דימיטריה קוקלין

דימיטרי קוקלין (ברומנית: Dimitrie Cuclin; 5 באפריל 1885 – 7 בפברואר 1978) היה מלחין, ומוזיקולוג רומני. בנוסף היה הוגה דעות, סופר ומתרגם.
קוקלין לימד כפרופסור באקדמיה למוזיקה של בוקרשט (1919–1922 ו-1930–1948).

קורות חייו
ילדות וצעירות
דימיטריה קוקלין נולד ב-1885 בעיר גאלאץ ברומניה.
אביו, קונסטנטין קוקלין, שלמד בסמינר באיזמאיל, בקונסרבטוריון של יאשי ובקונסרבטוריון של בוקרשט, היה מורה למוזיקה בגימנסיה לבנים בגאלאץ, שהפכה בשנת 1887 לבית הספר התיכון "וסילה אלכסנדרי". שורשיו היו בכפר קוקלן (Cucleni) הסמוך לעיירה איזמאיל בדרום בסרביה ומשם הכפר נגזר שם משפחתו. אבותיו היו דמויות ידועות בעיר הזאת, אחד מהם אף כיהן כראש עיר. עם בני המשפחה נמנו מיטרופוליט של הכנסייה האורתודוקסית וכן קולונל שלחם בימי מלחמת האזרחים ברוסיה בשורות המשמרות הלבנים האנטיבולשביקיים ומצא מאוחר יותר מקלט מדיני ברומניה. אמו של קוקלין, מינודורה לבית פאבל, הייתה עקרת בית עד לגירושיה מקונסטנטין קוקלין, ולאחר מכן, כדי לפרנס את בנה, נאלצה לעבוד כעוזרת בבתים של משפחות שונות בגאלאץ. מקור משפחתה היה בכפר פקיה (Pechea) שבמחוז גאלאץ.

אחרי בית הספר היסודי,ב 1896–1903 למד קוקלין שבע כיתות בבית הספר התיכון "וסילה אלכסנדרי" .את המושגים הראשונים במוזיקה למד מאביו בשנים 1897-1896 וב-1899–1903 כמו כן מהמורים ג'ורג'ה קוצ'ו ויואן בוהוצ'ו בגאלאץ
ובשנים 1897–1899 בכיתות ו וז' יחד עם אביו גר בעיירה טורנו מגורלה.בה למד בגימנסיה "ספנטול חרלאמביה".
בימי התיכון התנסה קוקלין לראשונה בהלחנה ובכתיבה ספרותית (כתב את הדרמה "Ad majorem feminae gloriam" – "לתפארת המין הנשי"). את אחת מיצירותיו הראשונות, מינואט לרביעיית מיתרים, הוא שלח למלחין דומיטרו ג'ורג'סקו-קיריאק (באמצעות חמותו של זה) שהזמין אותו לבוא להשתלם בכינור באקדמיה המלכותית למוזיקה של בוקרשט. אולם הוא נדחה בטענה שעבר את הגיל המקובל ללימודי כינור. לבסוף הוא נרשם ב־1904 ללימודי תיאוריה והרמוניה, והורשה להשתלם גם בכינור אצל המורה לכינור קונסטנטין צ'רקז. .מוריו האחרים בקונגרבטוריון היו אלפונסו קסטלדי (הרמוניה, קונטרפונקט, פוגה והלחנה, דומיטרו ג'ורג'סקו קיריאק (תאוריה-סולפג'), רוברט קלנק (כינור), דימיטריה דיניקו (מוזיקה קאמרית)וקונסטנטין דימיטרסקו (תזמור)

לאחר שלוש שנות לימוד קיבל קוקלין מלגה משר החינוך ספירו חארט ללימודי מוזיקה בצרפת. ב-1907 הוא נסע ללמוד בקונסרבטוריון של פריז. אולם שהה שם למשך שלושה חודשים בלבד מכיוון שלא זכה במספר הקולות הנדרש כדי להתקבל להמשך הלימודים. המורה שלו להלחנה בקונרבטוריון היה שארל-מארי וידור. אף על פי שלא סולק בהכרח מהקונסרבטוריון מיהר קוקלין להירשם ב-1908 ל "Schola Cantorum" של ונסן ד'אנדי שם למד הלחנה עד 1914 אצל ד'אנדי ואוגוסט סרייה (Sérieux)
בפריז הוא התיידד עם המלחין והכנר ג'ורג'ה אנסקו ועם הפסל קונסטנטין ברנקוש.

המשך הקריירה המוזיקלית והאקדמית
מכיוון שהממשלה הרומנית לא הייתה מוכנה להמשיך במימון לימודיו לא סיים את בחינות הגמר והסתפק עם הערכה בכתב של ונסן ד'אנדי. עם שובו למולדת, בשנים 1814–1916 ניגן ככנר באופרה של בוקרשט
.אחר גויס לצבא הרומני שהשתתף החל מ--1916 במלחמת העולם הראשונה. בעקבות פלישת הצבא הגרמני לרומניה שהה קוקלין בשטח שנשאר חופשי ביאשי וניגן ככנר בתזמורת של ג'ורג'ה אנסקו.המשיך לחיות במצוקה כלכלית עד 1919, כאשר נתבקש להחליף למשך 7 חדשים את אלפונסו קסטלדי כמרצה לתזמור באקדמיה למוזיקה ולבסוף התמנה כפרופסור להיסטוריה של המוזיקה ולאסתטיקה מוזיקלית.

ב-1920 התחתן קוקלין עם הציירת זויה לבית בוקורנקו, שנקראה דמיאן לפי נישואיה הראשונים. הם הכירו בפריז וחיו חיי נישואים מוצלחים למשך 53 שנה עד יום מות האישה. ביחד נסעו ב-1922 לאמריקה, שם קוקלין לימנד כפרופסור לכינור ולתורת המוזיקה בקונסרבטוריון העירוני למוזיקה ובמכללת ברוקלין למוזיקה בניו יורק. הוא הדגים בקונצרטים יצירות מופת מהספרות הקלאסית של הכינור שזכו להערכת המבקרים של העיתון "מיוזיקל קורייה" .
החל מ-1930 חזר לרומניה ובשנים 1939-1930 לימד בקונסרבטוריון של בוקרשט קונטרפונקט, פוגה, צורות מוזיקליות ואסתטיקה וב-1939–1948 הרמוניה, קונטרפונקט והלחנה.
בימי המשטר הלאומי-לגיונרי בין 9 באוקטובר – 6 במרץ 1941 התמנה למנהל הקונסרבטוריון אם כי לא היה חבר במשמרות הברזל.

בימי המשטר הקומוניסטי ב-1950 אחרי שהאזין בספריית הצירות הבריטית בבוקרשט יחד עם עוד ששה עשר מוזמנים להקלטה של המיסה בסי מינור מאת יוהאן סבסטיאן באך נעצר קוקלין ונשלח לעבודות כפייה במחנה באתר הבנייה של תעלת דנובה-הים השחור שם עבד כאסיר פוליטי למשך שנתיים.
בסופו של דבר שמו טוהר על ידי השלטון ב-1954–1955 ואושר פרסום הסימפוניה התשיעית שלו בדו דייז מינור (על נושאים עממיים רומנים) והוענק לו עיטור מסדר העמל דרגה א. קיבל את פרס המדינה עבוד הסימפוניה ה-14 במי מינור
בשנותיו האחרונות המלחין חי רחוק מהזרקורים והקדיש את הזמנו ליצירה. לא הוזמן להיות חבר בחבר השופטים של הפסטיבל אנסקו. בגיל 90 הציעו את בחירתו כחבר מתכתב באקדמיה הרומנית (אז של הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה) אולם לא התקבל, בין היתר בגלל התנגדותו של המשורר מיכאי בניוק שטען שמגיע לו להיות חבר מלא או בכלל לא.
יחסיו עם המלחין מיכאי ז'ורה והמוזיקולוג ליביו רוסו היו מתוחים. אולם רווה נחת מנאמנות תלמידו קונסטנטין משאלה.
 עם תלמידיו נמנו המלחינים קמליה דסקלסקו, הילדה ז'ריה, אקתרינה פוטינו-נגרו ומרסל מיכלוביסי
יצירותיו בוצעו במידה מועטה, אולם הוא נהג להרצות באולם דאלס ובבית המדענים של האקדמיה הרומנית בבוקרשט. \הוא פרסם שירים והתראיין.
קוקלין נפטר ב-1978 בגיל 93, חמש שנים אחרי אשתו, בעקבות סיבוכים של מחלת לב, בה לקה בעת היותו אסיר בתעלה.

