ויליאם אייזק תומאס

וִילְיֶאם אַייזֶק תּוֹמַאס (באנגלית: William Isaac Thomas; ) היה סוציולוג אמריקאי שנחשב כיום לדמות מפתח שמאחורי תאוריית האינטראקציה הסימבולית.

תוך שיתוף פעולה עם הסוציולוג הפולני , פיתח תומאס והשפיע על השימוש במתודולוגיות אמפיריות ב ותרם תאוריות חשובות ל. תומאס ניסח בהמשך עיקרון יסוד בסוציולוגיה, הידוע כ, שקבע כי "אם אנשים מגדירים מצבים כמציאותיים, הם מציאותיים בתוצאותיהם". מושג  זה שימש כבסיס תאורטי לתחום האינטראקציה הסימבולית, אשר פותח על ידי עמיתיו הצעירים של תומאס, בעיקר באוניברסיטת שיקגו.

קורות חיים
ביוגרפיה
ויליאם אייזק תומאס נולד ב-13 באוגוסט 1863 בחווה ב, שב של מדינת וירג'יניה. אימו הייתה שרה פרייס תומאס ואביו היה תדאוס פיטר תומאס, כומר מתודיסטי מקהילת . אביו, שרצה להרחיב את ההזדמנויות החינוכיות לילדיו, העביר את המשפחה לנוקסוויל, העיר שבה נמצאת אוניברסיטת טנסי, כשתומאס היה ילד.

בשנת 1888 תומאס נישא לאשתו הראשונה מבין שתיים, הארייט פארק. לאחר שהשניים התגרשו, נישא תומאס בשנת 1935 ל, שהייתה צעירה ממנו ב-36 שנים. דורותי שימשה כעוזרת מחקר ושיתפה איתו פעולה בכתיבה, ובהמשך הפכה לאישה הראשונה שכיהנה כנשיאת  בשנת 1952 (תומאס עצמו כיהן כנשיא בשנת 1927).

לאחר שעזב את הרווארד כמרצה, תומאס פרש בהדרגה. הוא בילה את זמנו בערים ניו יורק וניו הייבן, ונפטר בגיל 84 בברקלי, שבקליפורניה, ב-5 בדצמבר 1947. גופתו טמונה ב בנוקסוויל, שבטנסי.

השכלה
משנת 1880 החל תומאס ללמוד ספרות ולימודים קלאסיים באוניברסיטת טנסי. הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון ב-1884 והפך למורה מן החוץ לאנגלית ולשפות מודרניות. בזמן שהותו בנוקסוויל, תומאס גם לימד קורסים ביוונית, לטינית, צרפתית, גרמנית וידיעת הטבע. במקביל, הוא פיתח עניין באתנולוגיה ובמדעי החברה, לאחר שקרא את הספר "עקרונות הסוציולוגיה" של הרברט ספנסר.

בשנים 1888–1889 למד באוניברסיטאות ברלין וגטינגן בגרמניה, שם התמקד בשפות קלאסיות ומודרניות. בתקופה זו הוא המשיך להעמיק את התעניינותו באתנולוגיה ובסוציולוגיה בהשפעת חוקרים גרמנים, כמו וילהלם וונדט.

עם שובו לארצות הברית בשנת 1889 תומאס לימד באוברלין קולג' שבעיירה אוברלין באוהיו, כפרופסור לאנגלית ולאחר מכן כפרופסור לסוציולוגיה.

בשנת 1894, תומאס הוזמן ללמד קורס בסוציולוגיה באוניברסיטת שיקגו, שהמחלקה לסוציולוגיה בה נחשבת למקום ייסוד התחום בארצות הברית. בשנה שלאחר מכן, הוא עבר לאוניברסיטת שיקגו לצמיתות כדי להמשיך בלימודיו לתואר שני בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה, במחלקה החדשה לסוציולוגיה. שם הוא השלים את עבודת הדוקטורט שלו, "על הבדל בחילוף החומרים בין המינים", בשנת 1896. לאחר מכן, הוא חזר לאירופה כדי לערוך עבודות שטח על בעיות אתניות ותרבותיות שונות, כהכנה לכתיבת עבודה השוואתית על לאומים אירופיים, עבודה שמעולם לא השלים.

