יחסי האיחוד האירופי – ליטא

יחסי האיחוד האירופי ורפובליקת ליטא הם יחסים של חברות באיחוד הפוליטי והכלכלי של האיחוד האירופי, וזאת מאז 1 במאי 2004, עם הצטרפותה הרשמית של ליטא לאיחוד האירופי במסגרת "הרחבת 2004", צירוף עשר מדינות חדשות לאיחוד האירופי בשנת 2004 רובן ממזרח אירופה.

ליטא החלה לבסס קשרים עם האיחוד עוד בראשית שנות ה־90, לאחר שהכריזה על השבת עצמאותה מברית המועצות בשנת 1990 והוכרה רשמית בשנת 1991. בשנת 1995 נחתם הסכם אסוציאציה (להלן: "הסכם אירופה"), וב־2000 החלו משא ומתן רשמי להצטרפות. במשאל עם שנערך בליטא ב־2003 הביע רוב ברור את תמיכתו בהצטרפות, ולאחר אשרור ההסכם, צורפה המדינה כאמור לאיחוד.

החברות באיחוד הייתה בעלת השפעה מכרעת על ליטא, הן מבחינת הכלכלה – שהתקרבה במהירות לממוצע האירופי – והן מבחינת השתלבותה במסגרת מדינית וביטחונית רחבה יותר, שכללה גם הצטרפות לנאט"ו. ליטא גובלת במדינות החברות באיחוד – לטביה ופולין – ובכך מהווה חלק אינטגרלי מגוש המדינות הבלטיות בתוך האיחוד.

רקע היסטורי של היחסים
בשנת 1945 סיפחו הרוסים את ליטא כולה לתוך ברית המועצות, כהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית. עד אמצע שנת 1988 נשלטו כל החיים התרבותיים, הכלכליים והפוליטיים על ידי המפלגה הקומוניסטית של ליטא. הליטאים לא סמכו על המשטר הסובייטי, ובאותה השנה הוקמה תנועת הרפורמה הליטאית, הסאיודיס, אשר הצהירה על תוכנית של זכויות דמוקרטיות לאומיות. בהשראת הסאיודיס העביר הסובייט העליון הליטאי תיקונים חוקתיים שמטרתם הייתה להעמיד את החוקים הליטאים מעל על אלו הסובייטים ולבטל את ההחלטות משנות ה-40 שהפכו את ליטא לחלק מברית המועצות.

ב־11 במרץ 1990, הסובייט העליון הליטאי הכריז על השבת העצמאות של ליטא. ברית המועצות התנגדה למהלך, ובתחילת 1991 החלו הכוחות הסובייטים בהטלת סנקציות כלכליות ופוליטיות נגדה וניסו לתפוס מתקנים חשובים בליטא, כמו בית הדפוס המרכזי בווילנה, בניסיון להפיל את הממשלה. הרוסים טענו כי הממשלה הופלה, אך הם מעולם לא תפסו את הפרלמנט ואת מעון הממשלה. למרות ההתנגדות החריפה והפעולות מצד ברית המועצות, התנועה לעצמאות ליטא לא ויתרה. הרוסים לא השתמשו בצעדים צבאיים נוספים, עקב ביקורת עולמית קשה והכיבוש לא צלח. בכך ליטא הייתה למדינה הבלטית הראשונה מבין מדינות ברית המועצות לשעבר, שהפכה למדינה עצמאית. בעוד שרוב המדינות לא הכירו רשמית בעצמאותה עד אוגוסט 1991, בעקבות אירועי ההפיכה הכושלת במוסקבה, ההכרה הבינלאומית התגברה. לאחר הכרזת העצמאות וכיבוש סובייטי כושל, ליטא פעלה לשיקום והתנתקות מהשלטון הסובייטי באמצעות רפורמות כלכליות ופוליטיות. גיוס החובה בוטל בספטמבר 2008 והוחזר שוב בשנת 2015 בעקבות הפלישה הצבאית של צבא רוסיה לחצי האי קרים שבאוקראינה, שהעלתה חששות מחודשים בליטא מכוחה של רוסיה.

