סטלה רימינגטון

דיים סטלה רימינגטון (באנגלית: Dame Stella Rimington; 13 במאי 1935 – 3 באוגוסט 2025) הייתה סופרת בריטית ומנהלת כללית של MI5, תפקיד שמילאה בין השנים 1992 ל-1996. היא הייתה המנהלת הכללית הראשונה של MI5 והמנהלת הכללית הראשונה ששמה פורסם עם מינויה. בשנת 1993, רימינגטון הפכה למנהלת הכללית הראשונה של MI5 שהצטלמה בגלוי לתמונות בהשקת חוברת המתארת את פעילויות הארגון.

 ביוגרפיה 
רימינגטון נולדה בשם סטלה וייטהאוס ב-13 במאי 1935 בדרום לונדון, אנגליה; משפחתה עברה מדרום נורווד  בשנת 1939, בגלל הסכנות שבמגורים בלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה, לאסקס, שם אביה נשכר כשרטט ראשי במפעל פלדה ומאוחר יותר המשפחה עברה לבארו - אין-פרנס , קאמבריה. היא תיארה את חייה בבליץ של בארו כילדה קטנה, ואת התפתחותה הקלסטרופובית בבגרות, כשהיא זקוקה לדרך מוצא מכל מצב. היא התחנכה בבית הספר קרוסלנדס קונבנט לאחר שבילתה זמן מה בוואלאסי . כאשר אביה מצא עבודה אחרת באילקסטון , דרבישייר, עברה המשפחה למידלנדס , שם סטלה למדה בבית הספר התיכון לבנות נוטינגהאם. היא בילתה את הקיץ האחרון של בית הספר התיכון בעבודה כאו-פר בפריז, לפני שנרשמה לאוניברסיטת אדינבורו בשנת 1954 ללמוד אנגלית. היא פגשה במקרה, את בעלה לעתיד, ג'ון רימינגטון, אותו הכירה מנוטינגהאם. לאחר שסיימה את לימודי התואר בשנת 1958, למדה ניהול ארכיונים באוניברסיטת ליברפול לפני שהחלה לעבוד כארכיונאית במשרד הרישום המחוזי בווסטר בשנת 1959. בשנת 1963 היא נישאה לג'ון רימינגטון ועברה ללונדון, שם החלה לעבוד בספריית משרד הודו.

בשנת 1965, הוצעה לבעלה משרה מעבר לים כמזכיר ראשון (כלכלי) של הנציבות העליונה הבריטית בניו דלהי, הודו, והזוג הפליג להודו בספטמבר.

 הודו ו-MI5 
בשנת 1967, לאחר שנתיים בהודו, התבקשה רימינגטון לסייע לאחד המזכירים הראשונים בנציבות העליונה בעבודתו המשרדית. היא הסכימה, וכשהחלה, גילתה שהוא נציג שירות הביטחון הבריטי (MI5) בהודו. לאחר שקיבלה סיווג ביטחוני, עבדה רימינגטון במשרד ה-MI5 כמעט שנתיים, עד שהיא ובעלה חזרו ללונדון בשנת 1969, שם החליטה להגיש מועמדות למשרה קבועה ב-MI5.

בשנים 1969 ועד 1990, רימינגטון עבדה בכל שלושת ענפי שירות הביטחון: ריגול נגד, חתרנות נגד ומלחמה בטרור. בעקבות שביתת מפעילי המחשבים של משרד הבריאות והביטוח הלאומי בשנת 1979, רימינגטון הפכה לעוזרת מנהל הקבוצה הבין-משרדית לחתרנות בחיים הציבוריים, שקמה מחדש כדי לזהות ולהגביל את פעולותיהם של חתרנים בשירות המדינה.