קריירה
אוניברסיטת שיקגו
במשך כמעט 25 השנים הבאות, תומאס לימד סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת שיקגו, והתקדם בתפקידיו: מרצה (1895), פרופסור עוזר (1896), פרופסור חבר (1900) ופרופסור מן המניין (1910). מ-1895 ועד 1917, הוא גם שימש כעורך שותף של כתב העת האמריקאי לסוציולוגיה.

הפרסום המשמעותי הראשון של תומאס הגיע בשנת 1907 עם ספרו "מין וחברה" (Sex and Society). אף על פי שהייתה לו הטיה ביולוגית שנחשבת כיום לסקסיסטית (למשל, "אנתרופולוגים רואים בנשים תוצר ביניים בין הילד לגבר"), הספר נחשב מתקדם לתקופתו. ב"מין וחברה", תומאס שיער שהאינטלקט של נשים עשוי להיות עדיף על זה של גברים "בשל הערמומיות והסיבולת העדיפות שלהן".

בעשור הבא (1908–1918) תומאס ערך מחקרים והחל בשיתוף פעולה עם הסוציולוג הפולני  בשנת 1913, כדי לכתוב את הספר "האיכר הפולני באירופה ובאמריקה" (The Polish Peasant in Europe and America). עבודה זו השתמשה במסגרת מתודולוגית אמפירית, שנחשבה פורצת דרך באותה תקופה, והציגה את הרעיונות של ארגון/חוסר ארגון חברתי.

בשנת 1918, תומאס נעצר והיה מעורב בפרשייה ושערורייה ציבורית בגלל מערכת יחסים עם אשתו של קצין בצבא ארצות הברית. אף על פי שהאישומים במסגרת  בוטלו בסופו של דבר, המוניטין המוסרי והאקדמי של תומאס ניזוק לצמיתות, והוא פוטר מאוניברסיטת שיקגו עוד לפני שמשפטו הגיע לפסק דין.

לאחר השערורייה
לאחר השערורייה, תומאס עבר לניו יורק ומעולם לא קיבל שוב משרת קבע. בין השנים 1923 ל-1928, הוא הרצה בבית הספר החדש למחקר חברתי , מוסד אקדמי שהיה מתקדם אך בעל השפעה שולית באותה תקופה. שם, הוא הצליח ליצור קשרים עם דור צעיר של סוציולוגים, שסייעו לו בהמשך לשקם את המוניטין שלו. תורסטן ובלן, שהיה ממייסדי בית הספר ב-1919, איבד את מעמדו האקדמי מסיבות דומות, ולכן בית הספר גילה סימפתיה למצבו הקשה של תומאס. תומאס המשיך במחקריו בזכות תמיכה שקיבל מפילנתרופים וממוסדות.

בשנת 1923 פרסם תומאס פרסם את יצירתו הראשונה תחת שמו מאז השערורייה: "הנערה הבלתי-מסתגלת" (The Unadjusted Girl). הספר בחן עבריינות בקרב נשים, בעיקר בהקשר של יחסי מין מזדמנים ותמורת תשלום, דרך עדשות החיברות. הוא מנתח כיצד החברה מקנה לנשים צעירות תפיסות לגבי מיניות וכיצד אלה משפיעות על התנהגותן ועל התוצאות בחייהן. תומאס תפס את תהליך החיברות הזה כ"הגדרת המצב של האדם", וזהו היישום המוקדם ביותר של .

בשנת 1927 נבחר תומאס לנשיא האגודה האמריקאית לסוציולוגיה. הוא השתייך לקבוצה שנקראה לעיתים קרובות "האסכולה הפסיכולוגית המוקדמת של הסוציולוגים", יחד עם חוקרים כגון , , צ'ארלס קולי ו. תומאס עצמו לא פרסם מאמרים על הנושא, אך השתמש בו כחומר להרצאות.

בשנת 1928, תומאס היה שותף בכתיבת הספר "הילד באמריקה" (The Child in America) יחד עם עוזרת המחקר שלו, . עבודה זו בוחנת כיצד ציפיות חברתיות לגבי הסתגלות או חוסר הסתגלות של ילדים, משפיעות על בעיות התנהגות אצלם. הספר גם בוחן כיצד הגדרת מצבם של ילדים אלה משפיעה על התפתחותם ועל התנהגותם. עבודה זו היא הפעם הראשונה שבה משפט תומאס מופיע בצורתו המקורית והמלאה.

