בית הכנסת צלאת פריחא

בית הכנסת צלאת פריחא הוא בית כנסת תוניסאי שהיה ברובע היהודי "החארה", בצפון תוניס בירת תוניסיה, בבניין דאר פרייה, שברחוב דו באן 23. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הממשלה פיתחה את האזור, ורצתה לפנות גם את בית הכנסת, אך לבקשת הרב דוד כטורזה - הרב הראשי של תוניס, הממשלה השאירה את הבניין והוא עומד עד היום.

 אטימולוגיה 
לדברי החוקר ז'אק והל, בית הכנסת קיבל את שמו מאגדה טרגית על ילדה קטנה בשם פריחה, שהפתיעה בלילה שני מחפשי אוצרות מרוקאים, שחפרו במקום בחיפוש אחר אוצרות, על ידי אמירת לחשים ו קסם. הילדה הקטנה, שהייתה מוקסמת מרסיסי התכשיטים, חזרה למקום מאוחר יותר ופתחה מחדש את הבור על ידי הדלקת נר החלב, ומודיעה להוריה. אך הכישוף פסק, נר החלב נכבה, והילדה נשארה קבורה בבור. כדי להנציח את מותה הקימו הוריה במקום בית כנסת, שלימים הפך לאתר עלייה לרגל, וכן העמידו מנורה המאירה בלילות את הרחוב, המוקדשת לזכר הילדה.

גרסה אחרת מובאת בשם הרב דוד כטורזה, רבה הראשי של תוניסיה; בית הכנסת קרוי על שמה של פריחא, בתו היחידה של רבי אברהם בן יצחק ואדיבה שהגיע לתוניסיה בסביבות שנת 1750, עם משפחות יהודיות נוספות שנמלטו מפאס שבמרוקו בתקופה שלאחר מותו של מולאי אסמאעיל, מלך מרוקו, ומלחמות הירושה הקשות. פריחא, שניחנה ביופי רב, הקדישה את עצמה ללימודים בספרייה שאביה הקים, וכונתה "הרבנית", ולפי השערת החוקר יוסף שטרית גם כתבה פיוטים.  בשנת 1756, במהלך מרד של היניצ'רים שפלשו לרובע היהודי, נעלמה הילדה, וכשאביה חזר לעיר לא נמצאה. וכדי להנציח את שמה, רבי אברהם חצב מקווה טהרה במקום שבו עמדה מיטתה, ובחדרה בנה בית כנסת, ואף העמיד ארון קודש במקום שבו עמדה הספרייה.. הרחוב בו שכן בית הכנסת נקרא אז "זנקת אל חמאם" כנראה בגלל המקווה שהוקם בו.

 בשנות ה-40 
בשנת 1930 לערך, כאשר הרובע היהודי היה על סף התפוררות, השלטונות בתוניסיה פינו מבנים יהודיים לצורך פיתוח האזור. הרב הראשי לתוניס דוד כטורזה, פנה במכתב לממשלת תוניס שיכירו בערך המיוחד של בניין בית הכנסת ולא יהרסו אותו. במכתב רשמי תיאר את המקום: , בקשתו של הרב נענתה, ובניין בית הכנסת נותר על עומדו.

בית הכנסת הוא מבנה בעל שתי קומות, עם חזית מרשימה המשתרעת על פני כל הבניין, כשבראשו דוגמת לוחות הברית, ובחלק העליון של החזית סמל מגן דוד. להיכל בית הכנסת היו עולים במספר מדרגות. והייתה בימה גדולה בנויה משיש לבן מגולף בציורי פירות. מאז בנייתו בסביבות שנת 1760, משך אליו המקום מבקרים רבים.

בשנת 1936 ביקשה הרבנות הראשית לתוניסיה בראשות הרב דוד כטורזה מממשלת תוניס להכיר בערך המיוחד של בניין בית הכנסת, ולציין את פריחא כסמל של גבורה, צניעות וחכמה. בית כנסת זה מייצג את מעלותיהן של נשים יהודיות בתוניס וברחבי צפון אפריקה. רבים מאירועי הקהילה, בריתות בר מצוות וחתונות, וכן גם לוויות יצאו מבית הכנסת.

המקום שימש גם ככותאב, וכן נערכו בו חזרות למקהלת הילדים של אשר מזרחי.

נכון לה'תשפ"ה עדיין עומד הבניין בחצר קטנה שברובע היהודי הישן של תוניס. אך אינו נשמר כראוי, הקירות מתקלפים, ולא מתקיימים בו תפילות. אך דלת העץ עוד נפתחת, ואפשר להיכנס אליו.

 ראו גם 
 יהדות תוניסיה

 הערות שוליים 

צאלת פריחא
צאלת פריחא
צאלת פריחא
קטגוריה:תוניס