אנדרו דונלסון

אנדרו ג'קסון דונלסון (באנגלית: Andrew Jackson Donelson; 25 באוגוסט 1799 – 26 ביוני 1871) היה דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן במגוון תפקידים מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובשנת 1856 היה מועמד מפלגת Know Nothing לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית.

לאחר מות אביו עבר דונלסון להתגורר אצל דודתו רייצ'ל ג'קסון ובעלה, אנדרו ג'קסון. הוא למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ושירת תחת פיקוד דודו בפלורידה. לאחר מכן התפטר משירותו הצבאי, למד משפטים, עבר את בחינות הלשכה ופתח משרד פרטי בנאשוויל. הוא סייע במסעי הבחירות לנשיאות של אנדרו ג'קסון, ולאחר בחירתו ב־1828 שימש מזכירו הפרטי. לאחר סיום נשיאותו של ג'קסון ב־1837 חזר לטנסי ונשאר פעיל בפוליטיקה המקומית.

לאחר שסייע לבחירתו של ג'יימס פולק במועמדות הדמוקרטית לנשיאות בשנת 1844, מינה אותו נשיא ארצות הברית ג'ון טיילר לנציג הממשל ברפובליקת טקסס, שם מילא תפקיד חשוב בסיפוח טקסס לארצות הברית. בשנת 1846 מינה אותו הנשיא פולק לשגריר בפרוסיה. הוא עזב את התפקיד ב־1849 והפך לעורך עיתון דמוקרטי, אך התרחק מסיעות שונות במפלגה. בשנת 1856 נבחר על ידי מפלגת Know Nothing כמועמד לסגן הנשיא לצד הנשיא לשעבר מילרד פילמור. הרשימה סיימה במקום השלישי הן בקולות הבוחרים והן בקולות האלקטורים, אחרי הדמוקרטים והרפובליקנים. דונלסון השתתף גם בוועידת מפלגת האיחוד החוקתי ב־1860.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
אנדרו ג'קסון דונלסון נולד ב-25 באוגוסט 1799 בנאשוויל שבטנסי, לאחד משלושת בניו של סמואל ומרי דונלסון. אחיו הצעיר, דניאל סמית' דונלסון, היה לימים בריגדיר גנרל בצבא הקונפדרציה, שעל שמו נקרא מבצר דונלסון. אביו נפטר כאשר היה כבן חמש, ואמו נישאה בשנית. בעקבות כך עבר להתגורר ב"הרמיטג'", אחוזתם של דודתו רייצ'ל דונלסון ג'קסון ובעלה – אנדרו ג'קסון, לימים נשיא ארצות הברית. רייצ'ל ואנדרו גידלו את שלושת האחים דונלסון, ובהם אנדרו.

הוא למד במכללת קמברלנד (שהפכה לימים לאוניברסיטת נאשוויל), הצטרף לאקדמיה הצבאית בווסט פוינט, וסיים ב־1820 במקום השני במחזורו. הוא שירת כקצין בצבא ארצות הברית במשך שנתיים כשליש לדודו, אנדרו ג'קסון, אז מייג'ור גנרל שניהל מסע נגד שבט הסמינולים בפלורידה. לאחר המסע התפטר דונלסון מתפקידו הצבאי ולמד משפטים באוניברסיטת טרנסילבניה בקנטקי. שנה לאחר מכן פתח משרד עורכי דין בנאשוויל.

 קריירה פוליטית דמוקרטית 
דונלסון סייע לדודו במסעי הבחירות לנשיאות בשנים 1824 ו־1828. לאחר שג'קסון נבחר לנשיא בשנת 1828, שימש דונלסון מזכירו הפרטי החל מ־1829. אשתו, אמילי, שימשה כ"מארחת הבית הלבן" וכגברת הראשונה הבלתי רשמית, שכן רייצ'ל ג'קסון נפטרה בדצמבר 1828. דונלסון המשיך לכהן כמזכירו של ג'קסון לאורך כל כהונתו. בתקופה זו בנה את ביתו החדש, "פופלר גרוב" (ששמו שונה בהמשך ל"טוליפ גרוב"), על קרקע שירש מאביו, בסמוך ל"הרמיטג'".