בשנת 1989 העידה רימינגטון בבית המשפט נגד המרגל הצ'כוסלובקי ואצלב ילנק (שהועמד לדין תחת שם בדוי "ארווין ואן הארלם"), תחת הכינוי "מיס ג'יי". בשנת 1990 היא קודמה לאחד משני תפקידי סגן מנכ"ל השירות, שם פיקחה על מעבר ה-MI5 לבית התמזה. בדצמבר 1991 היא ביקרה במוסקבה כדי ליצור את הקשר הידידותי הראשון בין שירותי הביון הבריטיים לאויביהם הוותיקים, הק.ג.ב. עם שובה מרוסיה נאמר לה שקודמה לתפקיד המנהלת הכללית של הארגון.

 מנהלת כללית 
בחודשיה הראשונים כמנכ"לית, העיתונות הבריטית הפעילה לחץ רב כדי לזהותה. ה"ניו סטייטסמן" וה"אינדפנדנט" השיגו ופרסמו תמונות חשאיות שלה. רימינגטון פעלה לשיפור השקיפות הציבורית של השירות ולהגברת השקיפות הציבורית. ב-16 ביולי 1993, ה-MI5 (באישורה של ממשלת בריטניה) פרסם חוברת בת 36 עמודים בשם "שירות הביטחון", שחשפה בפומבי, לראשונה, פרטים על פעילויותיו ותפקידיו של ה-MI5, כמו גם את זהותה ואף תמונותיה של רימינגטון כמנכ"לית.

רימינגטון פרשה משירות ה-MI5 בשנת 1996. באותה שנה הוענק לה תואר "דיים מפקדת מסדר האמבט" (DCB) בטקס השנה החדשה.

תפקידה בשירות נחשב להשראה של ג'ודי דנץ כ-M בסדרת ג'יימס בונד, החל מ"גולדן איי".

 לאחר פרישתה מ-MI5 
עבודתה של רימינגטון לאחר שעזבה את MI5 הייתה כדירקטורית שאינה בכירה בחברות כמו מרקס אנד ספנסר וקבוצת BG.

בשנת 2001, רימינגטון פרסמה את ספר זיכרונותיה, בשם "סוד גלוי". בשנת 2004 פורסם הרומן הראשון שכתבה, "בסיכון", על קצינת מודיעין בשם ליז קרלייל. סדרה של רומנים נוספים עם אותה דמות, פורסמה בהמשך.

בשנת 2004 חזרה לעסוק בנושא הארכיונים, שטיפחה בתחילת הקריירה שלה. באמצעות מעורבות בכוח המשימה לארכיונים, היא ביקרה במספר ארכיונים ברחבי המדינה ותרמה לדו"ח לאסטרטגיה העתידית של ארכיונים בבריטניה.

בשנת 2005 דיברה נגד תעודות זהות לאומיות. היא גם תיארה את תגובת ארצות הברית לפיגועי 11 בספטמבר כ"תגובת יתר אדירה". בשנת 2009, רימינגטון הביעה חשש מכך שממשלו של גורדון בראון, ראש ממשלת בריטניה באותה תקופה, "לא הכיר בכך שיש סיכונים, במקום להפחיד אנשים על מנת שיוכל לחוקק חוקים המגבילים את זכויות האזרח. בדיוק אחת ממטרות הטרור: שננהל חיים בפחד ותחת מדינת משטרה". רימינגטון טענה כי תיקי MI5 שנאספו על ידי קודמיה הושמדו, אך בלי להבהיר האם זה קרה במהלך מינויה למנכ"לית, או כחלק ממעורבותה המאוחרת יותר בכוח המשימה לארכיונים.

בשנת 2009, רימינגטון קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד במדעי החברה מאוניברסיטת נוטינגהאם טרנט כהוקרה על תמיכתה בשקיפות בנוגע לעבודת השירות החשאי.

רימינגטון הייתה יו"ר חבר השופטים בפרס מאן בוקר לשנת 2011. היא וחבריה השופטים ספגו ביקורת רבה על התמקדותם ב"קריאות" ולא באיכות ספרותית. רימינגטון הגיבה במהלך נאומה בטקס פרס בוקר ב"נאום חריף" בו השוותה מבקרי ספרות בריטים לק.ג.ב.