הגשת הבקשה להצטרפות והמשא ומתן
המוטיבציה של ליטא להצטרף לאיחוד האירופי נבעה ממספר סיבות. ליטא רצתה למנוע כיבוש כמו שהתרחש בשנת 1940 ובנוסף אחת משאיפותיה הייתה להפוך לחלק ממערב אירופה. הרצון להשתייך ל"אירופה", המתבטא בעיקר באמצעות האינטגרציה באיחוד האירופי, היה הנושא הדומיננטי בשיח הפוליטי הליטאי לאחר תום המלחמה הקרה. על מנת להצטרף לאיחוד, היא הציבה מספר יסודות אשר נהפכו לחלק ממדיניות החוץ שלה: חברות באיחוד האירופי, כניסה לארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו) ויחסים טובים עם המדינות השכנות.

בשנת 1998 ליטא צורפה כחברה משקיפה ובעלת זכויות מוגבלות באיחוד האירופי. בשנת 2000 החלה במשא ומתן ישיר מול האיחוד האירופי. באוקטובר 2002 הוזמנה ליטא להצטרף לאיחוד האירופי, וחודש לאחר מכן גם לנאט"ו. בשנת 2003 חתמה על חוזה הצטרפות לאיחוד ובסופו של דבר בשנת 2004 התקבלה ליטא כחברה מלאה באיחוד האירופי והצטרפה לנאט"ו, לאחר משאל עם בו יותר מ-91% מאזרחיה תמכו בצירופה לאיחוד. הצטרפות זו התאפשרה לאחר שליטא, שזכתה לעצמאות מברית המועצות ב־1991, ביצעה רפורמות מקיפות והשיגה צמיחה כלכלית משמעותית. בשנת 2015 הצטרפה לגוש האירו והחליפה את המטבע המקומי שלה הליטאס, במטבע האירופי המשותף האירו.

השפעת ההצטרפות לאיחוד האירופי
לאחר הצטרפות ליטא לאיחוד האירופי, השלמת האינטגרציה באיחוד, בפרט בתחומי האנרגיה והתחבורה, ובנוסף הצטרפות לאזור שנגן ולגוש האירו, הפכו לעדיפויות נוספות מאז 2004. עם הצטרפותה של ליטא לאיחוד האירופי היא זכתה בסיוע של 10 מיליארד יורו, מה שהגביר את הצמיחה הכלכלית ויצר מקומות עבודה. כ-80% מההשקעות הזרות הישירות זרמו לליטא ממדינות החברות באיחוד האירופי. מאז 2004, ליטא חברה באיחוד המכס שהסיר את ההגבלות על יבוא ויצוא על ידי פתיחת גבולות עם לטביה ופולין.

אף על פי שליטא הייתה אחת המדינות המתכנסות המהירות ביותר באיחוד האירופי מבחינת תמ"ג לנפש מאז הצטרפותה, חברות באיחוד הביאה איתה גם מספר אתגרים ותופעות לוואי שנויות במחלוקת. זרמים של מהגרים למדינות אחרות החברות באיחוד האירופי, העלו את החשש של הציבור מאוכלוסייה הולכת ופוחתת וממגמות דמוגרפיות ארוכות טווח. הכנסת האירו בשנת 2015 נתפסה בעיני הציבור כגורם העיקרי לעליית המחירים והאינפלציה הפכה לנושא הציבורי החשוב ביותר בשנים 2016–2018. בנוסף, שיעורי צמיחה גבוהים של ההכנסה לנפש, כמו גם הסיכוי שבריטניה תצא מהאיחוד האירופי, עוררו דיונים על תלות מוגזמת במימון האיחוד האירופי ומקורות לצמיחה כלכלית. הצטרפותה של ליטא לאיחוד האירופי מאופיינת בצמיחה כלכלית, חדשנות טכנולוגית, עצמאות אנרגטית והישגים תרבותיים. החברות באיחוד גם חיזקה ביטחונה של ליטא, קידמה ערכים דמוקרטיים ומיצבה את המדינה כבעלת תפקיד מפתח במדיניות אזורית. כמו כן, הצטרפות לאיחוד האירופי העמיקה את הקשרים של ליטא עם מדינות מערב אירופה, מה שהוביל ליישום רפורמות שמטרתן להתאים את ליטא לסטנדרטים המערביים והעמקה של ההשפעה התרבותית המערבית, בשילוב עם מאמצים לשימור זהותה הבלטית הייחודית.

