קמרי הנגב

קמרי הנגב הוא חבל ארץ בישראל, בצפון-מזרח הנגב (בהתאם הוא מכונה גם צפון־מזרח הנגב וגם מזרח הנגב).

שמו של החבל מתייחס לשישה קמרים (רכסי הרים) המצויים בו, הנמתחים מהר הנגב צפון־מזרחה, עד אזור ערד בואכה מדבר יהודה. הרכסים מצפון־מערב לדרום־מזרח הם: הר שחר, הר צבוע, רכס ירוחם, רכס חתירה, רכס חצרה ורכס מחמל.

צורות נוף גאולוגיות ייחודית בקמרי הנגב הן מכתשי הנגב, שהעיקריים שבהם נוצרו בתוך הקמרים (ראו להלן). עקב כך מכונה חבל הארץ גם ארץ המכתשים.

שטחו הכולל של חבל הארץ כ-2,600 קילומטר רבוע, הוא מיושב בדלילות, והעיר היחידה בו היא דימונה.

 גאוגרפיה 
גבולות החבל הם בקעת ערד בצפון, הערבה ובקע ים המלח במזרח, הר הנגב בדרום וגבעות שפלת הנגב וחולות חלוצה במערב.

על פי ההגדרה המקובלת הרכסים צרים וארוכים, ומשתרעים לאורך כ-70 קילומטרים. רוחבו של כל רכס עומד על כ-5 קילומטרים. קו פרשת המים הארצי עובר במרכז החבל, כך שחציו המערבי מנוקז אל הים התיכון דרך נחל הבשור שגם מתחיל בו, וחציו המזרחי מנוקז אל ים המלח.

בין קמרי הנגב נמצאים גם עמקים (או "קערים"). המוכרים בהם הם מישור ימין, בקעת ירוחם, בקעת צין ושדה צין. שלושת מכתשי הסחיפה הגדולים באזור מצויים בתוך הרכסים: המכתש הקטן ברכס חצרה, המכתש הגדול ברכס חתירה ומכתש רמון ברכס מחמל. החל משנת 1995 מוגדרים גם מכתשי עריף כחלק מ"ארץ המכתשים".

 גאולוגיה 
בשלב הראשון הורבדה שכבת אבני חול בסביבה, עת שהייתה יבשתית. בהמשך הוצף ים טתיס והטביע תחתיו את אזור זה, ובזמן היותו מתחת למים הורבדו סלעי משקע ימי – גיר ודולומיט – על אבני החול הרכות שבקרקעית.

לפני כ-90 מיליון שנה החלו לפעול באזור כוחות קימוט. הם פעלו במשך כ-40 מיליון שנה ויצרו את הקמרים. לפני כ-30 מיליון שנה נסוג הים מאזור הנגב, והקמרים נחשפו.

נסיגת הים חשפה את האזור לתהליכי בלייה יבשתיים ששחקו את ראשי הקמרים. בנקודות מסוימות, השכבות העליונות העשויות סלעי גיר קשים נשחקו ואבן החול הרכה שבתוך הקמר נחשפה. בנקודות אלו שכבת אבני החול נשחקה באופן מהיר ונסחפה החוצה על ידי נחלים. אותן נקודות הפכו למכתשי סחיפה, שזכו לכינוי "מכתשים בנגב".

 התיישבות 
בהרי ובקעות החבל נמצאים היישובים דימונה, ירוחם, מרחב עם, שדה בוקר ומדרשת בן-גוריון. בנוסף נמצאים בו אזורי תעשייה, בהם אזור תעשייה מישור רותם. 

 תחבורה 
התחבורה באזור נשענת בעיקר על כבישים המגיעים לכביש 40, עורק ראשי בנגב כולו המגיע אל מרכז הארץ. הכבישים המגיעים אליו הם כביש 25 (מאזור דימונה), כביש 224 (מאזור ירוחם) והמשכו של כביש 40 (משדה צין). למזרח, מחובר החבל אל כביש 90 על ידי כביש 25 (מאזור דימונה) וכביש 227 (מאזור ירוחם). החבל עצמו מקושר באמצעות כבישים פנימיים העוברים בבקעות שבין הקמרים, והם כביש 258, כביש 204, כביש 206 וכביש 225, כביש רוחב יחיד (פרט לכביש 25 הצפוני יותר), שעובר דרך רכס חתירה במכתש הגדול.

האזור מושך תיירות מדבר רבה, ועובר בו שביל ישראל, בקטע שבין בקעת ערד וים המלח למצוק הצינים.

 היסטוריה 

 התקופה הישראלית 

בתקופה הישראלית התקיימה בבקעת ירוחם שבאזור זה העיר ירוחם.

 מדינת ישראל 

במרץ 1949, בשלבים האחרונים של מלחמת העצמאות, כבשה חטיבת אלכסנדרוני את האזור במסגרת מבצע ייצוב. לאחר מכן, הוקמו באזור היישובים שקיימים בו עד היום.

בהמשך הוקמה במישור ימין, במרכז חבל הארץ, הקריה למחקר גרעיני – נגב, דימונה התפתחה לעיר וירוחם לעיירה.

רכסים 
להלן רשימת ששת קמרי הנגב, מצפון־מערב לדרום־מזרח:
מיקוםהרתמונההערות1הר שחרהרכס הקטן ביותר2הר צבוערכס קטן ביותר3רכס ירוחם250x250 פיקסליםהרכס הארוך ביותר, אורכו 70 קילומטרים4רכס חתירה250x250 פיקסליםבו נמצא המכתש הגדול5רכס חצרה250x250 פיקסליםבו נמצא המכתש הקטן6רכס מחמל250x250 פיקסליםנמתח אל תוך הר הנגב, בו נמצא מכתש רמון

 ראו גם 
 הר הנגב
 ארץ ישראל

 לקריאה נוספת 
 תרשים הקמרים בנגב הצפוני ומסלול טיול החותך את קמרי הנגב הצפוני באתר הושבילים

 קישורים חיצוניים 

*
קטגוריה:ארץ ישראל: אזורים
קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
קטגוריה:הנגב: גאולוגיה