שרה פורטיס

שרה פורטיס () הייתה פרטיזנית יהודיה יווניה שלחמה במהלך מלחמת העולם השנייה לצד המחתרת היוונית נגד כוחות הציר הכובשים.

 קורות חיים 
שרה פורטיס נולדה ב-16 במרץ 1926 בעיר כלקיס בשם שריקה יהושע להוריה זפירה ויצחק יהושע.

אביה של שרה נפטר בהיותה בת חודשיים. דודה, הקולונל מרדכי פריזיס נהרג בחזית האלבנית במהלך ניסיון הפלישה של איטליה ליוון בשנת 1940.

שרה הפסיקה את הלימודים בבית הספר המקומי בגיל 15, ולאחר שעברה קורס מזורז בטיפול בפצועים שאורגן על ידי חזית השחרור הלאומית (EAM) התחילה לעבוד בבית החולים המקומי, בו הייתה אחראית על הטיפול ב-32 חיילים יהודים מסלוניקי שנפצעו בקרבות באלבניה. במקביל התחילה להשתתף באסיפות שאורגנו על ידי EAM.

בשנת 1941 נכבשה יוון על ידי מדינות הציר אשר חילקו את שטחה בין איטליה, גרמניה ובולגריה. מרכז יוון ובכלל זה העיר כלקיס עברו לשליטת האיטלקים. עשרות אלפי יהודים שחיו באזורים שבשליטת גרמניה ובולגריה נשלחו למחנות ריכוז. איטליה התנגדה למדיניות הגירוש ורדיפת היהודים והתייחסה בסובלנות ליהודים שבשטחה, אך לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק בין איטליה לבין בעלות הברית, ב-8 בספטמבר 1943 וכיבוש השטחים שהיו בשליטתה על ידי גרמניה, הורע מצב היהודים שם. יהודי כלקיס, בעיקר בעלי האמצעים שביניהם, ששמעו על גורלם של יהודי צפון יוון ואתונה, התחילו לעזוב את העיר ועברו להתגורר באזורים הכפריים. חלק גדול מיהודי כלקיס עברו לעיירה סטני  שעל האי אוויה.
ממוזער|אזורי הכיבוש של יוון. העיר כלקיס והאי אוויה שם התנהלה הפעילות המחתרתית של שרה פורטיס.
בית המשפחה של שרה הוחרם לצורך הקמת מרפאת שיניים כאשר שרה, אימה ואחותה הורשו להמשיך להתגורר במרתף הבית. מאוחר יותר עזבה אחותה יחד עם משפחת בעלה ושרה ואימה נותרו לבדן. מאחר שלא היו להן האמצעים הדרושים כדי להימלט, פנתה שרה בבקשת עזרה ל-EA, ארגון הרווחה של EAM (יוונית). הן הוברחו לעיירה סטני באי אוויה בזהות בדויה ומשם לכפר הנידח קוטורלה (יוונית) השוכן במזרח האי על חופי הים האגאי. בכפר עבדה שרה בתור מורה ובנוסף לכך ארגנה מזון ומגורים ליהודים בכנסיות כפריות ועזרה באופן פעיל ליהודים שהועברו בסירות מיוון לטורקיה במבצעים שאורגנו בחסות חזית השחרור הלאומית.

 הפעילות בקרב הפרטיזנים 
כשנה לאחר שהוברחה מכלקיס, פנו אל שרה פעילי צבא השחרור העממי של יוון (ELAS)  בבקשה לעזוב את עבודתה כמורה ולבקר ביישובים הסמוכים כדי לגייס נשים לפעילות המחתרתית. שרה גייסה ואימנה קבוצה של שלוש עשרה נשים בשימוש באקדח ובחומרי חבלה. בפיקודה ביצעה הקבוצה פעולות חבלה שנועדו להסיח את דעתם של הכוחות הגרמנים מהפעילות שבוצעה על ידי קבוצות הלוחמים. בנוסף לכך פעלה לתפישת משתפי פעולה שהסגירו יהודים ופרטיזנים לידי הגרמנים.

 העלייה לארץ 
בתום המלחמה ביקשה להגיע לאתונה ולהצטרף להכשרות שהכינו את היהודים לעלות לארץ ישראל. ביוני 1946 עלתה לארץ על אניית המעפילים "חביבה רייך" עם ארוסה מרדכי פורטיס. הם נתפשו על ידי הבריטים ונשלחו למחנה מעצר. ממחנה המעצר הגיעו לקיבוץ גבעת ברנר ומשם לתל אביב, שם נישא הזוג הצעיר והקים משפחה.

כהוקרה על המסירות, התעוזה והגבורה שגילתה שרה פורטיס בהצלת יהודים אחרים במהלך השואה הוענק לה על ידי המרכז העולמי של בני ברית בירושלים "אות המציל היהודי"

 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:מצילים בשואה: יוון
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוון
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1926