קבר אחיה השילוני

מיקום קברו של הנביא המקראי אחיה השילוני אינו מתואר בתנ"ך וקיימות מספר מסורות בדבר זיהויו: בשילה המקראית, בהר תור, בבית אל, ובחורבת אסתונא שבעמק שילה.

 מסורות היסטוריות 
 התקופה הרומית המוקדמת 
ההתייחסות המוקדמת ביותר מתועדת בטקסט יהודי קדום בשם "חיי הנביאים" , שנכתב סביב המאה הראשונה לספירה ושרד דרך העתקות נוצריות. לפי טקסט זה, מקום הקבורה היה ליד עץ אלה בשילה.

החוקרים שוורץ ושמש העלו השערות שהמחבר עשה שימוש במוטיבים מסיפורים מקראיים אחרים, במיוחד מסיפור כריתת הברית בשכם, אשר לפי גרסת תרגום השבעים היה זה בשילה. שפירו מציין שהחיבור מתייחס לעצי אלה כסימן לקברי נביאים במקומות שונים, תבנית החוזרת על עצמה ומעוררת שאלות מחקריות באשר לאופי המידע - היסטורי או ספרותי.

 תקופת הביניים המוקדמת 
במחצית השנייה של המאה ה-12 לספירה, בתקופה שבין 1153 ל-1187, תיעד יעקב בר נתנאל כהן במסעותיו אתר שיוחס לנביא על הר בשם "תור". החוקרים יערי, וילנאי ואילן הציעו שמדובר בהר תבור שבגליל. שפירו הביע ספק מסוים באשר לזיהוי זה, בהתבסס על העובדה שכתב היד הקיים מתוארך למאה ה-16 ומכיל פגמים טקסטואליים וסימנים להעתקה לא מדויקת.

 תקופת הביניים המאוחרת 
במאה ה-14 מופיעה גרסה שלישית בכתב המיוחס ליצחק חילו, נוסע יהודי ממוצא ספרדי. כתב זה, הידוע בשם "שבילי דירושלים", מציע את בית אל כמקום הקבורה.
הטקסט מתאר מצבה עתיקה בבית אל שהמקומיים יחסו לנביא, וכולל סיפור על מפקד רומאי מתקופת אדריאנוס שנחשף לחוויה על-טבעית ליד הקבר. החוקרים הורוביץ ואייזנשטיין זיהו דמיון בין סיפור זה לבין מסורות תלמודיות על נירון.

לדעת כמה חוקרים, "שבילי דירושלים" הוא זיוף מהמאה ה-19, אך לדעת פרופסור מיכאל ארליך בסיס החיבור הוא אותנטי אלא שנוספו בו תוספות מאוחרות. בעקבות מחקרו של ארליך, חוקרים בני ימינו נוטים לקבל כאותנטי את החלק הגאוגרפי שבספר.

 המאה ה-21 
בשנת 2025 צמח זיהוי נוסף באזור עמק שילה שבשומרון. במקום הידוע כחרבת אסתונא, במרחק קצר ממזרח לכפר תורמוס עיא שברשות הפלסטינית, אתר של קבר שייח' מוסלמי מקומי. מאז זיהויו של האתר כקבר אחיה, הכיפה שעל מבנה הקבר נצבעה בצבע תכלת והמקום החל לשמש כאתר עלייה לרגל יהודי. באוקטובר 2025, במהלך חג הסוכות, התקיים לראשונה טקס הילולה במקום.

על פי ישראל שפירא, הבסיס לזיהוי נשען ככל הנראה על המסורת מ"חיי הנביאים", המציין כי מקום מנוחתו של אחיה נמצא בסמוך לעץ אלה בשילה. במתחם האתר ניצב עץ אלה קשיש, עובדה שנתפסת לכאורה כתימוכין למסורת הכתובה. שפירא הביע ספק בזיהוי המקום כקברו של אחיה, והציע במקום זאת כינוי סמלי אחר לאתר ולעץ שבו ולסביבתו: "מדרש אחיה". הארכאולוג עמיחי שוורץ נטה לשלול זיהוי זה, בהתבסס על המרחק הגאוגרפי משילה.

על פי מחקרו של דייוויד שפירו בנושא, אין כל בסיס להניח שהמקום הנוכחי זהה לאתר שאליו התייחס החיבור הקדום - במיוחד לאור הספק באמינות ההיסטורית של התיאור הקדום עצמו, שייתכן שכולו מבוסס על מוטיב ספרותי. לדבריו, הזיהוי נעשה, בין השאר, במסגרת מגמה כללית של ייהוד מקומות קדושים ביהודה ושומרון.

 על האתר 
האתר שימש במשך מאות שנים כמקום קדוש בתרבות המוסלמית המקומית. במבנה קבור שיח' מקומי בשם מחמד. הרשות הפלסטינית ביצעה עבודות שימור במתחם במאה ה-21.

בסביבת האתר נחשפו לאורך השנים ממצאים עתיקים. ג'ייקוב ספאפורד תיעד בשנת 1913 ארון קבורה מפואר משיש מהתקופה ההלניסטית (המאה השנייה לפני הספירה), המעוטר בתבליטים מורכבים. חלק מהחוקרים מקשרים את ההתיישבות העתיקה באזור לדמות המכונה "אשתומא" המוזכרת בפפירוסים מאי אלפנטין שבמצרים, על בסיס דמיון בשמות המקום.

 קישורים חיצוניים 
 דייוויד שפירו, שמועות על גילוי קבר נביא מקראי בישראל מעוררות עניין, באתר JFEED (באנגלית, 21.11.2025)

 ישראל שפירא, קבר אחיה השילוני בחורבת אסתונא? - מה נכתב בשו"ת זרע אברהם מהמאה ה-18 ו-בחיי הנביאים' מהמאה ה-1?, באתר יוטיוב (15.09.2025)


 הערות שוליים 

קטגוריה:קברי צדיקים
קטגוריה:קברי צדיקים בארץ ישראל
קטגוריה:קברי צדיקים בגליל
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (יהדות)
קטגוריה:שילה