תומאס הולידיי היקס

תומאס הולידיי היקס (באנגלית: Thomas Holliday Hicks; 2 בספטמבר 1798 – 14 בפברואר 1865) היה פוליטיקאי ממדינת מרילנד, מדינת גבול חצויה בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. בתור מושל, שהתנגד לדמוקרטים, שיקפו דעותיו במדויק את הנאמנויות המקומיות המנוגדות: הוא תמך בעבדות אך מתנגד לפרישה מן האיחוד. כאשר הופעל עליו לחץ לכנס את האספה הכללית של מרילנד לישיבה מיוחדת, הוא דאג שהישיבה תתקיים בעיר פרדריק התומכת באיחוד, שם הצליח למנוע את פרישת המדינה והצטרפותה לקונפדרציה.

בדצמבר 1862 מונה היקס לסנאט של ארצות הברית, שם הביע תמיכה בבחירתו מחדש של אברהם לינקולן לנשיאות בשנת 1864, אך מת זמן קצר לאחר מכן.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
היקס נולד ב-2 בספטמבר 1798 סמוך לאיסט ניו מרקט שבמרילנד. הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כדמוקרט, כאשר נבחר לשוטר העיירה ובהמשך, בשנת 1824, לשריף מחוז דורצ'סטר. מאוחר יותר עבר למפלגה הוויגית, ובשנת 1830 נבחר לבית הנבחרים של מרילנד, וב־1836 נבחר שוב לתפקיד.

בשנת 1837 בחר בו בית הנבחרים לחבר במועצת המושל – האחרון שנבחר לפני שבוטלה המועצה. בשנת 1838 מונה לרשם הצוואות של מחוז דורצ'סטר, תפקיד שבו החזיק עד שנבחר למושל.

 מושל מרילנד 
בשנת 1857, עם התפוררות המפלגה הוויגית, הצטרף היקס למפלגת "שאינם יודעים דבר". מטעם מפלגה זו התמודד בבחירות למושל בשנת 1858, וניצח את מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ון צ'ארלס גרום ברוב של 8,700 קולות. עם זאת, הבחירות התאפיינו בהונאה, איומים גלויים על בוחרים ואלימות חסרת תקדים. היקס היה אחד המושלים המבוגרים ביותר שנבחרו עד אז.

בנאום ההשבעה שלו כמושל, מתח ביקורת על גלי ההגירה לארצות הברית והזהיר כי הדבר עלול "לשנות את אופייה הלאומי של האומה".

 העבדות ופרוץ המלחמה 
היקס התנגד לתומכים בביטול העבדות ותמך בבעלי עבדים. הוא גינה את "התקפותיהם של אנשים קנאים וטועים על זכות הקניין בעבדים", וטען שלבעלי עבדים יש זכות חוקתית "להחזיר את רכושם". למרות זאת, בסופו של דבר תמך באיחוד המדינות וניסה למנוע את פרישת מרילנד והצטרפותה לקונפדרציה – צעד אשר היה מבודד את וושינגטון די. סי. בתוך שטח של הקונפדרציה.

כתיבתו של היקס שיקפה את הקרעים הפנימיים במדינתו: הוא התייחס לדרום כ"אנחנו", אך הצביע על "הם", הצפון (ולינקולן בראשו), כמי שטועים בסירובם "לקיים את דרישות החוקה הברורות" ולאפשר הצטרפותן של מדינות חדשות כמדינות עבדים.

 מהומות בולטימור (1861) 
ב־19 באפריל 1861, לאחר שפועלים מבולטימור תקפו חיילים ממסצ'וסטס שצעדו בעיר בדרכם, פנו ראש העיר ג'ורג' ויליאם בראון, המרשל ג'ורג' קיין והמושל לשעבר  להיקס וביקשו ממנו להורות על שריפת גשרי הרכבת המובילים לעיר, כדי למנוע כניסת חיילים נוספים. לפי דיווחים, היקס אישר את הצעתם. הצעדים הללו עמדו במרכזו של התיק המפורסם Ex parte Merryman, שבו נעצר קפטן המיליציה ג'ון מרימן על ידי כוחות האיחוד.

בתחילה הכחיש היקס שאישר את המעשה, אך לאחר מכן חזר בו והביע תמיכה באיחוד. עם זאת, במכתב לנשיא לינקולן ב־22 באפריל 1861, כתב: "חובתי לייעץ לך בכבוד שלא יישלחו עוד חיילים דרך מרילנד", והציע ללינקולן לפנות להפוגה עם הדרום ואף להיעזר בתיווכו של הדיפלומט הבריטי סר ריצ'רד ליונס.

בפנייה לאספה הכללית של מרילנד ב־25 באפריל 1861 טען: "הביטחון היחיד של מרילנד טמון בשמירת נייטרליות בין אחינו מהצפון לבין אחינו מהדרום".

בלחץ אישי וציבורי, נעתר היקס לכנס את האספה לישיבה מיוחדת. מאחר שעיר הבירה אנאפוליס הייתה תחת כיבוש חיילי האיחוד, העביר את הישיבה לפרדריק – עיר התומכת באיחוד. האספה שהתכנסה שם הצביעה פה אחד כי אין לה סמכות להוציא את המדינה מהאיחוד. ב־29 באפריל היא דחתה ברוב של 53 נגד 13 את ההצעה לכנס ועידה מדינתית שתוסמך לדון בפרישה.

 קריירה לאחר מכן ומותו 
בדצמבר 1862, מינה אותו יורשו בתפקיד המושל, , לסנאט של ארצות הברית לאחר מות הסנאטור ג'יימס פירס. למרות מחלתו, ניהל קמפיין לבחירה רשמית למושב בסנאט וזכה בבחירות בינואר 1864, תוך שהוא מביע תמיכה בבחירתו מחדש של לינקולן.

היקס מת במלון מטרופוליטן שבוושינגטון די. סי. ב־14 בפברואר 1865. הנשיא לינקולן עצמו השתתף בלווייתו, שנערכה באולם הסנאט.

תחילה נקבר היקס בחוות משפחתו במחוז דורצ'סטר, אך מאוחר יותר הועבר לקבורה בבית העלמין בקיימברידג'. בשנת 1868 הקימה המדינה אנדרטה על קברו.

 קישורים חיצוניים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה האמריקנית
קטגוריה:מושלי מרילנד
קטגוריה:מושלי מדינות האיחוד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1865