ארגוס (כלב)

בהאודיסיאה של הומרוס, אַרְגוֹס (ביוונית עתיקה: Ἄργος), המכונה לעיתים גם ארגוּס, הוא כלבו הנאמן האגדי של אודיסאוס. ארגוס גודל ככלב ציד בטרם יצא אדונו למלחמת טרויה, אך נזנח לאחר שנחשב למת. עשרים שנה לאחר מכן, כאשר שב אודיסאוס לאיתקה, הוא מוצא את ארגוס מוטל בערמות זבל, משותק מזקנה ומהזנחה, מלא טפילים. ברגע שארגוס רואה את אדונו, הוא מנמיך את אוזניו, מכשכש בזנבו ומזהה אותו. אודיסאוס, המחופש לקבצן, אינו יכול לברך את כלבו מבלי לחשוף את זהותו, אך בוכה בחשאי. כשרואה ארגוס את אדונו שב הביתה, הוא מת.

תיאור זה נחשב לאחת הסצנות הידועות ביותר באודיסיאה, וחוקרי ספרות קלאסית הרבו לדון במבנה הספרותי, במשמעות ובערך האמנותי שלה. ארגוס הוצג כסמל לנאמנות וכמשל לירידת קרנו של אודיסאוס ומשק ביתו במסגרת העלילה. מותו מתואר בלשון השמורה לרוב למותם האצילי של לוחמים, תוך שימוש במבנה פריפרסטי כדי להציג את העלילה מנקודת מבטו.

 שם 

טקסט=מטבע כסף: אודיסאוס, משמאל, חובש כובע מסע וגלימה ונושא מטה; ארגוס מקדם את פניו בראש מורם ובכשכוש זנב. כתובת המזכירה את הקיסר טראיאנוס נראית במטושטש.|ימין|ממוזער|מטבע רומי המתאר את אודיסאוס וארגוס, 114–112 לספירה
השם "אַרְגוֹס" נגזר משם התואר ביוונית עתיקה ἀργός שפירושו המילולי "לבן זוהר, מבריק", ובמשמעות מטאפורית "מהיר, זריז". ביוונית ההומרית נעשה שימוש בכינוי זה כלפי כלבים מהירים. התזוזה של המבטא מהההברה האחרונה לפניה היא מאפיין שכיח בשמות פרטיים. רוברט ביקס מתרגם את שמו כ"זריז".

מקור השם בפרוטו-הודו-אירופית , נגזרת בדרגת אפס של השורש  שפירושו "לבן, נוצץ". מהשם הושמטה אחת משתי האותיות r עקב דיסימילציה. השם קרוב במשמעות ללטינית  ("כסף") וחיתית  (ḫar-ki-iš; "לבן, זוהר"), בין היתר. מבחינה אטימולוגית קשור השם גם לארגו (), הספינה שבה הפליגו יאסון והארגונאוטים בחיפוש אחר גיזת הזהב, שם המבטא את מהירותה. בנוסף, "ארגוס" הוא גם שמו של השומר בעל מאה העיניים במיתולוגיה היוונית, ארגוס פאנופטס (; "ארגוס הרואה־כל"), שלפי מסורת אחת היה במקורו כלב שמירה.

 באודיסיאה 

במהלך האודיסיאה שב אודיסאוס לאיתקה לאחר עשר שנות לחימה במלחמת טרויה. המסע לשוב לביתו נמשך כעשר שנים נוספות, במהלכן סברו בני משפחתו וחבריו כי מת, ומחזרים רבים ביקשו לשאת את אשתו פנלופה. עם שובו, אלת החכמה אתנה מחפשת אותו כקבצן זקן והוא מגלה את זהותו האמיתית לבנו, טלאמאכוס. השניים מחליטים כי עליהם להמית את המחזרים. בדרכם לארמון עם עבדו הרועה אומאיוס, שלא ידע את זהותו, מתעורר ארגוס למשמע קול אדונו. מתברר כי אודיסאוס גידל אותו ככלב ציד, וכי לפני המלחמה שימש לציד איילים, עזי בר וארנבות. לאחר שיצא אדונו לטרויה, נזנח הכלב, וכשאודיסאוס עובר, הוא מוטל בערמות זבל ומלא קרציות. ברגע שארגוס מזהה את אדונו, הוא מנמיך את אוזניו ומכשכש בזנבו, אך גופו החלש מונע ממנו לקום. אודיסאוס פורץ בבכי חרישי. הוא שואל את אומאיוס על הכלב, מתפעם מצורתו היפה ותוהה אם היה פעם גדול כפי שהוא נראה. אומאיוס משיב שארגוס היה אכן כלבו של אודיסאוס וכלב ציד מעולה, אך לאחר שנחשב אדונו למת, איש לא טיפל בו, והוא מקלל את משרתי הבית על רשלנותם. כאשר השניים נכנסים לארמון, שם יושבים המחזרים, ארגוס מת.

 לקריאה נוספת 






קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:הומרוס
קטגוריה:דמויות באודיסאה