מאראט ביסנגאלייב

מאראט ביסנגאלייב (בקזחית: Marat Bisenğaliev; נולד ב-15 במרץ 1962) הוא כנר ומנצח קזחי. הוא מנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של מערב קזחסטן והתזמורת הפילהרמונית הקזחית טוראן-עלם. הוא היה המנהל המוזיקלי המייסד של התזמורת הסימפונית של הודו. בנוסף, הוא המנהל של תחרות הכינור הבין-לאומית של אורל. את רוב זמנו הוא חי ועובד בבריטניה ובהודו.

ביוגרפייה
ביסנגאלייב נולד באלמטי שבקזחסטן. אביו סאמט הגיע מאורדה (מערב קזחסטן), ועבד בג'לאל-אבאד (קירגיזסטן), לפני שעבר לאלמטי כדי לעבוד ברובע הפיננסי טבר. אמו ארוהאן הייתה מורה מאסטרחן. שני הוריו עסקו במוזיקה כתחביב.

בשנת 1969 החל ביסנגאלייב את לימודי הכינור בבית הספר הרפובליקני התיכוני המיוחד למוזיקה ע"ש ק. בייסייטוב, וסיים את לימודיו ב-1979. הוא למד בקונסרבטוריון הממלכתי של אלמטי ע"ש קורמנגאזי בשנים 1979 עד 1981, ולאחר מכן המשיך ללימודים נוספים בקונסרבטוריון של מוסקבה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1988 בקונצרט סולו בו ביצע את הקונצ'רטו לכינור של בטהובן באולם הגדול של הקונסרבטוריון, יחד עם התזמורת הסימפונית הממלכתית האקדמית של רוסיה.

קריירה
בשנת 1989 הקים ביסנגאלייב תזמורת קאמרית בשם "אלטין-אלמה" באלמטי. באותה שנה הוזמן למסע הופעות באנגליה. באחד הקונצרטים ביצע מאראט את הקונצ'רטו לכינור מאת סיבליוס וקיבל שבחים על השחרור הרגשי ועומק הפרשנות שלו. דייוויד דנטון, מפיק מחברת התקליטים נקסוס, הציע לביסנגאלייב באותו יום חוזה להקלטת הרפרטואר הקונצרטי שלו. בשנים שלאחר מכן (1992–2008), הקליט ביסנגאלייב ארבעה עשר דיסקים עם חברות תקליטים מערביות כגון נקסוס, מרקו פולו, סוני, EMR, ובלאק בוקסינג.

ביסנגאלייב היה זוכה פרס בתחרות הבין-לאומית ע"ש באך בלייפציג בשנת 1988, ובשנת 1991 זכה בפרס הראשון בתחרות הבין-לאומית ניקנור זאבאלטה בספרד, וקיבל גם את פרס הווירטואוז המיוחד עבור הביצוע המצטיין ביותר בתחרות. בשנת 1995 נכתב ב"ניו יורק טיימס" כי ביסנגאלייב "אימץ לליבו סגנון נגינה שהיה סימן היכר של וירטואוזיות הכינור בראשית המאה".

במשך שלוש שנים, התגורר ביסנגאלייב בעיירה האנגלית הקטנה מאלברן הילס, ווסטרשייר (שם נולד המלחין האנגלי המפורסם אדוארד אלגר). הוא הוזמן לשם בתור "מוזיקאי תושב" ועבד במקביל כחוקר. הוא ביקר בספריות ובבתים הקשורים לאלגר, אסף את כל החומרים האפשריים אודותיו והקליט אנתולוגיה מלאה של יצירותיו. שני הדיסקים הראשונים באלבום זה הוקלטו ב-1999 וב-2001. למהדורה זו הוסיף הכנר דיסק שלישי, שהוקלט עם התזמורת הפילהרמונית של מערב קזחסטן ב-2010. לאחר מכן הוציא את האנתולוגיה המלאה של אלגר בביצועו, על גבי סט שלושה תקליטורים בשם "אלגר / אלגר" ב-2011. ביסנגאלייב הצהיר כי הוא רואה בכך את הישגו המשמעותי ביותר.

בשנת 2000 קיבל ביסנגאלייב את פרס טארלאן העצמאי מפלטינה ואת מדליית הכבוד הממשלתית בקזחסטן. ב-2003 ייסד את התזמורת הפילהרמונית של מערב קזחסטן.

ב-2006 הפך למנהל האמנותי של התזמורת הסימפונית של הודו, התזמורת המקצועית הראשונה מסוגה בהודו. ב-2010 הפך לחבר מנהלים ב-AAPRO (ברית תזמורות אזור אסיה והפסיפיק).
ב-2025 פרש ביסנגאלייב מתפקיד המנהל האמנותי של התזמורת.

בתגובה לסרט "בוראט", הזמין ביסנגאלייב סימפוניה בשם "זֶרֶה" (Zere) מארן ברון כהן, המנהל המוזיקלי של הסרט (ואחיו של כוכב "בוראט", סשה ברון כהן).

ביסנגאלייב נתן קונצרטים בלמעלה מ-35 מדינות והופיע עם תזמורות מפורסמות כגון הסינפוניה של נורת'רן, תזמורת הקונסרבטוריון הממלכתי ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה, תזמורת הרדיו הלאומית של פולין, התזמורת הפילהרמונית של ורשה והתזמורת הסימפונית הלאומית של אוקראינה. מאראט הופיע באולמות הקונצרטים היוקרתיים ביותר בעולם: קרנגי הול (ניו יורק), אלברט הול, ברביקן הול וויגמור הול (לונדון), (מנצ'סטר), (בלפסט), האולם הגדול של הקונסרבטוריון של מוסקבה ועוד.

 חייו האישיים 
בשנת 1990 עבר ביסנגאלייב לאנגליה ונישא לחלילנית הבריטית סטינה וילסון, חברה בתזמורת אופרה נורת' שבלידס. לזוג נולדה בת, ארוהאן גאלייבה (ילידת 1991), שהיא כיום אמנית מופיעה בעצמה וגם פעילת סביבה. המשפחה התגוררה באוטלי. לאחר גירושיו מווילסון, נישא ביסנגאלייב בשנית לצרפתייה ואסיליה. לזוג יש בת, שוראיי.

הם מתגוררים בעיירה הקטנה אוקספרינג שבדרום יורקשייר. יש לו גם בסיסי מגורים בכרתים, אלמטי, אורל, מומבאי וניו זילנד.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:קזחים
קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1962