אדמונד רוס

אדמונד גיבסון רוס (באנגלית: Edmund Gibson Ross; 7 בדצמבר 1826 – 8 במאי 1907) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנזס לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית, ובהמשך כמושל טריטוריית ניו מקסיקו.

הוא זכור במיוחד בשל הצבעתו נגד הרשעת הנשיא אנדרו ג'ונסון באשמת "פשעים חמורים ועבירות קלות". קולו הכריע את גורל המשפט – בזכותו נותר ג'ונסון בתפקיד בהפרש של קול אחד בלבד. רוס היה השביעי והאחרון מבין שבעה סנאטורים רפובליקנים ששברו את הקו המפלגתי, והצבעתו קבעה האם הנשיא יורשע או יזוכה. כאשר בחר בזיכוי, ההצבעה הסתיימה ב־19–35 בעד הרשעה – פחות משני השלישים הדרושים. רוס הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש לסנאט שנתיים לאחר מכן.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
רוס נולד באשלנד שבאוהיו, ב־7 בדצמבר 1826, והיה השלישי מתוך ארבעה עשר ילדיהם של סילבסטר רוס האב וסינתיה (רייס) רוס. הוא התחנך בבתי הספר המקומיים, ובגיל 11 החל לעבוד כשוליה בבית דפוס בעיתון Commercial Advertiser שבהורון, אוהיו.

ב־1841 עבר לסנדוסקי באוהיו, כדי להצטרף לעיתון Sandusky Mirror שבבעלות אחיו סילבסטר. ב־1848 נישא לפאני לייתרופ (1827–1899) מסנדוסקי, אוהיו, ולזוג נולדו ילדים רבים. בסוף שנות ה־40 וראשית שנות ה־50 עבד כמדפיס נודד, שעובר בין עיתונים באוהיו ובמדינות שכנות. רוס היה חבר המפלגה הדמוקרטית שהתנגד לעבדות, וב־1852 עבר למילווקי שבוויסקונסין, שם עבד בעיתונים Milwaukee Free Democrat ו־Milwaukee Daily Sentinel.

ב־1854 השתתף בפריצת בית הסוהר במילווקי כדי לשחרר את ג'ושוע גלובר, עבד נמלט שנלכד מחדש, וסייע להבריחו לקנדה. עם הקמת המפלגה הרפובליקנית, נטה לעברה בשל דעותיו נגד העבדות.

 ראשית הקריירה 
במהלך המאבק על שאלת קנזס – האם תצטרף לאיחוד כמדינה חופשית או כמדינת עבדים – עבר רוס לטופיקה שבקנזס, יחד עם בני משפחה נוספים שהתנגדו לעבדות. הוא הצטרף למיליציה של מתנגדי העבדות והיה ממנהיגי תנועת "מדינה חופשית" כשהיה עורך Topeka Tribune (1856–1858) ומייסד Kansas State Record (1859).

רוס היה ממייסדי חברת הרכבת Atchison, Topeka & Santa Fe Railway וחבר בדירקטוריון שלה. ב־1859 נבחר כציר לוועידה החוקתית של קנזס.

 שירות צבאי 
במלחמת האזרחים תמך באיחוד והתגייס ב־1862 כחייל פשוט. בהמשך מונה לקפטן ומפקד פלוגה E ברגימנט הפרשים ה־11 של קנזס.

הרגימנט השתתף בקרבות רבים במערב ובדרום־מערב ארצות הברית, בהם הקרב השני על לקסינגטון, קרב נהר ליטל בלו, הקרב השני על אינדפנדנס, קרב ביירמס פורד, קרב וסטפורט, קרב מיין קריק וקרב גשר פלאט/רד באטס. במהלך המלחמה קודם לדרגת מייג'ור ושוחרר משירות לאחר כניעת הקונפדרציה ב־1865.

 כהונה בסנאט של ארצות הברית 
לאחר המלחמה חזר לקנזס והמשיך בעבודתו העיתונאית כעורך Kansas Tribune (1865–1866). ב־1866 מינה אותו מושל קנזס לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, כדי למלא את מקומו של הסנאטור ג'ים ליין שנפטר.

האספה המחוקקת של המדינה אישרה את מינויו להשלמת הכהונה, והוא כיהן מ־19 ביולי 1866 עד 3 במרץ 1871. הוא לא הצליח להיבחר מחדש. בסנאט כיהן כיו"ר ועדת הצעות החוק (הקונגרס ה-40) וועדת החוקים הערוכים (הקונגרס ה-41).

 משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון 
רוס נודע בעיקר בשל הצבעתו המכריעה במשפט ההדחה של הנשיא אנדרו ג'ונסון בשנת 1868.

יש שטענו כי הצביע נגד הרשעה כדי למנוע מבן מפלגתו סמואל פומרוי לקבל תפקידי חסות פוליטיים מידי הסנאטור בנג'מין וייד, או כדי לזכות בעצמו בטובות הנאה מג'ונסון. אחרים סברו כי הצביע כך משום שהאמין שלג'ונסון הזכות להדיח את מזכיר המלחמה אדווין סטנטון, שמונה תחת לינקולן.

חלק מהציבור האמין כי אף שראה את ג'ונסון אשם בהפרת "חוק כהונת המשרה", לא ראה בכך עילה מספקת להדחה. עיתוני קנזס סברו כי השפעת מפקדו לשעבר, , תומך נלהב של ג'ונסון, הכריעה את עמדתו.

לימים כתב יואינג לרוס כי הוא "מצטיין באומץ", לא רק בשדה הקרב אלא גם בהחלטתו שלא להרשיע, על אף שידע כי הדבר יעלה לו בקריירה ובתמיכת חבריו למפלגה. קיימות גם עדויות לכך שרוס קיבל שוחד, אך חקירה של בית הנבחרים לא מצאה הוכחות.

רוס נכלל בין שמונת הסנאטורים שעליהם נכתב בספר "Profiles in Courage" (1956) של הסנאטורג'ון פיצג'רלד קנדי, ספר שזכה בפרס פוליצר.

 המשך הקריירה 
לאחר פרישתו מהסנאט חזר לעולם העיתונות והשיק עיתון בקופיוויל, קנזס. לאחר 1872 עזב את המפלגה הרפובליקנית והצטרף למפלגה הדמוקרטית. ב־1880 התמודד ללא הצלחה למשרת מושל קנזס.

ב־1882 נסע לטריטוריית ניו מקסיקו, מצבו הבריאותי השתפר, והוא עבר לשם לצמיתות. הוא למד משפטים, התקבל ללשכה ועבד כעורך דין באלבקרקי. במקביל החל לכתוב היסטוריה על משפט ההדחה של ג'ונסון.

בין 1885 ל־1889 כיהן כמושל טריטוריית ניו מקסיקו, לאחר שמונה לתפקיד על ידי הנשיא גרובר קליבלנד. בשנים 1894–1896 שימש כמזכיר הלשכה להגירה של ניו מקסיקו. ב־1896 פרסם את ספרו "History of the Impeachment of Andrew Johnson".

עם השנים השתנתה דעת הציבור בקנזס, והוא הוערך יותר על תפקידו בהצבעה במשפט ההדחה. ב־1907 ביקר אותו הגנרל יו קמרון מלורנס והביא לו עדויות הוקרה מאזרחי קנזס.

 מותו 
רוס נפטר באלבקרקי שבטריטוריית ניו מקסיקו, ב־8 במאי 1907, ונקבר בבית העלמין Fairview Memorial Park.

 קישורים חיצוניים 





קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנזס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי ניו מקסיקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1907