אנדרנאך

אנדרנאך היא עיירה במחוז , בריינלנד-פפאלץ, גרמניה, המונה כ-30,000 תושבים. היא ממוקמת קרוב לקצה עמק נויוויד , על הגדה השמאלית של נהר הריין, בין  מצפון-מערב לבין שפך הנהר  מדרום-מזרח, 21 קילומטר מצפון לקובלנץ, ויש לה חמשה פרוורים סמוכים: אייך  קאל (כולל באד טוניסשטיין) , מיסנהיים , נמדי .

כמה מאות מטרים לאחר אנדרנאך, עמק הריין מצטמצם משני צדדיו ויוצר את החלק הצפוני של הריין התיכון, המכונה . כבר בתקופה הרומית, המקום בו מתחיל המעבר הצר של הנהר, נקרא שער אנדרנאך (Porta Antunnacensis).

הערים הגדולות הקרובות ביותר הן נויוויד מצדו השני של הריין, קובלנץ כ-15 ק"מ דרום-מזרחית, ובון כ-40 ק"מ צפונית-מערבית.

 העיירה 
 היסטוריה 
אנדרנאך נוסדה לאחר שיוליוס קיסר בנה שני גשרים מעל נהר הריין, ובמקום נבנה מחנה צבאי על ידי הרומאים בשם "אנטונאקום"  לשמור על המעברים. העיר נבנתה בשנת 12 לפנה"ס על מקומו של יישוב קלטי עתיק שככל הנראה נקרא "אנטונואאק". אנדרנאך היא אחת הערים העתיקות ביותר בגרמניה. העיר הייתה המקום הדרומי ביותר של נסיכות הבוחר מקלן, כשהארכיבישוף של קלן רכש את העיר ב-1167 ועד ל.

 סמל העיר 
ימין|80px
סמל אנדרנאך, הידוע משנת 1344 (הצבעים הופיעו לראשונה בשנת 1483), מציג צלב שחור על גבי מגן לבן, ועליו זוג מפתחות אדומים המסודרים בצורת X.
ממוזער|עמק נויוויד ובמרכזו העיירה אנדרנאך
ממוזער|נוף לאנדרנאך

 חדשנות 
בעיר מתקיימת יוזמה של חקלאות פרמקלצ'ר, שנקראת "עיר אכילה" (Essbare Stadt). בשטחים ירוקים ציבוריים של העיר, נזרעים לא רק פרחים וכרי דשא, אלא בעיקר פירות וירקות ועשבי תיבול כמו עגבניות, שעועית, תפוחי אדמה, חסה, כרוב ועוד. כאשר הפירות מבשילים, מותר לכולם לקטוף מהם.

 אקלים 
אנדרנאך ממוקמת באזור אקלים ממוזג, עם אקלים קריר למדי ורוחות מערביות. וקיץ יחסית חם. בשל מיקומה באגן נויוויד, הטמפרטורות הממוצעות הן כ-1–1.5 מעלות צלזיוס מעל אלו של שאר אזור הריין התיכון. כמות המשקעים הממוצעת השנתית היא 619 מילימטר.

 תעשייה 
בעיר היו ממוקמים מספר מפעלים תעשייתיים עתיקים, כגון טחנת לתת ענקית (האחרונה מבין יותר מעשר טחנות ומבשלות בירה מהמאות ה-19 וה-20 שפורקו בשנת 2008). במאה ה-19 העיר נודעה בייצור אבני רחיים, לבנים וחימר לייצור מקטרות טבק. קיימת גם תעשייה יותר מודרנית, מפעל פלדה גדול לייצור פח, חומרי גלם למזון, מוצרי ברזל יצוק, מנועים וחלקי מנוע, וחברת התרופות .

 תיירות 
ממוזער|אנדרנאך בשנת 1900 עם "המגדל העגול" ו"כנסיית העלייה של סנט מרי"; נהר הריין נראה ברקע; בחזית פסי הרכבת החדשים
בעיר קיימים שרידי ביצורים עתיקים מימי הביניים, המושכים תיירים לעיר, ואטרקציות תיירותיות נוספות, כגון:
 המגדל העגול  שגובהו 56 מטרים, בנייתו הושלמה ב-1453.
 מבנה המקווה היהודי העתיק, מהמאה ה-13, שנמצא מתחת לבית העירייה.
 העגורן הישן  נמצא על גדות נהר הריין, מהמאה ה-16. אחד המונומנטים התעשייתיים הבודדים ששרדו מתקופת הרנסאנס.
 גייזר של מים קרים, הגבוה בעולם (מגיע לגובה של עד 64 מטר), המופעל על ידי כוח לחץ של פחמן דו-חמצני, ומושך אליו אלפי תיירים בכל שנה.
 שער הריין  נבנה בסביבות שנת 1200 והיה הכניסה הראשית לעיר מגדות הריין. זוהי מערכת השערים הכפולים העתיקה ביותר בחבל הריין. במאה ה-18 נבנה הבניין מחדש, ורק הרצפה וחלקים מהבנייה התחתונה נשארו מהבנייה המקורית.

