אלכסנדר צבטקוביץ'

אלכסנדר צבטקוביץ' (בסרבית: Александар Цветковић; נולד ב-1968 בטוזלה, בוסניה והרצגובינה) הוא חייל בוסני-סרבי לשעבר שהואשם ברצח עם במסגרת הטבח בסרברניצה ב-1995. לאחר עלייתו לישראל ב-2006 וקבלת אזרחות ישראלית, הוא נעצר ב-2011 והוסגר לבוסניה והרצגובינה לעמידה למשפט. ב-2015 זוכה מהאישומים נגדו מחוסר ראיות מספיקות.

 רקע ביוגרפי 
צבטקוביץ' נולד בשנת 1968 בעיר טוזלה שבבוסניה והרצגובינה למשפחה ממוצא סרבי-אורתודוקסי. במהלך מלחמת בוסניה (1992–1995) התגייס לכוחות הצבאיים של רפובליקת סרפסקה (VRS) ושירת כחבר ביחידה ה-10 למגוון משימות (המכונה גם "הגדוד הסאבוטאז'י") תחת פיקודו של הגנרל רטקו מלאדיץ'.

על פי האישום, היה צבטקוביץ' אחד מחיילי ה-VRS שנטלו חלק בטבח בחוות ברנייבו באזור מובלעת סרברניצה ביום 16 ביולי 1995. בטבח נרצחו בין 1,000 ל-1,200 גברים בוסנים מוסלמים באמצעות ירי בנשק חם. נטען כי צטקוביץ' היה אחד משמונה חיילים שביצעו בפועל את הירי. צבטקוביץ טען בבית המשפט כי אכן שהה בחווה בעת הטבח, אך שימש כנהג ולא ביצע את הטבח באופן אישי, ואף לא ראה את מעשי הטבח במו עיניו.

לאחר המלחמה המשיך לחיות בבוסניה. בשנת 2005 נחקר בחשד למעורבות בפשעי מלחמה, אך באותה עת לא ננקטו נגדו צעדים משפטיים נוספים.

 עלייה לישראל 
בשנת 2006 עלה צבטקוביץ' לישראל יחד עם אשתו טטיאנה, יהודייה ממוצא בוסני, ושני ילדיהם. הוא קיבל אזרחות ישראלית מתוקף נישואיו על פי חוק השבות. המשפחה השתקעה בעיר כרמיאל שבגליל, שם עבד צבטקוביץ' כקבלן שיפוצים ופועל מפעל. במשך כחמש שנים חי חיים שקטים וללא הסתבכויות עם החוק.

 המעצר וההסגרה 
ב-18 בינואר 2011 נעצר צבטקוביץ' בביתו בכרמיאל על ידי היחידה הארצית לפשיעה בינלאומית (יאחב"ל) בעקבות בקשת הסגרה מבוסניה והרצגובינה. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל שהוגשה בקשה להסגרת אזרח ישראלי בגין חשד לרצח עם.

במאי 2011 דן בית המשפט העליון במעצרו של צבטקוביץ' עד תום הליכי ההסגרה כנגדו. לאחר מעצרו הראשוני המשיך צבטקוביץ' ושהה במעצר, על אף שטען שרמת מסוכנותו נמוכה, אין בעניינו חשש להימלטות, והסיכוי שיחזור על המעשים המיוחסים לו הוא אפסי. השופט יורם דנציגר דחה טענות אלו, וקבע כי צבטקוביץ' יישב במעצר עד תום ההליכים.

 ההליך המשפטי בישראל 

ההליך בפני בית המשפט המחוזי

בעקבות בקשת ממשלת בוסניה להסגיר את צבטקוביץ', הגיש שר המשפטים יעקב נאמן לבית המשפט המחוזי בירושלים בקשה להכריז עליו כבר הסגרה. עורכי דינו טענו כי ההסגרה אינה תואמת את תקנת הציבור, בטענה שהוא מואשם ברצח עם, שתנאי הכליאה בבוסניה קשים, וכי מערכת המשפט הבוסנית אינה יכולה לספק משפט הוגן.

באוגוסט 2011 קבע השופט אמנון כהן כי יש להסגיר את צבטקוביץ', אך בתנאים: שממשלת בוסניה תחויב לשמור על ביטחונו ולהחזיקו באגף נפרד ומאובטח, לאפשר ביקורים קונסולריים של נציגים ישראלים, וכי בגזירת הדין יחויב בית המשפט הבוסני בפסק דינו של בית הדין האירופי לזכויות אדם בנושא עונשים רטרואקטיביים.
ההליכים בפני בית המשפט העליון
צבטקוביץ' ערער על החלטת בית המשפט המחוזי לבית המשפט העליון. בנובמבר 2012 דחה הרכב השופטים סלים ג'ובראן, נעם סולברג ויורם דנציגר את הערעור. השופט ג'ובראן קבע כי הראיות מספיקות לעמידה בתנאי החוק וכי אין בהסגרתו פגיעה קשה בעקרונות היסוד של החברה הישראלית. בית המשפט הסיר את התנאי שקבע השופט כהן לגבי חובת בית המשפט הבוסני לפעול לפי פסק דין בית הדין האירופי לזכויות אדם.
צבטקוביץ' ביקש דיון נוסף, אך נשיא בית המשפט העליון השופט אשר גרוניס דחה את הבקשה בפברואר 2013, וקבע כי ניתן להשתמש ב"חזקת כוונה" בהליכי הסגרה.{{הערה|דנ"פ 9240/12 צבטקוביץ' נ' היועץ המשפטי (פורסם בנבו, 17.2.2013)}} ב-4 במרץ 2013 חתם שר המשפטים על צו ההסגרה לאחר קבלת התחייבויות ממשרד המשפטים הבוסני המבהירים כי התנאים שנקבעו על ידי השופט כהן בהחלטה על ההסגרה ימולאו.
ב-17 במרץ 2013 הגיש צבטקוביץ' עתירה לבג"ץ בטענה שההתחייבויות הבוסניות אינן מספקות הגנה על ביטחונו. השופטים יצחק עמית, יורם דנציגר ועוזי פוגלמן דחו את העתירה. לאחר מיצוי כל האמצעים המשפטיים, הוסגר צבטקוביץ' לבוסניה ב-15 באוגוסט 2013.