היחסים של המדינה עם האיחוד האירופי 
היחסים של ליטא עם האיחוד האירופי, שהחלו עם הצטרפותה המלאה ב-1 במאי 2004, מתוארים כחזקים ומוצלחים, כשהיא חברה באיחוד הכלכלי של האיחוד האירופי, חברה באיחוד המוניטרי של האיחוד האירופי ומשתמשת במטבע האירופי המשותף האירו. ליטא רואה בשילוב באיחוד האירופי הגשמה של יעד רשמי לאחר התנתקותה מברית המועצות, ותומכת בערכים דמוקרטיים, זכויות אדם וכלכלה חופשית בתוך האיחוד. למדינות הבלטיות, שכולן חברות בנאט"ו, היו לעיתים קרובות קשרים קשים עם רוסיה מאז הכרזת עצמאות מברית המועצות ב־1990, והיחסים הגיעו לשפל חדש על רקע הפלישה המלאה של רוסיה לאוקראינה ב־2022. לליטא והאיחוד האירופי יש שיתוף פעולה בינלאומי וליטא העלתה מספר סוגיות שחשובות לה. מבחינת התמודדות עם רוסיה עקב מלחמת רוסיה-אוקראינה, ליטא מתנגדת לחיזוק היחסים עם רוסיה ומדגישה כי יש להתמקד בהחלטות מדיניות כתוצאה מהתחייבויות לקידום השלום והביטחון באירופה. בפברואר 2025, ליטא השלימה את ניתוקה ממערכת החשמל הרוסית והתחברה באופן מלא למערכת האירופית, מהלך בעל משמעות גאופוליטית וסמלית. על פי שליטא חברה פעילה באיחוד, היא עדיין צריכה לחזק את שיתוף הפעולה הביטחוני והכלכלי עם מדינות אחרות כדי להבטיח את יציבותה. היא מקיימת יחסים מצוינים עם מדינות אחרות באיחוד, כמו לטביה, יוון, ופולין.

אירוסקפטיות בליטא
אחת מהסוגיות הקשורה ליחסים של ליטא והאיחוד האירופי היא האירוסקפטיות, גישה אירופית המתנגדת לעירוב של האיחוד האירופי בעניינים השוטפים של מדינות האיחוד וכן לאינטגרציה כלל-אירופית בין המדינות. אחת הסיבות להתנגדות היא חשש מהיחלשות מדינת הלאום. המדינות הבלטיות ייחודיות בהיותן המדינות החברות היחידות באיחוד האירופי שנלחמו כדי להשיב לעצמן את ריבונותן מידי ברית המועצות ולשמר את זהותן לאחר חמישים שנות מדיניות לאום סובייטית. כחלק מהכניסה לאיחוד האירופי ליטא הייתה צריכה לוותר על ריבונותה במידה מסוימת. באופן מפתיע, למרות האיום הנתפס על הריבונות וחשיפה נוספת לתרבות המערבית ועל אף הדעות השונות להעמקת האינטגרציה באיחוד האירופי, החברות האיחוד כמעט ולא מוטלת בספק על ידי הליטאים.