 יהודי אנדרנאך 
ממוזער|בית הקברות היהודי באנדרנאך
במאה ה-12, בנימין מטודלה תיאר את אנדרנאך כאחת מ-13 הקהילות היהודיות החשובות על הריין תושבים יהודים באנדרנאך הוזכרו לראשונה בארכיוני קלן בסביבות שנת 1255. הקהילה היהודית נרדפה מעת לעת במהלך המאות ה-13 עד ה-15. ב־1286 בתי היהודים ובית הכנסת נחרבו, ויהודי העיר גורשו ממנה. אך ב-3 באוגוסט 1287 הוציא הארכיבישוף מקלן,  צו הגנה ליהודי העיר מפני התושבים המקומיים. רדיפות התרחשו במיוחד במהלך המאה ה-14, ב־1337 בפרעות ארמלדר, ובשנים 1348–1349, כתוצאה מרדיפות היהודים עקב המוות השחור.

ב־1573 ניסו יהודים לחדש את ההתיישבות בעיר, אך היו עליהם הגבלות על המסחר, והניסיון לא הצליח. ולבסוף גורשו ב-1597. ככל הנראה המשיכו לגור באזור העיר, ששימשה להם כעיר מקלט בזמנים שונים. בתקופת מלחמת שלושים השנים (1618-1648) הגיעו פליטים לעיר, אך ככל הנראה לא נשארו לגור שם ובין השנים 1655 ל־1860 לא ידוע על יהודים שחיו בעיר.

בשנת 1860 נוסדה קהילה יהודית חדשה באנדרנאך. ובשנת 1888 הוקם בית הקברות שכיום הוא חלק מבית הקברות העירוני בקובלנצר שטראסה. בליל הבדולח בשנת 1938, בית הכנסת העירוני נשרף, ורוב הצעירים נלקחו למחנה הריכוז דכאו. לפחות 11 יהודים שחיו באנדרנאך נרצחו במהלך השואה, ולא ידוע על יהודים שחיו באנדרנאך לאחר השואה.

ממוזער|שילוט בבית העירייה הישן, בו מופיע שהוא נבנה ב-1407 על מבנה בית הכנסת שנחרב ב־1286, ומעל מבנה המקווה שעדיין קיים.
מספר אתרים מנציחים את תולדות הקהילה היהודית של אנדרנאך. מקווה יהודי עתיק, המתוארך למאה ה-13, הוא אחד העתיקים ביותר באירופה הקיימים כיום. המבנה בעל שתי הקומות נמצא מתחת לאולם הכינוסים בבית העירייה הישן, נבנה במאה ה-16 סמוך לאתר בו עמד בית הכנסת. המים של בור הטבילה היו מגיעים מנהר הריין, וגובהם השתנה לפי מפלס הנהר. ניתן לבקר במקווה בשעות הפתיחה. באוקטובר 2025 ביקר במקום נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר.

 מלחמת העולם השנייה 
במהלך מלחמת העולם השנייה היה בעיר מחנה מעבר לקורבנות הנאצים של תוכנית T4 - אותנסיה. המכון באנדרנאך שלח חולי נפש ונכים ל, שם נרצחו בתאי גזים. בין השנים 1941 ל-1944 נשלחו להדמר כ-1,560 איש דרך מחנה המעבר שבבית החולים באנדרנאך, וידוע על 58 יהודים שהיו ביניהם.

ב־1996 הוקמה במרכז העיר אנדרטה לזכר הקורבנות. פנים האנדרטה מכוסה במראות שעליהן חקוקים שמות כל הקורבנות הידועים. 400 נקודות מייצגות קורבנות ששמותיהם אינם ידועים.

לאחר המלחמה הוקמו בעיר שני מחנות כליאה  לשבויי מלחמה גרמנים, שסומנו A11, ו–A14.

 התפתחות האוכלוסייה 
שנה תושבים 1790 1.790 1812 2.451 1850 3,500 1871 4.482 1895 6.583 שנה תושבים 1905 0 8,789 1933 12,523 1950 15,879 1970 27,140 1995 30,343 שנה תושבים 1998 30,437 2000 30,263 2004 30,359 2005 30,987 שנה תושבים 2006 30,567 2010 30,379 2012 30,343 2014 29,500

נכון לשנת 2020, מצב האוכלוסייה בעיר (עם חלוקה לפרוורים):
 אזור תושבים העיר המרכזית 23,677 אייך 2,018 קאל (כולל באד טוניסשטיין) 1,014 מיסנהיים 3,201 נמדי 1,306 סה"כ  

 ערים תאומות 
אנדרנאך היא עיר תאומה עם:







 אישים ילידי העיר 
 צ'ארלס בוקובסקי (1920–1994), משורר וסופר
 שטפן בל (נולד ב-1991), כדורגלן

 קישורים חיצוניים 


 12 המראות היפים ביותר של אנדרנאך 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
קטגוריה:יהדות גרמניה