קארל שוונק

קארל שוונק (בצ'כית: Karel Švenk; בגרמנית: Karl Schwenk; פראג, 17 במרץ 1917 - נספה בשואה ליד קרלסברג, בדרכו למאוטהאוזן, 1 באפריל 1945), היה אמן קברט, קומיקאי, כותב שירים וסופר צ'כי. שוונק, דמות מובילה בקברט בגטו טרזין, נשלח לאושוויץ ומשם למויסלביץ (Meuselwitz). הוא מת בצעדת המוות מקרסליצה (Kraslice) כשבועיים לפני תום המלחמה.

שוונק נולד לרודולף (1880-1944) וקלרה קורלקובה (1882–1944) שנרצחו באושוויץ, ככל הנראה זמן קצר לאחר הגעתם ב-9 באוקטובר 1944. היו לו שלוש אחיות - ארנה, לילי ואוטיליה - ואח צעיר, אוטה. רק אוטיליה שרדה את השואה והיגרה לארצות הברית עם בעלה רודולף ונצל קינגלר ובנה היינריך פרדריק קינגלר. אוטיליה נפטרה ב-9 באפריל 1996 במחוז רמזי, מינסוטה.

 קריירה 
שוונק היה אחד מחברי "מועדון הכישרונות המבוזבזים" ("Klub der ungenützten Talente"), קבוצת אוונגרד בפראג. הוא היה אחד האמנים הראשונים שגורשו לטרזין ב-24 בנובמבר 1941, והיה בין 342 הצעירים היהודים שנשלחו להכין את המחנה, שהיה בעבר יישוב לא יהודי, לקראת האסירים היהודים שנועדו להגיע. בסתיו 1942 הופיע כניצב בסרט התעמולה הנאצי על טרזין. ("Ein Dokumentarfilm aus dem jüdischen Siedlungsgebiet"), שם הוא עומד לצד הבובנאי אוטו נוימן והרקדנית קמילה רוזנבאומובה. שוונק נשלח לאושוויץ ומשם למויסלביץ. הוא מת בצעדת מוות מקרסליצה כשבועיים לפני תום המלחמה. הוא היה תשוש ולא הצליח להמשיך לצעוד. הוא הוחבא על ידי חברו בקש באסם שבו היו הוא ושאר האסירים בלילה. לא ידוע אם מת מתשישות או שהתגלה על ידי האס אס ונורה.

 תיאטרון בטרזין 
בטרזין כתב שוונק את "רוכב האופניים האחרון" (Der letzte Radfahrer), סאטירה קומית על הנאצים, סיפור בדיוני על אסירים שנמלטו מבית משוגעים והחליטו שרוכבי האופניים הם הגורם לצרות העולם. ההצגה מעולם לא הוצגה, מכיוון שנאסרה על ידי מועצת הזקנים היהודית, אך היא הגיעה לחזרה גנרלית. התסריט נשמר חלקית על ידי יאנה שדובה, שגילמה את אחת הדמויות הרומנטיות הראשיות. עיצובי תפאורה ותלבושות של ההצגה שרדו חלקית. המחזה שוחזר על ידי המחזאית נעמי פאץ, ובשנת 2017 הוצג בתיאטרון לה מאמא. סרט מהפקה זו, בבימויו של אדוארד איינהורן, שודר בערוץ 13 של WNET, שלוחה של PBS, כחלק מ-Theater Close Up, בשנת 2022.

 יצירות מוזיקליות 
 "Die verlorene Essensmarke" (כרטיס המנה האבוד) עם רפאל שכטר.
 "Vsechno jde!" (הכל הולך!) "Theresienstädter Marsch" ("מצעד טרזין") - המנון מחנה, הלחן הידוע ביותר שלו.
 "מדוע האיש הלבן יושב בקדמת האוטובוס?" - יצירה שהולחנה בטרזין ונשמרה על ידי ג'ורג' הורנר (מוזיקאי), אחד ממוזיקאי הקברט של טרזין. מאוחר יותר עובדה על ידי דייוויד פוסט והוקלטה על ידי רביעיית המיתרים הות'ורן עם תומאס מרטין, קלרינט.
 "תחת מטריה" - הוקלט בטרזין (אלבום של אן סופי פון אוטר)

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:נפטרים ב-1945