הקטור (ז'אק-לואי דויד)

הקטור (בצרפתית: Hector) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד, שהושלם בשנת 1778. היצירה נוצרה כתרגיל אקדמי במהלך שהותו של דויד ברומא, ונשלחה לאקדמיה המלכותית לציור ופיסול בפריז. הציור נמצא כיום במוזיאון פברה במונפלייה, צרפת.

תיאור היצירה
הציור מתאר גוף צעיר ודקיק של גבר מת השרוע על הקרקע. פיסת בד קטנה מכסה את עירומו, ובד חום משתרג בסצנה בעוד יתר חלקי הקומפוזיציה נותרים מוחשכים. האור ממוקד בדמות ויוצר ניגוד חד עם הרקע הכהה, אפקט המזכיר את ציוריו של קרוואג'ו, בהם יהודית והולופרנס וצליבתו של פטרוס הקדוש. אף שהכותרת מתייחסת למיתוס הטרויאני ולמותו של הקטור מידי אכילס, דויד השמיט כל סימן היסטורי או עלילתי, לרבות המרכבה שרמסה את הגיבור, והתמקד בייצוג הגוף העירום עצמו. הוא הדגיש את מרקם הבשר הקטיפתי בניגוד לבד המכסה חלק ממנו, תוך שימוש בתאורה דרמטית שהעצימה את הממד הטראגי של הסצנה.

פרשנות וסמליות
הציור מציב במרכזו את דמותו של הקטור, נסיך טרויאני מהמיתולוגיות היוונית והרומית, אשר נודע כלוחם אצילי ומיומן שנהרג לבסוף בידי אכילס. בניגוד לייצוגים מקובלים שהדגישו את עוצמתו, דויד מציג אותו כדמות שברירית וחסרת אונים, ובכך מדגיש את נפילתו מחסד. תפיסה זו של "נפילה" הופיעה גם בציורו של דויד את בליסאריוס כמצביא לשעבר שהפך לעיוור וקבצן. האמן התמקד ברעיון ההשפעה של כוחות על־טבעיים ושל דמויות מיתולוגיות על חיי בני האדם, ובחר להבליט את הממד הרגשי והדרמטי של הסצנה. האור והצל ביצירה אינם רק אמצעי טכני אלא גם כלי להעצמת עוצמתה הסמלית של הדמות, ולהמחשת המעבר מהאצילות אל חוסר האונים.

השוואה ליצירות אחרות
הנושא של מות הקטור חזר אצל דויד גם ביצירה אחרת, אנדרומאכה מתאבלת על הקטור, שבה מוצגת תגובתה של אנדרומאכה רעייתו של הגיבור. דמותו של הקטור, שהייתה בדרך כלל מתוארת ביצירות אמנות אחרות כגיבור חזק ואצילי, מופיעה אצל דויד באופן הפוך – דמות חלשה, פגיעה וחסרת אונים. גישה זו מקבילה לאופן שבו תיאר דויד את בליסאריוס כמצביא לשעבר, שבזקנתו הוצג כאדם עיוור וקבצן ביצירה בליסאריוס מקבץ נדבות  לאחר ששנות תהילתו חלפו.

בנוסף, שנה לאחר השלמת הקטור, בשנת 1779, יצר דויד את "פאטרוקלוס" (המוצג במוזיאון שרבור), שגם בו בחן את אותו רעיון אמנותי ואת אותם מקורות השראה, תוך התמקדות בייצוג עירום גברי כמוקד מרכזי. בציורים אלו ניכרת השפעתם של קאראווג'ו ותלמידיו: האור והצל מודגשים ליצירת ניגוד דרמטי חריף, שמעניק לגופים תחושת משקל וצפיפות ומדגיש את עוצמתם הרגשית. הקטור ופאטרוקלוס נחשבים אפוא לתרגילים מוקדמים שבהם עיצב דויד את דרכו האמנותית, ויצרו בסיס לדיוקנאות ההרואיים המאוחרים שלו, כגון מות מארה ומות בארה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ז'אק לואי דויד
קטגוריה:ציורים המבוססים על האיליאדה