 חיים אישיים ומוות 
בשנת 1963 נישאה לג'ון רימינגטון, אותו הכירה בתקופת בית הספר התיכון. בשנת 1984 הם נפרדו. נולדו להם שתי בנות. הם לא התגרשו כי לטענתה זה "נראה כמו שטות". בהמשך חייהם הם התפייסו, וחיו יחד במהלך הסגר של 2021 שהוטל בעקבות נגיף הקורונה. לדברי רימינגטון, "זה מתכון טוב לנישואין: להיפרד, לחיות בנפרד, ולחזור לזה מאוחר יותר".

רימינגטון נפטרה ב-3 באוגוסט 2025, בגיל 90.

 ביבליוגרפיה 
 בסיכון 
הרומן הראשון של רימינגטון, "בסיכון", מביא את הידע שלה על פעולות ריגול לז'אנר המותחן. הגיבורה שלה היא קצינת מודיעין של ה-MI5, ליז קרלייל בת ה-34, שמשימתה היא לצוד תא טרור.

הספר "בסיכון" זכה לביקורות חיוביות. הטלגרף כתב כי "בסיכון" מסופר בקלילות, לעיתים רחוקות פומפוזי, והעלילה, אף על פי שהיא קצת מתחכמת כפי שניתן היה לצפות, משלבת את חוטיה בצורה מבדרת מאוד. קטע התודות מציין כי הספר נכתב בעזרתו של לוק ג'נינגס: "תודה ענקית מגיעה גם ללוק ג'נינגס שעזרתו במחקר ובכתיבה אפשרה להכל לקרות". היו שייחסו את השיפור באיכות הכתיבה מהאוטוביוגרפיה הקודמת שלה למעורבותו של ג'נינגס.

 אוטוביוגרפיה 
 רימינגטון, סטלה (2001). סוד גלוי: האוטוביוגרפיה של המנהלת הכללית לשעבר של ה-MI5. לונדון: האצ'ינסון. .

 רומנים על ליז קרלייל 
 רימינגטון, סטלה (2004). בסיכון. לונדון: האצ'ינסון. .
 רימינגטון, סטלה (2006). נכס סודי. לונדון: האצ'ינסון. .
 רימינגטון, סטלה (2007). פעולה בלתי חוקית. לונדון: האצ'ינסון. .
 רימינגטון, סטלה (2008). דד ליין. לונדון: הוצאת קוורקוס. .
 רימינגטון, סטלה (2009). סכנה נוכחית. לונדון: הוצאת קוורקוס. .
 רימינגטון, סטלה (2011). גאות ושפל. לונדון: הוצאת בלומסברי. .
 רימינגטון, סטלה (2012). מלכודת ז'נבה. לונדון: הוצאת בלומסברי. .
 רימינגטון, סטלה (2014). קריאה קרובה. לונדון: הוצאת בלומסברי. .
 רימינגטון, סטלה (2018). הישנים במוסקבה. לונדון: הוצאת בלומסברי. .

 רומנים על מאנון טיילר 
 רימינגטון, סטלה (2022). עסקת השטן. לונדון: הוצאת בלומסברי. .
 רימינגטון, סטלה (2025). היד הנסתרת. לונדון: הוצאת בלומסברי. .

 קישורים חיצוניים 

 אתר רשמי
 סטלה רימינגטון ב-IMDb
 BBC.co.uk 1993: השירות החשאי יוצא לציבור
 ראיון של סטלה רימינגטון בפודקאסט The Agony Column עם ריק קלפל ב-25 ביולי 2008 ב-TrashOtron.com

 הערות שוליים 

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:סופרות בריטיות
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מרגלות
קטגוריה:מרגלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אנשי MI5