דיוקן הארמדה

דיוקן הארמדה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, הוא שמו של כל אחד משלושה עותקים ששרדו מציור לוח אלגורי, המתאר את מלכת בית טיודור כשהיא מוקפת בסמלים של מלכות ותפארת, על רקע המייצג את תבוסת הארמדה הספרדית בשנת 1588.

 איקונוגרפיה 

השילוב בין דיוקן בגודל טבעי של אליזבת הראשונה לבין פורמט נוף נחשב ל"בלתי שגרתי למדי בדיוקנאותיה", אם כי דיוקנאות אלגוריים בפורמט זה, כדוגמת משפחת הנרי השמיני: אלגוריה של ירושת בית טיודור - דיוקן משנת 1572 המיוחס ללוקאס דה הֵיר -קדמו לדיוקן הארמדה.Hearn, Dynasties, p. 81

האמנות האנגלית בתקופה זו הייתה מבודדת מהמגמות ששררו באיטליה הקתולית, והשפעתה ניכרה יותר מהמסורת של האיור הפלמי ושל ההצגה ההרלדית, מאשר מרעיונות הרנסאנס בדבר אחדות בזמן ובמרחב שבאמנות. דיוקן הארמדה אינו יוצא מן הכלל: הכיסא מימין נראה משני זוויות שונות, וכך גם השולחנות שמשמאל, והרקע מציג שני שלבים נפרדים בתבוסת הארמדה.

ברקע השמאלי, ניתן לראות ספינות הבערה האנגליות נסחפות לעבר הצי הספרדי, ואילו מימין, הספינות הספרדיות נטרפות אל חוף סלעי בים סוער תחת השפעת "הרוח הפרוטסטנטית". ברובד סמלי נוסף, מציגות תמונות אלה את אליזבת כשהיא מפנה את גבה לסערה ולחושך, בעוד אור שמש זורח לכיוון מבטה - איקונוגרפיה שחזרה ונשנתה בדיוקן "דיצ'לי" של המלכה משנת 1592, מעשה ידי מרקוס חרארטס הבן.
ימין|ממוזער|132x132 פיקסלים|סיכה הרלדית של קרל החמישי, בבניין העירייה של סביליה

ידה של המלכה נשענת על גלובוס המונח מתחת לכתר (ככל הנראה לא הכתר המלכותי הרשמי), כאשר אצבעותיה מכסות את אזור יבשת אמריקה - רמז לשליטה הימית של אנגליה ולחלומות על הקמת מושבות בעולם החדש.

מאחורי המלכה ניצבים שני עמודים, ככל הנראה התייחסות ל-אימפרזה המפורסמת של קרל החמישי, אביו של פליפה השני, שייצגה את עמודי הרקולס.

הציור נוצר בעקבות האיומים הגדולים ביותר על שלטונה של אליזבת, ולכן מטרתו המרכזית הייתה לחזק את מעמדה כמלכה אישה חזקה ומסוגלת.Hearn, Dynasties, p. 88Andrew Belsey and Catherine Belsey, "Icons of Divinity: Portraits of Elizabeth I" in Gent and Llewellyen, Renaissance Bodies, p. 11–35

היסטוריוני האמנות אנדרו בלזי וקתרין בלזי הצביעו על הגאומטריה הבולטת בציור, המתבטאת בדפוסים חוזרים של מעגלים וקשתות — כפי שניתן לראות בכתר, בגלובוס, ובשרוולים, בצווארון ובשמלה שלבשה המלכה.

ההיסטוריונית התרבותית איזבל דייוויס ציינה כי הרכב הדיוקן מבוסס על מבנה של מפת פורטולן - מפה ימית הכוללת טבעת של ורדי רוחות או מצפנים המחוברים ברשת של קווי רוחב הנקראים רַמְבּלַיינים (rhumb lines).

בלזי ובלזי עומדים גם על הניגוד בין דמותה של "המלכה הבתולה", העונדת פנינה גדולה כסמל לצניעות, התלויה מלבושה באזור המותן - פנינה זו מסמלת גם את דמותה של סינתיה (ארטמיס), אלת הירח והבתולין במיתולוגיה היוונית. הם מציבים את דמותה של אליזבת בניגוד לבת הים החקוקה בכיסא המלכות: לטענתם, ייתכן שבת הים מייצגת את הפיתוי הנשי המוביל חותרים לאבדון, או לחלופין את המלכה המודחת מרי, שהוצאה להורג.