בשנת 1936 הזמין , ראש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת הרווארד, את תומאס לשמש כמרצה אורח. תומאס קיבל את ההזמנה ונשאר בהרווארד עד שנת 1937.

תאוריה ומחקר
תומאס החל את הקריירה שלו כשהתמקד באתנוגרפיה ובמחקרים , אך ככל שהתקדם, הוא הפך יותר ויותר מעורב בעבודת ה.

כאשר הוא דן בתחומי העניין שלו, תומאס כתב:
"היבטים סוציו-פסיכולוגיים של היסטוריה תרבותית, או במילים אחרות, פסיכולוגיה חברתית כפי שנבחנת ביחס לגזעים, לאומים, מעמדות וקבוצות עניין וכדומה, במצבים תרבותיים שונים ובתקופות היסטוריות; ושנית, התפתחות אישיות אצל יחידים נורמליים, פושעים ופסיכופתים ביחס למצבים תרבותיים ולרצף חוויות מסוים, כפי שניתן לראותם דרך תולדות חייהם, שיכולות לבוא בצורת אוטוביוגרפיות, חקר מקרים, ראיונות מתמשכים ומאורגנים וכדומה. (אינני אומר 'פסיכואנליזה' בגלל המשמעות שהמונח קיבל)."

בנוסף, כשהוא מסביר על הסוציולוגים שהשפיעו עליו, תומאס כותב:
"איני מרגיש שהושפעתי מאוד מאף אחד מהמורים שלי לסוציולוגיה. תחומי העניין שלי, כפי שציינתי, היו בתחומים שוליים ולא בסוציולוגיה כפי שהייתה מאורגנת ונלמדה באותה תקופה, כלומר, הגישה ההיסטורית והמתודולוגית של הפרופסור סמול והעניין הטיפולי והמתקן של הפרופסור הנדרסון."

מחקר חברתי וחקר ההגירה
בשנת 1908 תומאס קיבל מענק משמעותי מ, דרך "קרן הלן קלבר לפסיכולוגיה של גזעים". המענק נועד לממן מחקר על חיי המהגרים ותרבותם למשך עשר שנים. עד שנת 1918, תומאס השתמש במענק כדי לצאת למספר נסיעות לאירופה, במטרה לחקור את הרקע של קבוצות מהגרים ממזרח אירופה. בתחילה, הוא תכנן לחקור מספר לאומים, אך לבסוף צמצם את נושא המחקר שלו למהגרים מפולין, שהיוו את הקהילה האתנית הגדולה והבולטת ביותר בשיקגו. לשם כך, תומאס למד את השפה הפולנית, ראיין חברים בקהילה הפולנית של שיקגו, וערך נסיעות שטח לפולין.

תומאס, שנחשב לחלוץ בגישה הביוגרפית במחקר חברתי ובחקר ההגירה, השתמש בשיטות של תצפיות שדה שפותחו על ידי אתנוגרפים כדי לחקור חברות שאינן יודעות קרוא וכתוב. על פי סיפור אנקדוטלי, אירוע מקרי היה זה שהיווה השראה עבורו להשתמש בחומרים כתובים אישיים כמקורות אתנוגרפיים ראשוניים. תומאס סיפר כי בעת שהלך בשכונה בשיקגו, הוא כמעט נפגע משקית אשפה שנזרקה מחלון. השקית פגעה במדרכה והתבקעה, וחשפה מכתב שנכתב על ידי מהגר פולני. המקרה המזדמן הזה הוביל את תומאס באופן בלתי צפוי לפתח את הגישה הביוגרפית למחקר סוציולוגי אמפירי, גישה שהפכה לחלק מהמוניטין המתמשך שלו בתחום.