אצל ליטא האירוסקפטיות הייתה בולטת יותר ב־2004, כאשר המדינה הצטרפה לאיחוד האירופי. תחושה זו הודגמה באימוץ "חוק הרפובליקה של ליטא להגנה על קטינים מפני ההשפעות השליליות של מידע ציבורי" בשנת 2009, אשר, סימן את שיא האירוסקפטיות בליטא. החוק אוסר על הפצת מידע הנחשב מזיק לאנשים מתחת לגיל 18, כולל על הומוסקסואליות וכל דבר שסותר את ההבנה הדומיננטית של ערכי משפחה כפי שמתואר בחוקה הליטאית. דעות שונות בנוגע לזכויות הלהט"ב בליטא יוצרות פילוגים בין אנשים. תנועה פוליטית המקדמת "ערכי משפחה" מסורתיים בליטא, המכונה "תנועת המשפחה הליטאית", שהוקמה ב־2021, היא תנועה ימנית מסורתית ואנטי-מגדרית. המוקד העיקרי של התנועה הוא הבעת התנגדות להצעות חוק שהיא רואה בעיקר כאיום על המשפחה הגרעינית המסורתית, על רווחתם של ילדים ועל החברה בכללותה, כגון לגליזציה של זוגיות אזרחית חד-מינית ונישואים חד-מיניים. תנועה זו טוענת כי האיחוד האירופי דוחף ערכים לא רצויים על ליטא, כלומר מושגי "אידאולוגיה מגדרית" ו"תעמולה להט"בית", שעדיין נחשבים כלא "נפוצים או מסורתיים" עבור ליטאים".

השפעת השכנות של ליטא ובלארוס על היחסים עם האיחוד
אתגר שקיים ביחסי ליטא והאיחוד האירופי הוא השכנה ממזרח לליטא, בלארוס, אשר מקיימת יחסים מתוחים עם האיחוד. האיחוד האירופי הטיל על בלארוס סנקציות בעבר, מה שהוביל לתגובות מצדה. ב־2021 בלארוס הפסיקה לשתף פעולה עם האיחוד האירופי במאבק בהגירה הלא חוקית, בתגובה לסנקציות. בנוסף לכך, היא מנעה כניסה של גורמים רשמיים מהגוש, החזירה את שגרירה מבריסל לצורך התייעצויות וביקשה מהנציג של האיחוד לעזוב את המדינה. אף על פי שהייתה בעבר מעורבות בהסכם שיתוף פעולה, האיחוד האירופי והמדינה מרוחקים פוליטית, במיוחד בעקבות סנקציות נגד התעופה הבלארוסית והמרחב האווירי.
0
גם בין ליטא לבלארוס יש חוסר הסכמה לגבי מספר נושאים והיחסים ביניהן מתוחים, ב־2021 גורמים בליטא השכנה, החברה באיחוד, האשימו את בלארוס במתן מעבר חופשי למהגרים משטחה דרך הגבול המשתרע לאורך 680 ק"מ. עצם העובדה כי המדינות שכנות משפיע על גורמים רבים כמו גבולות, הגירה, סנקציות, מסחר ועוד. העובדה שליטא שכנה של בלארוס שלא בהכרח רואה בעין יפה את הקשר של ליטא עם האיחוד האירופי יכולה לפגוע בקשר ביניהן ולהיות שיקול לליטא כמה ללכת רחוק עם האיחוד. היא יכולה לפגוע ביחסי ליטא והאיחוד האירופי, במיוחד בהקשר של התנהלותה המדינית והביטחונית, כמו גם התמיכה שלה ברוסיה, מה שעלול ליצור מתח גאופוליטי ולהשפיע על היחסים בין ליטא, כחברה באיחוד האירופי, לבין מדינות אחרות. ליטא ידועה בכך שמתנגדת לחיזוק היחסים עם רוסיה, בדיוק ההפך מבלארוס שתומכת ברוסיה. המדיניות של בלארוס יוצרת איום ישיר על ביטחון מדינות הגבול של האיחוד האירופי, ובמיוחד על ליטא. התגובה של האיחוד נגד בלארוס יכולה לכלול סנקציות, כמו שקרה בעבר, מה שישפיע על יחסי ליטא עם מדינות אחרות באיחוד.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