יצירות
רוב רובן של יצירות קוקלין לא בוצעו ולא קיים קטלוג שלם שלהן.
הרשימה המיטית עד שנת 1956 נמצאת במונוגרפיה של טומסקו .
יצירות קוקלין מושפעות מהמורשת הצרפתית של סזאר פרנק וונסן ד'אנדי.

מוזיקה קולית
אופרות
1911 – Soria סוריה
Ad majorem feminae gloriam" – (1915) (לתפארת המין הנשי)
1921 – Traian și Dochia טראיאן ודוקיה
1922 – Agamemnon אגממנון
1925 – Belerofon בלרופון
1958– Meleagridele המלאגריות

מוזיקה מקהלתית
כולל מדריגלים
מלודיות בהשפעה עממית
שירי ילדים (Pârâiașul – הנחל הקטן)

בלט
1962 Tragedie în pădure (טרגדיה ביער)

יצירות לתזמורת
20 סימפוניות – בדרך כלל מונומנטליות, ארוכות, לרבות הסימפוניה
הסימפוניות ה-5, ה-10 וה-13 כוללות קטעי מקהלה
הסימפוניה ה-12 – נחשבת הארוכה בעולם – הנמשכת 6 שעות
1912 -סקרצו
4 סויטות
רפסודיה
קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת
קונצ'רטו לכינור ותזמורת
קונצ'רטו לקלרנית ולתזמורת
2 פתיחות
דוינה לאבוב ותזמורת

מוזיקה קאמרית
סונטות
סונטינות
3 רביעיות מיתרים
שלישייה עם פסנתר
10 סויטות לכינור ופסנתר
3 סיוטות לצ'לו ופסנתר

אחרות
ואלסים

ספרי מוזיקולוגיה
1934 –  Tratat de forme muzicale : Pentru uzul învățământului academic și secundar, București: Tipografia "Bucovina" I.E. Torouțiu, 1934
(טקסטבוק לצורות מוזיקליות)
Manuale de muzică pentru clasele I-V
(ספרי לימוד לכיתות א-ה)
Tratat elementar de muzică: pentru clasele I-VIII ale Școalelor Secundare, București, 1946
(טקסטבוק יסודי למוזיקה:עבור הכיתות 1–8 של בתי הספר התיכוניים)
5 מונוגרפיות – מתוך משזור מתוכנן של ארבעים
("Contribuții la eventuala reformă a fundamentelor muzicii"
-תרומות לרפורמה אפשרית של יסודות המוזיקה)
שתי הרצאות בכנסים בינלאומיים:
1936 – Le rôle du chant grégorien dans le passé jusqu'à nos jours et du chant byzantin, das l'avenir, Bucuresti : Bucovina I. E. Toroutiu, 1936 (comunicare la al V-lea Congres internațional de bizantinologie, Roma, 1936)
תפקיד השירה הגרגוריאנית מהעבר ועד ימינו ושל השירה הביזנטית בעתיד – בקונגרס הבינלאומי לחקר הביזנטיון ברומא
Les trois définitions de la musique – שלוש ההגדרות של המוזיקה – באקדמיה למוזיקה קיג'י בסיינה

כתבי הגות אחרים
בתחום המטפיזיקה והפילוסופיה של המוזיקה:
1931 La theorie de l’Immortalité (תורת האלמוות) בצרפתית
Teoria nemuririi ברומנית
1933 – Tratat de estetică muzicală, Bucureşti, Tiparul „Oltenia”, 1933 – טקסטבוק לאסתטיקה מוזיקלית – ברומנית
Musique, art scence et philosophie – מוזיקה, אמנות, מדע ופילוסופיה – הרצאה בקונגרס הבינלאומי השמיני לפילוסופיה בפראג)
 Traité de la Metaphysique (טקסטבוק למטפיזיקה) (1957-1952)

ספרות
קוקלין כתב יצירות ספרותיות ברומנית, צרפתית ואנגלית – מחזות, לבריות, שירים, רבים מהם בכתב יד.