במשך כמה שנים תומאס הקדיש את זמנו לאיסוף דיווחים בעל פה ובכתב, מחברי הקהילה הפולנית בשיקגו ומתושבים ילידי פולין. הוא השתמש במגוון רחב של מקורות, כגון: דיווחי עיתונים, ארכיונים של ארגונים, מכתבים אישיים, יומנים ומסמכים ציבוריים שרכש על ידי פרסום מודעות בעיתונות בשפה הפולנית של שיקגו, שבהן הציע, לדוגמה, 10 או 20 סנט עבור כל מכתב שנשלח מפולין. גישה אמפירית זו של שימוש בחומרים ביוגרפיים ראשוניים למדידת דפוסים חברתיים רחבים, הייתה אחת מהיישומים המוקדמים של אתנוגרפיה אמפירית במחקר הסוציולוגי, והיא משמשת עד היום כבסיס לשיטות מחקר סוציולוגיות עכשוויות.

האיכר הפולני באירופה ובאמריקה
בשנת 1913, באחת מנסיעותיו לפולין, פגש תומאס את הסוציולוג הפולני פלוריאן ויטולד זננייצקי. באותה תקופה, זננייצקי ערך את כתב העת Wychodźca polski ("המהגר הפולני") וניהל ארגון שייצג מהגרים פולנים בוורשה. זננייצקי סייע לתומאס במחקריו על ארגונים, והדבר התגלה כמשאב בעל ערך רב. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה בשנה שלאחר מכן, זננייצקי עצמו עזב את פולין, שהייתה אז מחולקת בין שלוש מהמעצמות הלוחמות והפכה לזירת קרב. זננייצקי החליט לנסוע לשיקגו, שם פגש שוב את תומאס, אך לא ברור אם תומאס הזמין אותו באופן רשמי.

בכל מקרה תומאס העסיק מיד את זננייצקי כעוזר המחקר שלו. זננייצקי הפך בסופו של דבר לשותפו לכתיבת יצירתם המונומנטלית, "" (1918–1919), שהסוציולוג האמריקאי ממוצא גרמני  כינה "אבן הדרך המרכזית המוקדמת ביותר במחקר הסוציולוגי האמריקאי".

בספר זה, תומאס וזננייצקי השתמשו בגישה ביוגרפית כדי להבין תרבויות באופן כללי. יתרה מכך, עבודתם פיתחה גישה להבנת אתניות בפרט, גישה שבמובנים רבים הקדימה את זמנה והיא מתגלה מחדש כיום בהקשר של מחקרי הגירה חוצי גבולות. מחקרים דומים לעבודה זו הובילו למסקנות שנחשבות כיום לידע נפוץ, כגון: עיור מוביל להתמוססות של גורל משותף ויוצר זהויות חדשות. עם זאת, ניתוח שייתכן ופחות נפוץ טמון במחקר של תומאס וזננייצקי על ארגון חברתי. הם ציינו שכאשר קבוצות מהגרים (כמו הפולנים אותם חקרו) מבודדות מהסביבה שבה עברו תהליכי חיברות ואין כוח שמפקח על אכיפת הכללים החברתיים, כללים אלו הופכים פחות ופחות משפיעים על ההתנהגות המוסרית של האוכלוסייה. תומאס מציין שתהליך זה משפיע תחילה על מוסדות חברתיים, ורק לאחר מכן הוא משפיע על התפיסות וההתנהגויות של שחקנים חברתיים (יחידים).

משפט תומאס ו"הגדרת המצב"

בספרו עטור השבחים "הנערה הבלתי-מסתגלת" (The Unadjusted Girl) משנת 1923, חקר תומאס תופעות של עבריינות נשית והפקרות מינית. הוא בחן כיצד נשים עוברות תהליכי חִבְרות (סוציאליזציה) בסביבות שונות, כדי לגבש תפיסות אישיות לגבי מין, אחריות וזהות נשית. תפיסות אלו מבוססות על פרשנויות אישיות של מצבים חברתיים, ומשפיעות באופן ישיר על התנהגותן ועל תוצאות מעשיהן. באמצעות פרשנויות  אלה, תומאס הציג ופיתח את המושג המשפיע של "הגדרת המצב".

