נחמיה בן יעקב הכהן

נחמיה חי בן יעקב הכהן (המאה ה-18) היה רב בפרארה שהמיר דתו לנצרות.

שנותיו הראשונות
רבי משה ישראל, בעל ספר "משאת משה", שיבח מאוד את נחמיה הכהן, על מידת הכנסת אורחים שמו, ובעיקר על לימוד תורתו.

כמו כן רבי אביעד שר שלום באזילה בספרו "אמונת חכמים" ראה לנכון להביא דברי תורה בשמו של נחמיה הכהן בשני מקומות בספרו (בפרק כ"ד ובפרק כ"ט), כמו גם לבקש הסכמתו על הספר. ההסכמה נכתבה ביום שני, ח' בחשוון ה'ת"ץ (31 באוקטובר 1729).

באותה שנה (ה'ת"ץ) חתם נחמיה על שטר התחייבות, בו קיבל עליו רמח"ל לסלק את ידיו מהפצת כתביו בקבלה.

ההמרה וסיבתה
נחמיה הכהן התנצר בשנת ה'תצ"ה (1734/1735), ושמו הנוצרי נקרא גיובני ט. רופיני.

על סיבת המרתו, כותב שד"ל: 

ישעיהו זנה סבור ש"שמועה" זאת על נחמיה שהמיר דתו בגלל עסקי נשים אינה נכונה, אלא 

לעומת זאת, יעקב שמואל שפיגל מנסה להוכיח שהשמועה שכתב שד"ל היא יותר מאשר שמועה גרידא, ולא כפי שטען זנה שזו אגדה, אם כי שפיגל מודה כי בעל דין יכול לחלוק על כך.

שפיגל גם מציין לאחד ממאמריו של ססיל רות, שם מובא (בשם ספר בשפה האיטלקית, בו נכתבו תולדות הקהילה היהודית בפרארה) כי נחמיה הוטבל לנצרות עם בנו ושלוש בנותיו מחמת .

בלבול בין כמה אנשים בשם "נחמיה כהן"
מלבד נחמיה בן יעקב הכהן, מונה ישעיהו זנה לא פחות מעוד שני "נחמיה כהן" שחיו בפרארה באותה תקופה, וכי לא תמיד נזהרו החוקרים להפריד ביניהם. והם:
רבי נחמיה בן ברוך הכהן
נחמיה חי בן משה הכהן, עשיר שביתו היה פתוח לרווחה לרבנים יצחק למפרונטי וישעיהו באסאן.

הערות שוליים

קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:פרארה: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-18