הימרוס

במיתולוגיה היוונית, הימרוס (ביוונית עתיקה: Ἱμερος) הוא אחד משבעת הארוטים , קבוצת אלים מכונפים של אהבה, וחלק מתהלוכתה של האלה אפרודיטה.

 תפקידיו במיתולוגיה היוונית 
הימרוס הוא האל וההאנשה של תשוקה ותאווה. בתאוגוניה של הסיודוס, ארוס והימרוס נכחו בלידתה של אפרודיטה וליוו את האלה כשהיא יצאה מקצף הים והצטרפה לאספת האלים. מוקדם יותר בתאוגוניה, הימרוס מוזכר כתושב הר האולימפוס, בהיותו שכן של המוזות והחריטים. הימרוס (תאווה) ופילוטס (חיבה) הוענקו לעולם על ידי אפרודיטה שיזמה מפגש מיני; הם דיברו דברי אהבה ודיבורים מנצחים שהשפיעו על מוחותיהם (nous) וליבם של בני תמותה ואלים כאחד.

הימרוס קשור קשר הדוק לפותוס, התגלמות הכמיהה הנלהבת. בדיאלוג שלו, קרטילוס, אפלטון מציין את ההבדל בין שני המושגים ומסביר שבמקרה של הימרוס, מושא התשוקה נוכח, ולכן התשוקה מוכנה להיות מסופקת; ואילו במקרה של פותוס, הפרט משתוקק למשהו שנעדר או מחוץ להישג יד. כתוצאה מכך, פותוס אינו ממומש ופוטנציאלית סבל. למרות שהימרוס הוא המונח הסטנדרטי לתשוקה ארוטית, הוא יכול להופיע גם בהקשרים שונים עם משמעות חלופית, כמו תשוקה לאבל (לאחר אירוע טרגי) או למזון; למשל ה"הימרוס למזון מתוק" שחש פועל לאחר יום עבודה ארוך. למרות שדמויות אלו היוו השראה ליצירות אמנותיות ופואטיות, לא היו להן סיפורים מיתולוגיים או פולחנים משלהן.
ממוזער|246x246 פיקסלים|דיוניסוס יושב, מוכתר על ידי הימרוס ומוקף בסאטירים ומנאדות . גביע אדום עלייתי - קרעטר, c. 425–400 לפני הספירה.

קישורים חיצוניים




 הערות שוליים 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלים כתוניים
קטגוריה:אלים יווניים קדומים
קטגוריה:אלי אהבה
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית