יצחק גליקשטיין

יצחק (איזו) גליקשטיין (בהונגרית: Iczek Glückstein, בכתיב לועזי: Izso Glickstein; 20 בספטמבר 1889 – כ"ז בניסן ה'תש"ז, 17 באפריל 1947) היה חזן וזמר אופרה יהודי יליד האימפריה הרוסית, שפעל באירופה וארצות הברית. היה אחד מהחזנים הבולטים בארצות הברית במחצית הראשונה של המאה ה-20, ונחשב לבעל קול טנור נדיר בעוצמתו וברגשותיו. גליקשטיין היה רביעי לשושלת חזנים בת ארבעה דורות, שירת כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בבודפשט, ובקהילה הרפורמית היוקרתית "משכן תפילה" שבבוסטון, בה התפלל גם ליאונרד ברנשטיין בילדותו.

 ילדותו ומשפחתו 
גליקשטיין נולד בקישינב שבבסרביה (כיום בירת מולדובה), בנם של יחזקאל גליקשטיין וגיזלה (מעני גיטעל פסקר). סבו, דוד משה גליקשטיין, היה חזן ראשי בבית הכנסת הגדול בקישינב. המשפחה השתייכה לזרם האורתודוקסי אך תמכה בהשכלה ובמוזיקה. אביו, יחזקאל, היה תלמיד חכם שסיים לימודי רבנות בז'יטומיר והיה גם חזן.

רצונו הראשון להיות חזן התעורר בגיל 8, כאשר שמע לראשונה את החזן זיידל רובנר בקישינב. המוזיקה של רובנר עשתה עליו רושם עמוק כל כך, עד שייחל להיות מפורסם כמותו. החל איזו לשיר עם סבו במקהלה החזנית של בית הכנסת הגדול, והוכרז מיד כ"ילד פלא". בהמשך למד גם אצל אביו ואף נלקח בניגוד לרצונו למקהלה אחרת במהלך חגי תשרי – אירוע שנותר חרוט בזכרונו.

בשנות ה-90 של המאה ה-19 עברה המשפחה לראקושצ'בה שבפאתי בודפשט, שם שימש האב דיין הקהילה.

 השכלה מוזיקלית 
גליקשטיין ואחיו למדו גמרא ופיוטים בבית עם אביהם. היה שר במקהלת זיידל רובנר בקישינב. ובגיל 15 החל לשיר במקהלת בית הכנסת רומבך בבודפשט, תחת החזן יעקב בכמן. בגיל 19 נסע ללמוד מוזיקה בניטרה שבסלובקיה בלימודים שנתמכו על ידי פטרון יהודי. כעבור שנה, התקבל לאקדמיית פרנץ ליסט למוזיקה, שם למד ארבע שנים (1909–1913) וזכה למלגת הצטיינות.

 תחילת הקריירה 
עם סיום לימודיו ב-1913 התקבל כאופרן צעיר באופרה הלאומית של בודפשט. הוא הופיע גם בווינה וברלין, אך הסתרת עיסוקו באופרה מפני אביו הובילה למשבר אישי. בלחץ משפחתי, עזב את עולם האופרה וחזר לשורשיו החזניים ולמד בישיבה בבודפשט.

 שירות צבאי 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס כחזן צבאי לצבא אוסטרו-הונגריה. נפצע קשה ברגלו במהלך הקרב הראשון על האיזונצו וחזר לשירות רק באופן חלקי.

 משרות חזנות 
 צלדמלק 
ב-1916 מונה לחזן בצלדמלק שבמערב הונגריה. לאחר פוגרום אנטישמי (1919) נמלט מהמקום עם משפחתו.

 בית הכנסת הגדול בבודפשט 
החליף את החזן המפורסם זבולון קוורטין בבית הכנסת הגדול של בודפשט – הגדול באירופה (כ-3,000 מושבים), ונחשב לשיא ההכרה לחזן בזמנו.

 גיור 
שימש כחזן ראשי בבית הכנסת בגיור , עיר תעשייתית מרכזית. מונה לבקשת הקהילה וזכה לפופולריות רבה.

 משכן תפילה, בוסטון 
ב-1923 הוזמן לכהן כחזן הראשי בבית הכנסת משכן תפילה, בית הכנסת הקונסרבטיבי הראשון בניו אינגלנד. גליקשטיין הופיע בקביעות ברדיו המקומי WORL ובתחנת WNAC. הוא שיתף פעולה עם המלחין שלמה ברסלבסקי שהותאם במיוחד לקולו.

 משפחה 
נישא לראשונה ב-1916 לגיזלה הוכמן. ייתכן ונולד להם ילד, אך לא ברור. ב-1925 נישא לאידה דנהולץ (בת דודתו). לשניים נולדו שלושה ילדים – הליין, ג'ודית ומישל. אחיו של גליקשטיין – יוג'ין, לואיס ואדולף – גם הם הפכו לחזנים, והמשפחה חיה יחדיו באזור רוקסבורי, בוסטון.

 פעילות ציבורית 
גליקשטיין היה מעורב בפעילות הומניטרית וציבורית. היה יו"ר ועדות ב־HIAS, פעיל בהקרן הקיימת לישראל, ההסתדרות הציונית, בתי חולים ובתי יתומים. היה נשיא אגודת החזנים של ניו אינגלנד (כיהן מספר קדנציות) וחבר במסדר הבונים החופשיים.

 השפעה על ליאונרד ברנשטיין 
ברנשטיין, מלחין ומנצח בינלאומי, התפלל במשכן תפלה בילדותו ותיאר את גליקשטיין כאחת ההשפעות המרכזיות עליו במוזיקה. גליקשטיין גם היה הסנדק של אחיו הבכור של ברנשטיין, והמשפחות היו קרובות מאוד.

 הקלטות 
 קולומביה רקורדס (1925): "מן המצר", "רצה".
 ויקטור רקורדס (1925): "בראש השנה", "השכיבנו" (שני חלקים), "תעלה".

 פטירה 
גליקשטיין נפטר ב-17 באפריל 1947 ברוקסבורי, מסצ'וסטס. הותיר אחריו מורשת מוזיקלית.

 קישורים חיצוניים 

 הקלטות של איזו גליקשטיין באתר UCSB
 סקירה על גליקשטיין – "תולדות החזנות" (1924) 
 סקירה על גליקשטיין – "תולדות החזנות" (1948)  (נקרולוג)





 הערות שוליים 

קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:זמרי אופרה יהודים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1947