מיומנו של ישראלי שפוי

מיומנו של ישראלי שפוי הוא מופע יחיד סאטירי המבוסס על הספר "תוגת הישראליות" מאת דורון רוזנבלום, ועובד לבמה על ידי יוסי בנאי ובכיכובו.

המופע ממוסגר בתור תרגיל טיפולי בהצעתו של הפסיכולוג של בנאי לאחר שלקה ב"תוגת הישראליות", בטענה שייטב לו אילו ידבר על הפחדים והחששות שלו. בנאי מגולל בפני הקהל את דעותיו על אירועי השעה וכן משתף אותם בסיפורים מחייו, המייצגים אמירות סאטיריות על החברה והמצב הישראלי.

המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון בית ליסין ב-7 בדצמבר 2001, בעת האינתיפאדה השנייה, ואף מתייחס אליה במוצהר. שנה לאחר מכן, המחזה תועד על ידי טלעד ושודר בערוץ 2.

 חלקי המופע 

 המחלה - מבוא למופע, בו בנאי מסביר לקהל כי הוא מעלה את המופע בעצת הפסיכולוג שלו. הוא מתאר כיצד הוא סבל מתסמינים משונים במשך שנים רבות, עד שאובחן סופית ב"תוגת הישראליות - אהבת מולדת בלתי רציונלית ומזוכיזם פרמננטי", ולמרות זאת הוא מתעקש לקרוא לעצמו "ישראלי שפוי".
 שלום בר קיימא - בנאי מונה ערים ויישובים שלדעתו הם חסרי חשיבות ומוכן לוותר עליהם תמורת "שלום בר קיימא", אך מהר מאוד הוא מוצא עצמו מוותר על עוד ועוד שטחים, עד לרמת הרחוב והבניין. בסופו של דבר בנאי נכנע ומוותר על כל המדינה, חוץ מעל הנסיעות לחו"ל והדיוטי פרי.
 ההתבטאות - מערכון המבקר את התקשורת בעזרת אמרה אומללה של סגן שר נידח שאמר ש"לא ייתכן שיסתמו לו את הפה כמו במשטר הנאצי". בנאי מתאר כיצד האמרה חוזרת על עצמה בכל מדיום תקשורתי, שעה אחר שעה, עד שסגן השר מתנצל וכולם מחכים "להתבטאות של מחר".
 סופר-פארם - בנאי מגולל את חווית הקנייה המייאשת שלו בסניף "סופר-פארם". כל שרצה היה לקנות אקמול פשוט, אך במהרה דעתו מוסחת על ידי מגוון המוצרים החדישים, מבצעי מועדון וצוות אדיש, שרק רוצה שיקנה שמנים וסבונים.
 שדרוגים - מערכון המבקר את השבחים המוגזמים המוערפים על אנשים שעשו את המינימום הנדרש מהם, ועל ה"שדרוגים" שנותנים לעצמם בעלי מקצוע ללא סיבה הגיונית, ובלי התקדמות אמיתית.
 מסעדת "קיקיאקי" - בנאי מספר כיצד ניסה לברוח מעט מהמצב על ידי אכילה במסעדה אופנתית חדשה בתל אביב, ונתקל במקום זאת בתנאים הזויים ובשאלות חוזרות ונשנות על פיגועים מעובדי המסעדה.
 תנו לצה"ל לנצח - בנאי מתאר שיחה שערך עם חברו קרופניק, בה החבר הביע את תסכולו מכך שצה"ל לא המשיך וכבש את מדינות ערב במלחמת ששת הימים. קרופניק מזלזל בכוחן של מדינות העולם ומתאר איך ישראל הייתה כובשת את העולם כולו אילו היו "נותנים לצה"ל לנצח".
 חלום שוודי - בנאי מספר שחלם על חיים חלופיים, בהם הוא שוודי יפה תואר שעובד באו"ם. אט אט הוא מגלה שהחיים בשוודיה חסרי חשיבות, ריגושים או טעם, ומייחל לחזור חזרה לחייו בארץ.
 שש בערב - סצנת הסיום הדרמטית של המופע. בנאי מתענג על שעת הערב המוקדמת, ומתאר בפיוטיות כיצד היא השעה היחידה ביום בה קיימים שקט ושגרה, "כאילו יש חיים ישראלים נורמלים". בנאי מאיץ בקהל לאחוז ולהתענג על השעה הזו כמה שיותר, כי "כבר בשעה שבע, אנחנו עלולים להתגעגע אליה מאוד".

 קישורים חיצוניים 





 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראל: סאטירה
קטגוריה:מחזות סאטיריים
קטגוריה:יוסי בנאי