דיוקן סרנה לדרר

דיוקן סרנה לדרר הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האוסטרי גוסטב קלימט, שנוצר בשנת 1899. היצירה צוירה בהזמנת התעשיין אוגוסט לדרר, כמחווה לרעייתו, סרנה לדרר - אחת הנשים הבולטות בחברה הגבוהה של וינה בשלהי המאה ה־19. הציור הוצג לראשונה בשנת 1901 במסגרת התערוכה העשירית של קבוצת הזצסיון הווינאי, קבוצה שפעלה להציב את האמנות האוסטרית בחזית התרבות האירופית. משפחת לדרר הפכה לאחת הפטרוניות המרכזיות של קלימט, ובמשך השנים רכשה מספר רב של יצירות שלו – עד שנוצר האוסף הפרטי הגדול ביותר של עבודותיו. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחרם האוסף על ידי הנאצים. הציור עצמו ניצל, וכיום הוא מוצג באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

 תיאור היצירה 
היצירה, שגודלה 188 על 85.4 ס"מ, מבוצעת בטכניקת שמן על בד. סרנה מתוארת כדמות זקופה בלבוש לבן, ממוקמת במרכז הקומפוזיציה, כשגופה משתלב כמעט בטבעיות ברקע חיוור ונייטרלי. קלימט משתמש במכחול רך וקווים מתפתלים היוצרים תחושת זרימה ואווריריות, באופן שמקנה לדמות איכות אתרית, כמעט חולמנית. הדמות דקה, שברירית ומרומזת, הופכת לסמל של אלגנטיות נשית ושל אסתטיקה סימבוליסטית.

הבעת פניה של סרנה לדרר רגועה, מבטה נינוח, וחיוך קל מתווה מבע שמזמין התבוננות אינטימית אך שומר על מרחק מה. בד השמלה מטופל ברמת פירוט גבוהה, תוך מעברים עדינים של גוונים לבנים ואפורים שמרמזים על קלילות, טוהר ואצילות. הקומפוזיציה האנכית מדגישה את גובהה של הדמות, ויחד עם הפלטה הצבעונית המאופקת נוצרת אווירה פיוטית, המשקפת את מגמות הסימבוליזם – בהן הרגש, התחושה והמסתורין חשובים מן התיאור המציאותי.

 ביקורת 
בעת הצגת היצירה בשנת 1901, תוארה סרנה על ידי אחד המבקרים כ"פרח זקוף, ארוך-גבעול… כמו צבעונית שחורה" – תיאור המבליט את התחושה שיצר קלימט: שילוב בין עידון, ריחוק ואידיאליזציה של הדמות הנשית. הבחירה שלא להבליט סממנים ביוגרפיים אלא לנסח דמות אסתטית כמעט מיתולוגית, ממקמת את הדיוקן בשיח רחב על תפיסת האישה באמנות הסימבוליסטית של ראשית המאה ה־20.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:דיוקנאות נשים