מנגד, דייוויס טוענת כי דמות בת הים משרתת את העיצוב הקרטוגרפי של הדיוקן. אליזבת פונה בגבה אל בת הים, ייתכן כדי לרמוז כי קשרה של מרי והוצאתה להורג הם עניינים שנגמרו מבחינתה. הכתר בציור מסמל את המונרכיה האנגלית.

שרשראות הפנינים המופיעות בדיוקן עשויות לייצג את הפנינים שרכשה אליזבת בשנת 1568 מאוסף התכשיטים של מרי, מלכת הסקוטים, לאחר הדחתה. לחלופין, ייתכן שמדובר ברמז סמלי נוסף לאמה של אליזבת, אן בולין, אשר פנינים שימשו חלק בולט בתדמיתה ובדיוקנאותיה.Lisa Hopkins, Writing Renaissance Queens: Texts by and about Elizabeth I and Mary, Queen of Scots (Delaware, 2002), p. 21.

 גרסאות 
ישנן שלוש גרסאות ששרדו של הדיוקן, בנוסף לכמה דיוקנאות נגזרים:
 הגרסה במנזר וובורן
 הגרסה בגלריה הלאומית לפורטרטים, לונדון, אשר נחתכה משני צדדיה ונותרה רק דיוקן של המלכה.
 הגרסה שבבעלות משפחת טירוויט-דרייק, אשר ייתכן שהוזמנה על ידי סר פרנסיס דרייק, תועדה לראשונה בשרדלוס בבקינגהאמשייר בשנת 1775. חוקרים מסכימים שגרסה זו היא בכתב יד שונה, תוך ציון טכניקות וגישות ייחודיות לעיצוב תווי פניה של המלכה. גרסה זו צוירה יתר על המידה בהרבה בסוף המאה ה-17, דבר המסבך את הייחוס ועשוי להסביר מספר הבדלים בפרטי התלבושת. גרסת דרייק נרכשה עבור האומה תמורת 10.3 מיליון ליש"ט ביולי 2016 בעקבות פנייה לקרן האמנות. היצירה תלויה באוסף הלאומי של המוזיאונים המלכותיים של גריניץ' (RMG), בבית המלכה, בית מגורים מלכותי מהמאה ה-17 שנבנה באתר ארמון גריניץ ' המקורי, מקום הולדתה של אליזבת הראשונה.

שני הדיוקנאות הראשונים יוחסו בעבר לצייר הראשי של אליזבת, ג'ורג' גוואר, אך אוצרים בגלריה הלאומית לדיוקנאות מאמינים כעת שכל שלוש הגרסאות נוצרו בסדנאות נפרדות, ומייחסים את אותן ל"אמן אנגלי לא ידוע". 

250px|ממוזער|שמאל|דיוקן הקשת
השוואה לדיוקן הקשת

דיוקן הקשת מציג את אליזבת הראשונה כדמות מיתית ועל-אנושית, באמצעות סמלים חזותיים עשירים כגון הקשת בענן, סיסמת "אין קשת ללא שמש", גלימה מעוטרת בעיניים ואזניים, ונחש המסמל תבונה וערמומיות. ציור זה מדגיש את תדמית "המלכה הבתולה" באמצעות פנינים, צווארון שקוף ועור פנים זוהר, ומטשטש את גילה האמיתי של המלכה לטובת דמות אלמותית ונערית. הדימוי של אליזבת כישות נשגבת ואיקונית מגויס ככלי תעמולה מתוחכם, המעמת את חולשת הגוף הנשי עם עליונות רוחנית ואלוהית - תגובה ישירה לביקורת התקופתית על נשים בשלטון.

לעומת זאת, דיוקן הארמדה מציג את המלכה כשליטה ריאליסטית ומנצחת, כשהיא מוקפת סמלים של כוח גאופוליטי, שליטה ימית ותפארת ממלכתית: ידה מונחת על גלובוס, צי ספרדי טובע ברקע, והכתר מוצב לצידה. כאן מושם דגש על ניצחונה של אנגליה במציאות ההיסטורית, ואליזבת מופיעה כדמות פוליטית אסרטיבית המפנה את גבה לסערה ונושאת מבט אל עבר אור, סמל לשליטה, תקווה וסדר. שני הדיוקנאות משרתים את פולחן המלכה אך באופנים שונים: דיוקן הקשת בונה מיתוס, בעוד דיוקן הארמדה מעגן סמכות היסטורית.

 ביבליוגרפיה 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16