לפי עיקרון זה, לפני שאנשים מקבלים החלטה, הם "בוחנים ומהרהרים באירועים לפני שהם פועלים". כלומר, אנשים אינם מגיבים למציאות או לעובדות כפי שהן, אלא לתפיסה או ל"הגדרה" האישית שהם נותנים למצבים ולעובדות אלה. לכן, העובדות ה"אמיתיות" של אינטראקציות חברתיות הן הפרשנויות הסובייקטיביות שהפרטים מעניקים למציאות אובייקטיבית. דוגמה בולטת לעיקרון זה: "אם אנשים רואים מישהו כגדול, אז הוא אכן כזה". מושג זה, יחד עם רעיונות של ג'ורג' הרברט מיד, היווה מאוחר יותר חלק חשוב בהבניה חברתית ובמרד של אינטראקציה סימבולית כנגד פונקציונליזם סטרוקטורלי.

ספרו של תומאס משנת 1928, "הילד באמריקה", שנכתב יחד עם , מכיל מושג, המבוסס על רעיון "הגדרת המצב" הראשוני שלו, שהפך לחוק יסוד בסוציולוגיה וידוע כ: "אם אנשים מגדירים מצבים כמציאותיים, הם מציאותיים בתוצאותיהם".

הספר "הילד באמריקה" חקר באופן ספציפי כיצד התנהגות בלתי הולמת של ילדים יכולה להיות מיוחסת לציפיות התנהגותיות קהילתיות, וכיצד האופן שבו ילדים אלה מגדירים את מצבם שלהם מעיד על תפיסותיהם לגבי בגרות והתנהגות מקובלת. אף על פי שהגדרת התפיסות נראית אינדיבידואליסטית במהותה, תומאס מכיר בכך שהגדרות אלו, המכתיבות את התנהגותנו, נובעות ממוסדות חברתיים כמו המשפחה. תומאס עוסק גם ברעיון של הגדרות "ספונטניות" שיכולות לשנות ולעדכן את הבנתו של אדם את הגדרותיו ואת סמליו שלו. תומאס טוען כי הדבר יכול להתרחש כאשר אנשים שונים מוצבים באותו מצב, או אפילו כשאדם אחד מוצב שוב ושוב באותו מצב או בהקשרים משתנים.

הרעיון שהגדרות אישיות יכולות להשתנות "באופן ספונטני" דרך תהליך של משא ומתן נתון לוויכוח נרחב בקרב סוציולוגים רבים. הם מאמינים כי ציות לסט חדש של כללים וציפיות הוא זה שמכתיב שינוי בהגדרות של האדם לאורך זמן.

שערורייה
למרות הבולטות שצבר בזכות ספרו "האיכר הפולני", המוניטין של תומאס, הן באקדמיה והן מחוצה לה, הוכח כשברירי. מכמה סיבות, הוא היה נתון לביקורת חריפה מצד הממסד השמרני של אוניברסיטת שיקגו.
 דעותיו הפוליטיות: אחת הסיבות לכך הייתה דעותיו הפוליטיות השמאליות בנוגע לאטיולוגיה של הפשיעה. במחקרו על בעיית העבריינות בקהילת המהגרים הפולנית בשיקגו, הוא אימץ גישה פרגמטית לבעיה ולא גישה מוסרית.
 נושאי מחקר שנויים במחלוקת: חלק ממחקריו בנושאים כמו התנהגות מינית נחשבו שנויים במחלוקת. למרות זאת, תומאס המשיך לדבר בגלוי על מחקריו ועל נושאים קשורים. לכן, האוניברסיטה דרשה ממנו להוציא הבהרות והתנצלויות לתקשורת לפחות פעם אחת.
 סגנון חיים לא שגרתי: הוא ניהל אורח חיים אינדיבידואליסטי לתקופתו, שגרם לעמיתיו לפקפק במוסריותו. סגנון חייו היה לא קונבנציונלי ולא תאם את התדמית המקובלת של פרופסור מכובד, והפך אותו לדמות שנויה במחלוקת בקרב עמיתיו.

בשנת 1918, עצר ה-FBI את תומאס במסגרת , האוסר על "הובלת נשים בין מדינות למטרות לא מוסריות". הוא נעצר בחברתה של גברת גריינג'ר, אשתו של קצין מצבא ארצות הברית שהוצב בצרפת. ישנם חוקרים הטוענים כי מעצרו של תומאס נועד לפגוע באשתו באותה תקופה, שהייתה פעילת שלום. על אף שהתיק נגדו נסגר, הקריירה שלו ניזוקה באופן בלתי הפיך. האוניברסיטה, תחת ניהולו של  השמרן, פיטרה אותו עוד לפני שהמשפט הגיע לפסק דין, וזאת במינימום מחאה מצד עמיתיו.

