן חזן.

 קישורים חיצוניים 

לקריאה נוספת

ירוחם הקטן בלינדמן, בתוך: 
אברהם צבי אידלסון, סקירה על ירוחם הקטן – "Jewish music in its historical development" (1929), עמ' 303-302 
 אליהו זאלודקאווסקי, סקירה על ירוחם הקטן – "קולטור-טרעגער פון דער ידישער ליטורגיע" (1930) 

הערות שוליים

קטגוריה:חזנים
קטגוריה:מלחינים יהודים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1798
קטגוריה:נפטרים ב-1891
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות