בית הכנסת בוורבאס

בית הכנסת בווְרְבָּאס (בסרבית: Синагога у Врбасу) היה בית כנסת אשכנזי-נאולוגי שפעל בעיירה ורבאס במחוז באצ'קה הדרומי שבפרובינציית וויבודינה בסרביה, בין השנים 1914–1941. המבנה שרד את אירועי אירועי השואה, אך ב-1948 הוצת ובהמשך נהרס על ידי השלטונות.

היסטוריה

בשלהי המאה ה-18 במקביל להגירת תושבים מהמרחב הגרמני לנובי ורבאס ובעקבות כתב הסובלנות של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, היגרו למקום יהודים מקהילות שו"ם והורשו בתחילה להתיישב בסטארי ורבאס. ב-1838 נפתח במקום בית ספר יסודי יהודי ובו למדו גם לא יהודים. ב-1840 התגוררו בוורבאס 250 יהודים. ראש הקהילה הראשון היה שמעון פּוֹפֶּר ולאחריו בנו דניאל. בית התפילה הראשון היה בביתה של משפחת פופר. בסטארי ורבאס הוקם בית עלמין יהודי. ב-1851 מונה לרב הראשי של הקהילה אברהם הוכמוט אשר כיהן גם כרב העיירה קולה הסמוכה. ב-1858 הוקם בניין בית הכנסת הראשון אשר שכן בגבול העיירות נובי וסטארי ורבאס. הקרע ביהדות הונגריה הוביל לפילוג בין יהודי ורבאס ולאורך מספר שנים היו במקום שתי קהילות נפרדות. קהילה אורתודוקסית קטנה וקהילה נאולוגית גדולה. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 התאחדו שתי הקהילות לכדי קהילה נאולוגית. ב-1888 התמנה ד"ר שלמה שפירא לרב הקהילה ובראשית המאה ה-20 מונה ד"ר אדלברט קריסהאוור. ב-1880 שונתה שפת הלימוד בבית הספר היהודי מגרמנית להונגרית.

ב-1900 מנתה הקהילה 250 נפשות שהיוו 2.27 אחוזים מהאוכלוסייה. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה גברה האנטישמיות בוורבאס והיא הובלה על ידי התושבים ממוצא גרמני שכונו פולקסדויטשה. השלטונות היוגוסלביים נקטו יד קשה למיגור התופעה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בוורבאס 231 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה ומסירת חבל באצ'קה לידי ההונגרים הוחל ברדיפות יהודים. באפריל 1941 ביצעו ההונגרים אקציה ועצרו את מרבית בני הקהילה. העצורים הועברו לכפר בֶּגֶץ' ונכלאו שם. לאחר כשבועיים הוחזרו לוורבאס. בינואר 1942 נעצרו ראשי הקהילה ונכלאו בבאצ'קה טופולה. בהמשך גויסו כל הדברים בגילאי 18–45 לשירות העבודה ההונגרי והועברו לחזית המזרחית. כ-20 מצאו את מותם שם. במרץ 1944 פלשו הגרמנים להונגריה. ב-20 באפריל 1944 בוצעה אקציה בוורבאס ובני הקהילה שנותרו בעיירה נעצרו. ביוני 1944 נשלח מרביתם למחנה ההשמדה אושוויץ. מקצתם, נשלחו לעבודות כפייה באזור אוסטריה ומאוחר יותר הועברו לטרזיינשטט. קיים תיעוד ל-176 יהודים מוורבאס שנרצחו במחנות ההשמדה.

לאחר המלחמה שבו כ-30 מבני הקהילה לוורבאס וחידשו את הפעילות הקהילתית. כולם עלו לישראל לאחר הקמתה. נכון לראשית המאה ה-20, נמצאו שרידי בית העלמין היהודי בשטח העיירה. ב-2002 היה בית העלמין במצב תחזוקתי ירוד ולא מגודר.

המבנה
עוד בשלהי המאה ה-19 תוכנן להקים את מבנה בית הכנסת החדש עבור הקהילה הנאולוגית אשר הלכה וגדלה בעיירה. התכנון הוטל על האדריכל פראניו קליין והוא יושם בפועל לאחר מותו על ידי משרד "Grahor and Sons" שהמשיך את פעילות משרדו של קליין. אבן הפינה הונחה עוד ב-1901 אך בשל בעיות מימון הושלמה הבנייה בקיץ 1914 לקראת חניכתו בחגי תשרי של אותה השנה. פריצתה של מלחמת העולם הראשונה דחתה את טקס החניכה הרשמי עד ל-1920. המבנה שנבנה בסגנון אדריכלי אר נובו, היה מפואר וכלל ארבעה מגדלים בעלי חתך מרובע, שעוטרו בכיפות "בצל", וכוסו ביריעות נחושת. המבנה היה מרוחק מקו הרחוב, ומסביבו נבנתה גדר ברזל.

במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוק המבנה. ב-1948 הוצת המבנה וחרב. בהמשך, נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים לאחר שנקבע כי הוא מסוכן לציבור. חלק מתכולתו נלקחה לשימוש משני לפני הריסתו. במקום בו שכן בית הכנסת המרכזי בוורבאס הוקמה אנדרטה לזכר הקהילה המורכבת מעמוד אבן גבוה, ומסביבו לוחות שיש ועליהם כיתוב בעברית, גרמנית, סרבית, סרבו-קרואטית, הונגרית ואנגלית: "ויהיה העמוד הזה לזכר חורבן בית הכנסת ו-176 יהודי ורבאס שנהרגו בתקופת הנאציזם-פאשיזם רק מפני שהיו יהודים". בכרמיאל הוקמה אנדרטה לזכר הקהילה ובה משולבים שני לוחות הברית שעיטרו את בית הכנסת בוורבאס והובאו לישראל על ידי שארית הפליטה, לאחר שכומר פרוטסטנטי מקומי, גיולה ריירינג אסף אותם מההריסות ומסר אותם לקהילה. בספרייה העירונית בוורבאס נעשה שימוש משני בעמודי תמך ממבנה בית הכנסת.

גלריה

קישורים חיצוניים

 בית הכנסת בוורבאס, באתר המרכז לאמנות יהודית

הערות שוליים

ורבאס
קטגוריה:בתי כנסת נאולוגיים