הנס בקלר

הנס בקלר (גרמנית: Hans Böckler, נולד ב-26 בפברואר 1875 - נפטר ב-16 בפברואר 1951) היה פוליטיקאי גרמני ומנהיג איגוד מקצועי הנחשב לדמות מרכזית בהתחדשות האיגודים המקצועיים בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. כהן כנשיא הראשון של קונפדרציית האיגודים המקצועיים בגרמניה (DGB).

שנותיו המוקדמות
בקלר נולד ב־26 בפברואר 1875 בעיירה טראוצקירכן , סמוך לנויסטאדט אן דר אייש , וגדל במשפחה דלת אמצעים. כאשר אביו נפטר בשנת 1888, הוא עזב את בית הספר והחל לעבוד כשוליה לרקען זהב כדי לפרנס את משפחתו. בשנת 1894 הצטרף למפלגה הסוציאל־דמוקרטית של גרמניה (SPD) ולאיגוד עובדי המתכת הגרמני.

בשנים 1914–1915 גויס ונלחם בקלר במלחמת העולם הראשונה. הוא נפצע קשה ושוחרר מהצבא. עד סוף המלחמה עבד עבור האיגודים בדנציג, קטוביץ וזיגן. בין השנים 1924–1926 כיהן כחבר מועצת העיר קלן מטעם ה-SPD, ובשנת 1928 נבחר לרייכסטאג, שבו כיהן עד פיזורו ב-1933.

מלחמת העולם השנייה ולאחריה
לאחר כישלון ניסיון ההתנקשות בהיטלר ב־20 ביולי 1944, נאלץ בקלר להסתתר, משום שהיו לו קשרים עם חוגי ההתנגדות בתנועת העבודה שסבבו את וילהלם לויגשנר, שהוצא להורג בעקבות ניסיון ההתנקשות.

בשנת 1945 היה בקלר דמות מרכזית בארגון מחדש של האיגודים המקצועיים באזור הכיבוש הבריטי של גרמניה.  הוא נבחר לחבר בפרלמנט של מדינת נורדריין-וסטפאליה.

באפריל 1947 התאחדו כמה איגודים להקמת Gewerkschaftsbund in der britischen Besatzungszone ("איגוד האיגודים באזור הכיבוש הבריטי") ובקלר נבחר לנשיאו. בשנת 1949 נבחר לנשיא הראשון של קונפדרציית האיגודים המקצועיים הגרמנית (DGB).

בשנת 1949 יזם בקלר את פרויקט הבנייה הציבורית הראשון והגדול ביותר במערב גרמניה – תוכנית ERP המיוחדת ל"בניית 10,000 דירות עבור עקורים". התוכנית יושמה במדינת שלזוויג-הולשטיין, בסיוע כספי מתוכנית מרשל. הודות לקשריו ההדוקים עם אנשי איגודים אמריקנים – ובראשם הארווי ו. בראון, שכיהן מאז 1949 כמנהל משרד העבודה בממשל האמריקני בגרמניה – התאפשר ביצוע מהיר ומוצלח של התוכנית בתמיכה אמריקנית.

ב־25 בינואר 1951, שלושה שבועות לפני מותו, חתם בקלר על הסכם עם הקנצלר הגרמני קונרד אדנאואר, שהסדיר השתתפות מלאה של עובדים בתהליכי קבלת ההחלטות בענפי הפחם והפלדה (דמוקרטיה תעשייתית). בקלר מת ב־16 בפברואר 1951, בגיל 75, מהתקף לב בדיסלדורף. הוא נקבר בבית הקברות מלטן (Melaten-Friedhof) בקלן.

חיים אישיים
היה נשוי מאז 1899 למגדלנה ברברה לבית מילר.

הנצחה
על קברו של בקלר מצבה בדמות גלגל שיניים, מסמלי תנועת הפועלים הגרמנית, ועליה ציטוט משירו של גאורג הרווג: "כל הגלגלים עומדים מלכת, כשזרועך האיתנה חפצה בכך" (Alle Räder stehen still, wenn dein starker Arm es will). את המצבה יצר הפסל לודוויג גיס.

פסל לזכרו מוצב על בית העירייה בקלן לצד דמותו של  קונרד אדנאואר. מספר רחובות וכיכרות נקראו על שמו, וכן פארק בברלין. הוציא הדואר הגרמני בולים לזכרו.

קרן הנס בקלר
לאחר מותו של בקלר בשנת 1954, הקימו האיגודים המקצועיים בתחום המתכת והכרייה את 'חברת הנס בקלר לקידום שיתוף עובדים בקבלת החלטות בתיאוריה ובמעשה', חברה לתועלת הציבור שמטרתה הייתה להכשיר ולפתח את הניסיון והידע המקצועי בתחום הדמוקרטיה התעשייתית. באותה שנה הקימה קונפדרציית האיגודים קרן נוספת שעניינה קידום שיתוף עובדים בתהליכי קבלת החלטות. 

ב-1977 אוחדו שני הגופים, והוקמה קרן הנס בקלר, הפעילה עד היום ומצוייה בבעלות קונפדרציית האיגודים המקצועיים. בשנת 1996 אוחד לתוך הקרן גם המכון לחקר הכלכלה והחברה שנוסד על ידי האיגודים המקצועיים בשנת 1946. מושב הקרן נמצא בדיסלדורף, והיא מפעילה כמה מכוני מחקר ומפרסמת מגוון ספרים, כתבי עת וניירות עבודה. בנוסף, הקרן מעניקה מלגות ומספקת לסטודנטים אפשרויות התמחות, במימון ממשלת גרמניה.

בשנים 1980–2001 העניקה הקרן, בשיתוף עם קונפדרציית האיגודים המקצועיים הגרמנית, את פרס הנס בקלר. הפרס הוענק מדי שנה ליחידים או לארגונים על הישגים בשיפור תנאי העבודה והחיים של עובדים ובני משפחותיהם, ועל קידום הלכידות והסולידריות החברתית.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:פעילים בארגוני עובדים
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1875
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1951