משפט פאריס (ויליאם אטי)

משפט פאריס (באנגלית: The Judgement of Paris) הוא ציור מאת האמן הבריטי ויליאם אטי, שנוצר בין השנים 1825 ו־1826. היצירה מתארת את הסצנה המיתולוגית שבה פאריס מעניק תפוח זהב לאפרודיטה כסמל לניצחונה בתחרות היופי בינה לבין הרה ואתנה, אירוע שהוביל על פי המסורת לפרוץ מלחמת טרויה. היצירה מוצגת בגלריית ליידי לוור לאמנות שבפורט סנלין בממלכה המאוחדת.

 הסיפור במיתולוגיה היוונית: הרקע לציור 
משפט פאריס היה תחרות יופי בין שלוש אלות האולימפוס – אפרודיטה, הרה ואתנה – על פרס של תפוח זהב שעליו נכתב "ליפה מכולן". הסיפור החל בחתונתם של פלאוס ותטיס, אליה הוזמנו כל האלים למעט אריס, אלת המריבה. מתוך כעס השליכה אריס את התפוח אל בין האלות, ושלושתן טענו לבעלות עליו. זאוס סירב לשפוט והורה להרמס להוביל את האלות אל פאריס מטרויה שיכריע ביניהן. כל אחת מהן ניסתה לשחד את פאריס: הרה הבטיחה לו מלוכה על אסיה, אתנה הבטיחה לו חכמה וניצחון במלחמה, ואפרודיטה הבטיחה לו את אהבת הלנה, היפה בנשים. פאריס בחר באפרודיטה, וכתוצאה מכך נחטפה הלנה מידי בעלה מנלאוס – מעשה שהוביל ישירות לפרוץ מלחמת טרויה ולחורבן העיר.

 תיאור היצירה 
הציור מתאר את הרגע שבו פאריס, נסיך טרויה, מעניק את תפוח הזהב לאפרודיטה, אלת האהבה, כסימן לניצחונה בתחרות היופי על פני הרה ואתנה. במרכז הקומפוזיציה נראית אפרודיטה עומדת זקופה, ידה מושטת לקבל את הפרס, ולצדה שתי האלות היריבות בתנוחות שונות המבטאות תנועה ואיפוק. פאריס מתואר מימין, לבוש בבגד בהיר, כאשר מבטו מופנה כלפי אפרודיטה והוא מושיט לעברה את ידו.

הרקע הפתוח של הסצנה כולל שמיים תכולים והרים בהירים, המעניקים לתמונה תחושת מרחב מיתי ואור טבעי רך. אטי השתמש בגוונים חמימים ומוזהבים להדגשת גופיהן של הדמויות, ובשילוב של ירוקים, ורודים וכחולים בבדים הפרושים סביבן. האיזון בין שלוש האלות לדמותו של פאריס יוצר תחושת יציבות והרמוניה, והדיוק באנטומיה ובתנוחות הגוף משקף את השפעת האמנות הקלאסית על האמן. היצירה, אחת הגדולות והידועות של אטי, נוצרה עבור הרוזן הרביעי מדרנלי והוצגה באקדמיה המלכותית בלונדון בשנת 1826.

 גרסה נוספת 
גרסה נוספת של הציור "משפט פאריס", הידועה גם בשם "The Choice of Paris", צוירה בשנת 1846. היצירה מציגה את הסצנה המיתולוגית שבה פאריס מוסר את תפוח הזהב לאפרודיטה, לאחר שהעדיף אותה על פני הרה ואתנה, ובכך גרם בעקיפין לפרוץ מלחמת טרויה. הציור מתאפיין בצבעוניות עשירה ובשימוש ב"טונים יהלומיים" – וילונות בגוני אזמרגד ואלמוג ושמים בגוון טורקיז. היצירה נחשבת לאחת הדוגמאות הבולטות ליכולתו של אטי לתאר את גוף האדם בעירום ובצבעי שמן, תחום שבו נודע כאחד החלוצים בציור האנגלי. גרסה זו מצויה כיום באוסף סקרבורו ומוצגת בגלריית האמנות של סקרבורו, בחדר לאוטון.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ויליאם אטי: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מלחמת טרויה
קטגוריה:ציורי עירום