הבית הושלם ב־1836, ובשנה שלאחר מכן, לאחר פרישת ג'קסון, חזר דונלסון לנאשוויל. במשך שבע השנים הבאות עזר לג'קסון לשמר את כוח המפלגה הדמוקרטית, בין היתר בכתיבת מאמרים לעיתונות להגנה על עקרונות המפלגה ובסיוע למועמדים דמוקרטים במסעי בחירות ברמה המקומית, המדינתית והארצית.

ב־1844 היה דונלסון דמות מרכזית בסיוע לבחירתו של ג'יימס פולק כמועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, על פני מרטין ואן ביורן ואחרים. הנשיא ג'ון טיילר מינה אותו לנציג ארצות הברית ברפובליקת טקסס, בתקווה שקרבתו לאנדרו ג'קסון תסייע לשכנע את סם יוסטון לתמוך בסיפוח טקסס לארצות הברית. דונלסון הצליח במשימה, וטקסס צורפה רשמית ב־29 בדצמבר 1845.

בשנת 1846 מונה לשגריר ארצות הברית בפרוסיה, תפקיד שבו החזיק עד 1849. באותה תקופה (1848–1849) שימש גם כשליח ארצות הברית לממשלת גרמניה המהפכנית בפרנקפורט.

בשנת 1851 התמנה לעורך העיתון הדמוקרטי Washington Union, אך בשל החרפת המחלוקת בין הצפון לדרום איבד את התמיכה בקרב סיעות שונות במפלגה ונאלץ לפרוש ב־1852. לאחר מכן הצטרף למפלגת Know Nothing.

 מועמדות לסגנות הנשיאות ופרישה 
ב־1856 נבחר דונלסון למועמד לסגן הנשיא מטעם מפלגת Know Nothing, לצד הנשיא לשעבר מילרד פילמור. הרשימה זכתה בלמעלה מ־20% מקולות הבוחרים, אך השיגה רק שמונה קולות אלקטורליים (במרילנד).

ב־1858 מכר את אחוזתו "טוליפ גרוב" ועבר לממפיס שבטנסי, שם היה פעיל בעיקר בפוליטיקה מקומית. ב־1860 השתתף בוועידה הלאומית של מפלגת האיחוד החוקתי, אשר בחרה במועמד הוותיק מטנסי, ג'ון בל.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוטרד על ידי שני הצדדים, ואיבד שניים מבניו שלחמו בשורות הקונפדרציה. ב־1861 האשים אותו הניו יורק טיימס בתמיכה בקונפדרציה. בתקופת השיקום חילק את זמנו בין ביתו בממפיס לבין מטעו במחוז בוליבר, מיסיסיפי. במכתביו לאשתו התלונן על הצורך לשלם שכר לעובדים השחורים, שהיו בעבר עבדים.

הוא נפטר ב-26 ביוני 1871 במלון פיבודי בממפיס, ונקבר בבית הקברות אלמווד.

 חיים אישיים 
ב־1824 נישא לבת דודתו, אמילי טנסי דונלסון, ששימשה כגברת הראשונה בפועל של ארצות הברית בתקופת נשיאותו של אנדרו ג'קסון, עד מותה משחפת בדצמבר 1836. נולדו להם ארבעה ילדים: אנדרו ג'קסון דונלסון הבן (1826–1859), מרי אמילי (1829–1905), ג'ון סמואל (1832–1863), ורייצ'ל ג'קסון (1834–1888).

ב־1841 נישא בשנית לבת דודתו מדרגה שנייה, אליזבת (מרטין) רנדולף, אלמנתו של מריוות'ר לואיס רנדולף, בנה של מרתה ג'פרסון רנדולף ונכדו של תומאס ג'פרסון. מנישואים אלו נולדו שמונה ילדים נוספים: דניאל סמית' (1842–1864), מרטין (1847–1889), ויליאם אלכסנדר (1849–1900), קתרין (1850–1868), וינט (1854–1913), לואיס רנדולף (1855–1927), רוזה אליזבת (1858–1861), ואנדרו ג'קסון "בודי" דונלסון (1860–1915).

שניים מבניו מתו במלחמת האזרחים – ג'ון סמואל נהרג בקרב צ'יקמוגה, ודניאל סמית' נרצח בידי תוקף אלמוני.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:נאשוויל: אישים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בגרמניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1928