מבחר פרסומים
Destinée mystique. Poésies diverses, Bucarest : Imprimeries Independența, 1919
(גורל מיסטי – שירים שונים) בצרפתית
Poems, București, Tiparul Oltenia – שירים – באנגלית, an necunoscut
Doine și sonete, București, Tiparul Oltenia, 1932
(דוינות וסונטות) ברומניתSofonisba: tragedie într'un prolog și trei acte în versuri, București, Tipografia Presa, 1945
(סופוניסבה – טרגדיה בפרולוג ושלוש מערכות בחרוזים)
בשירה שלו מורגשת השפעת הליריקה הרומנית מלפני מלחמת העולם הראשונה. התעניין במיוחד בכתיבת סונטות
בהתחלת שנות-1970 נכשל מיזם לפרסום קובץ שירים שלו תחת הכותרת Rime (חרוזים). הוא נדחה על ידי מרין פרדה שניהל אז את ההוצאה " Cartea Românească, אחרי שהוא סורב גם על ידי הוצאת "מינרווה".

תרגומים
תרגומים מוצלחים משירי מיכאי אמינסקו לאנגלית:Poems, Bucuresti : Bucovina, I.E.Toroutiu, 1938.
במיוחד השיר "Luceafărul " (כוכב השחר) פורסם באנתולוגיה של תרגומים מאמינסקו לחמש שפות
תרגום שני הספרים הראשונים מהפסטיבלים של אובידיוס

לקריאה נוספת
Ella Istratty şi Dan Smântânescu, Convorbiri cu Dimitrie Cuclin,'' Bucureşti, Editura muzicală, 1985
אלה איסטראטי ודן סמנטנסקו – שיחות עם דימיטריה קוקלין) (רומנית)
Ion Bârsan, Convorbiri cu Dimitrie Cuclin, Galaţi, editura* Porto Franco, 1995
(יון ברסן – שיחות עם דימיטריה קוקלין) (רומנית)
Nicolae Moldovan, Dimitrie Cuclin. Omul, gânditorul şi compozitorul, Galaţi, editura Alma, 2001
(ניקולאיה מולדובן – דימיטריה קוקלין – האדם, הוגה הדעות והמלחין) (רומנית)
Ion Bârsan, „Dimitrie Cuclin – repere al biografiei şi* operei”,* Revista de etnografie şi folclor, nr. 5-6/1997
(יון ברסן – דימיטריה קוקלין – ציוני דרך בחייו וביצירתו) – מאמר (רומנית)
VasileTomescu, Drumul creator al lui Dimitrie Cuclin Bucureşti, Editura muzicală, 1956
(וסילה טומסקו – דרך יצירתו של דימיטריה קוקלין) (רומנית)
 Ion Ticulescu, Dimitrie Cuclin – studiu critic asupra vieţii şi operei lui, Bucureşti, 1933
(יון טיקולסקו – דימיטריה קוקלין – עיון בקורתי על חייו ויצירתו) (רומנית)

קישורים חיצוניים
 ביוגרפיה באתר איגוד המלחינים והמוזיקאים הרומנים
  Vako Korada Dimitrie Cuclin באתר רדיו קלאסיק ברומנית 2020
 [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://coolsound100.coolsound.ro/wp-content/uploads/2018/11/MihaiCosma_Muzica-romaneasca-in-perioada-celor-doua-razboaie-mondiale_2.pdf Mihai Cosma Muzica românească între cele două războaie mondiale] (מיכאי קוסמה – המוזיקה הרומנית בין מלחמות העולם)- 2018
 ביוגרפיה באתר הספרייה על שם וסילה א.אורקיה בגאלאץ
 ספרייה רוסית א-ז
 Musique, art, science, philosophie – הרצאה בפראג 1934
בתרגום מצרפתית לרומנית ועריכה של בוגדן רוסו
 תרגום לאנגלית של  קטע  משירו של מיכאי אמינסקו Luceafărul  (הילל בן שחר)
Правління רשימות היצירות לפסנתר  מאת קוקלין]

הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים רומנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מוזיקולוגים
קטגוריה:אסירים פוליטיים
קטגוריה:מתרגמים לאנגלית
קטגוריה:מתרגמים מרומנית
קטגוריה:מתרגמים מלטינית