על פי הוראותיו של הארי פראט ג'דסון ביטלה הוצאת אוניברסיטת שיקגו, שכבר פרסמה את שני הכרכים הראשונים של "האיכר הפולני", את החוזה עם תומאס, כולל הפסקת הפצת הספרים. תומאס הצליח לארגן את פרסום היצירה כולה אצל ריצ'רד ג. באדג'ר בבוסטון. במקביל, תאגיד קרנגי בניו יורק, שהזמין בעבר את תומאס לכתוב כרך עבור סדרת "אמריקניזציה" שלו, סירב לפרסם אותו תחת שמו של תומאס. לכן, בשנת 1921, הופיע הספר "השתלת תכונות אופי מהעולם הישן" (Old World Traits Transplanted) תחת שמותיהם של המחברים רוברט פארק והרברט א. מילר, שתרמו רק חלקים קטנים לספר. רק בשנת 1951, ועדת המועצה למחקר במדעי החברה ייחסה מחדש את כתיבת הספר לתומאס, והוא יצא לאור עם שמו האמיתי של המחבר.

כתביו
 1903 (as editor): Minnesota stories: A collection of twenty stories of college life. Collected and arranged by Charles Flint McClumpha and W.I. Thomas. Minneapolis, Minn.: Wilson.
 1903: The relation of the medicine-man to the origin of the professional occupations. Chicago, Ill.: University of Chicago Press.
 1907: Sex and society: Studies in the social psychology of sex. Chicago, Ill., London: University of Chicago Press / Unwin.
 1909: (as editor): Source book for social origins. Ethnological materials, psychological standpoint, classified and annotated bibliographies for the interpretation of savage society. Chicago, Ill., London: University of Chicago Press / Unwin 1909.
 1917: (with Herbert S. Jennings, John B. Watson, and Adolf Meyer): Suggestions of modern science concerning education. New York, N.Y.: Macmillan (includes Thomas's essay "The persistence of primary-group norms in present-day society: Their influence in our educational system").
 1918–1920 (with Florian W. Znaniecki): The Polish peasant in Europe and America. Monograph of an immigrant group. complete 5 vol online free
1918: Volume 1: Primary-group organization. Chicago, Ill.: University of Chicago Press.
1918: Volume 2: Primary-group organization. Chicago, Ill.: University of Chicago Press.
1919: Volume 3: Life record of an immigrant. Boston, Mass.: Badger.
1920: Volume 4: Disorganization and reorganization in Poland. Boston, Mass.: Badger.
1920: Volume 5: Organization and disorganization in America. Boston, Mass.: Badger.
1921 (with Robert E. Park and Herbert A. Miller as main authors): Old world traits transplanted. New York, London: Harper. In the aftermath of the "1918 Scandal", the book could not be published under Thomas's name, so his collaborators Park and Miller featured on the cover until a posthumous 1951 re-issue. 
1923: The unadjusted girl. With cases and standpoint for behavior analysis. Boston, Mass.: Little, Brown 1923
1928: (with Dorothy Swaine Thomas): The child in America: Behavior problems and programs. New York: Knopf.
1937: Primitive behavior: An introduction to the social sciences. New York, London: McGraw-Hill
1951 (edited by Edmund H. Volkart): Social behavior and personality. Contributions of W.I. Thomas to theory and social research. New York: Social Science Research Council 1951.
1966: (edited by Morris Janowitz): W.I. Thomas on social organization and social personality. Selected papers. Edited and with an introduction by Morris Janowitz. Chicago, Ill., London: University of Chicago Press 1966

לקריאה נוספת
Lewis A. Coser: Masters of Sociological Thought: Ideas in Historical and Social Context. New York: Harcourt, Brace and Jovanovich.

קישורים חיצוניים




 Review materials for studying William Isaac Thomas
 Works by or about W. I. Thomas at the Internet Archive
Guide to the William I. Thomas Papers 1908-1974 at the University of Chicago Special Collection Research Center

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקאית לסוציולוגיה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947