 האישומים 
על פי כתב האישום הבוסני, צבטקוביץ' הואשם בשלושה עבירות עיקריות:

 השתתפות ברצח עם – כחבר ביחידה ה-10 הסאבוטאז'ית השתתף בביצוע הוצאות להורג המוניות של כ-900–1,200 גברים ונערים בוסנים-מוסלמים בחוות ברנייבו ליד זבורניק ב-16 ביולי 1995.
 השתתפות במתקפה על סרברניצה – כחלק ממבצע "Krivaja 95" בסוף יוני-יולי 1995.
 פגיעה באזרחים מוגנים – הרג וענויים של אזרחים ופליטים.

לפי עדויות של דראז'ן ארדמוביץ' (חבר יחידה שהורשע והעיד במשפטי האג), צבטקוביץ' היה אחד משמונה חיילים שביצעו הוצאות להורג מסודרות, ואף הציע להשתמש במקלע כבד כדי לזרז את ההרג.

 המשפט בבוסניה 
המשפט החל בספטמבר 2013 בבית המשפט הפלילי של בוסניה והרצגובינה בסרייבו. התביעה, בהובלת התובע דוברבקו צ'אמפרה, הביאה 26 עדים, בעוד ההגנה הביאה 14 עדים.

 עדויות מרכזיות 
 עד הישרדות מסומן C2 שהצליח לשרוד את הטבח בברנייבו
 מיליבויה ניקוליץ' – מפקד החווה הצבאית בברנייבו שתיאר את יום ההוצאות להורג
 עדויות של חברים ליחידה שכבר הורשעו בפשעים דומים

 טיעוני ההגנה 
צבטקוביץ' הכחיש את כל האישומים וטען שתפקד רק כנהג בצבא. עורך דינו מילוש פריץ' טען שהתביעה לא הוכיחה מעבר לספק סביר את מעורבותו בפשעים, וכי עדויות נגדו מבוססות על השמצות ורצון של עדים אחרים להקל על עונשם.

 זיכוי וערעור 
ב-2 ביולי 2015 זיכה בית המשפט את צבטקוביץ' מכל האישומים נגדו. השופט דרקו סמרדז'יץ' ציין כי למרות שברור שבוצע פשע חמור בסרברניצה, "בכל מקרה פרטני יש להוכיח את האשמה מעבר לכל ספק סביר. במקרה זה, בשל חוסר ראיות, היו לבית המשפט ספקות האם הנאשם השתתף בפשע".

התביעה הגישה ערעור וטענה שהרכב השופטים שגה בהערכת הראיות והתעלם מחומרים מכריעים, לרבות הודאה חלקית שמסר צבטקוביץ' ב-2005. ב-3 במרץ 2016 דחה בית המשפט לערעורים את הערעור ואישר את הזיכוי – פסק דין סופי.

 משמעות ומחלוקות 
פרשת צבטקוביץ' עוררה מספר סוגיות חשובות:

 בישראל 
 תקדים של הסגרה: זו הייתה ההסגרה הראשונה של אזרח ישראלי בגין אישומי רצח עם.
 דילמה מוסרית: מדינת ישראל, שקמה בעקבות השואה, מצאה עצמה מסגירה אזרח החשוד ברצח עם.
 שיתוף פעולה בינלאומי''': הדבר הדגיש את המחויבות הישראלית לצדק בינלאומי.

 בבוסניה 
פרשתו הדגישה את המאמצים המתמשכים להעמיד לדין את מבצעי הטבח בסרברניצה, כ-20 שנה לאחר הפשעים.

 חזרה לישראל 
לאחר זיכויו חזר צבטקוביץ' לישראל ולחיק משפחתו בכרמיאל. אשתו טטיאנה תיארה את השנים בהן היה בכלא כ"סיוט" והביעה הקלה עם שובו וזיכויו.

 ראו גם 
 טבח סרברניצה
 מלחמת בוסניה
 בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר

 קישורים חיצוניים 
 דף המקרה באתר War Crimes Verdicts
 חדשות וניתוחים על המקרה באתר Justice Report

 הערות שוליים 

קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:מלחמת בוסניה
קטגוריה:ישראלים שהוסגרו