מאי מסרי

מאי מסרי (נולדה ב-2 באפריל 1959) היא יוצרת סרטים, במאית ומפיקה פלסטינית. סרטיה הם בעיקר סרטים דוקומנטריים המתמקדים במאבקים של נשים וילדים החיים בשטחים הפלסטיניים הכבושים ובלבנון. היא זכתה ביותר מ-60 פרסים בינלאומיים על סרטיה והיא נחשבת לחלוצה בתעשיית הקולנוע המזרח תיכונית.

 ביוגרפיה 
מסרי נולדה בעמאן, ירדן, ב-2 באפריל 1959. היא בתם של מוניב מסרי ואנג'לה, אמריקאית מטקסס. היא בילתה את ילדותה המוקדמת בעמאן ושכם, ולאחר מכן עברה לביירות כשהייתה בכיתה א'. מסרי התחברה לפוליטיקה מוקדם בחייה דרך אביה, מוניב אל-מסרי. אביה היה חבר קרוב של מנהיגי אש"ף, כולל יאסר ערפאת וח'ליל אל-וזיר, אשר נהגו לבקר אותם לעיתים קרובות בביתם. לפוליטיקה היה תפקיד גדול במשפחתה, שכן אביה שימש כשר בממשלת ירדן בשנות ה-70.

בשנת 1976 היא ביקרה בברקלי, קליפורניה, שם השתתפה בהרצאה על תיאוריה קולנועית שריתקה אותה והובילה אותה ללמוד קולנוע. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו בשנת 1981 עם תואר ראשון בלימודי קולנוע. זמן קצר לאחר מכן, היא חזרה לביירות והחלה ליצור סרטים.

 קריירה 
בשנת 1977, בעת ביקור בביירות בחופשת הקיץ שלה מהקולג', פגשה מסרי את בעלה, הקולנוען הלבנוני המנוח ז'אן שמעון (1942–2017). השניים התחברו דרך אהבתם המשותפת לקולנוע וליכולתו להשפיע על חייהם של אנשים. לאחר מכן, מסרי חזרה לסן פרנסיסקו כדי לסיים את התואר שלה וחזרה לביירות בשנת 1981. בתקופה זו החלה הפלישה הישראלית ללבנון, ומסרי ושמעון נאלצו לנטוש פרויקט עליו עבדו. במקום זאת, באותו קיץ, השניים צילמו את האירועים בלבנון בתנאים מסוכנים, בהם השתמשו מאוחר יותר בסרטיהם "פרחי בר" (1986), "חלומות מושעים" (1992), "מתחת להריסות" (1983) ו"דור המלחמה" (1989). בשנת 1986, מסרי ושמעון נישאו והקימו את "נור הפקות". לזוג שתי בנות. ב-9 באוגוסט 2017, בעלה של מסרי, ז'אן שמעון, נפטר לאחר מאבק ממושך במחלת אלצהיימר. השותפות של השניים הובילה להפקתם של 15 סרטים בסך הכל, שכולם נתנו קול לסיפורים של אנשים החיים תחת קשיי המלחמה. עבודתם זוכה לשבחים על היותה לכלי לשינוי וליצירתיות שעליהם התחברו והיו אחריהם להשיג.

לאחר סרטם הראשון, "מתחת להריסות" (1983), רכשו מסרי ושמעון ציוד משלהם, שאפשר להם להפיק סרטים בתקציב נמוך בתנאים שלהם. הם התגוררו בפריז במשך שנה כדי ליצור קשרים מחוץ לתעשיית הקולנוע הערבית, ועל מנת שיוכלו להפיק ולהפיץ סרטים ברחבי העולם. פריצת הדרך הגדולה הגדולה של בני הזוג הייתה כאשר ה־BBC הפיק את הסרט הדוקומנטרי שלהם "דור המלחמה" ("War Generation") עבור הסדרה "Inside Story".

בשנת 2002 יצרה את הסרט "גבולות של חלומות ופחדים", העוקב אחר חייהן של שתי ילדות פלסטיניות בנות 14; האחת ממחנה הפליטים שתילה בביירות, והשניה ממחנה הפליטים דהיישה שליד בית לחם, ואחר הקשר המיוחד שנוצר ביניהן דרך האינטרנט. בעיתון הלבנוני "א-נהאר" נכתב על הסרט: "בכבוד, חמלה ופואטיות, מבטאת מאי מסרי בסרטה את המאבק להישרדות, מרידה, חלומות, ותקווה של עם הגולה מארצו".

בפברואר 2003 השתתפה בפסטיבל סרטים ישראלי-פלסטיני בפריז, במסגרתו נפגשו אנשי קולנוע ישראלים ופלסטינים.

בשנת 2015 ייצרה את הסרט "3000 לילות", בו מככבת השחקנית הישראלית ערבית מאיסה עבד אלהאדי, על אם פלסטינית צעירה שנאלצת לגדל את בנה בבית כלא ישראלי. מסרי הסבירה שהסרט שואב השראה מסיפורים אמיתיים והסבירה ש"הכלא הוא מטאפורה עוצמתית לחיי הפלסטינים"., עבורו היא קיבלה פרס כבוד בפסטיבל הסרטים אסנלר. והוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר. ב-2021 רכשה נטפליקס את הזכויות לסרט במסגרת רצועת סרטים פלסטינים שהשיקה.

 פילמוגרפיה 
סרטיה של מסרי מתמקדים בפלסטין ובמזרח התיכון וזכו בפרסים בפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם. סרטיה סובבים סביב חייהם של אנשים רגילים החיים בתקופות מתוחות של סכסוך וכיצד הם מצליחים לשמור על אנושיותם, אל מול המציאות של מצבם הקשה. סרטיה שואפים ללכוד אותנטיות וכתוצאה מכך לספר סיפור שונה מהדה-הומניזציה הסטריאוטיפית והזלזול בזכויות הפלסטינים המתוארים בשיח השולט במערב.
 מתחת להריסות (1983)
 פרחי בר: נשות דרום לבנון (1986)
 דור המלחמה (1989)
 ילדי האש (1990)
 חלומות מושעים (1992)
 חנאן אשראווי: אישה בת זמנה (1995)
 ילדי שתילה (1998)
 גבולות החלומות והפחדים (2001)
 יומני ביירות (2006)
 33 ימים (2007)
 3000 לילות (2015)
 ביירות: עין הסערה (2021)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע פלסטינים
קטגוריה:במאיות קולנוע פלסטיניות
קטגוריה:ילידי 1959