שחאתה הארון

שַחַאתֶה הַארוֹן (או שחתה הרון, בערבית: شحاتة هارون; 1920 – מרץ 2001) היה יהודי מצרי, עורך דין, סופר ואיש שמאל רדיקלי, שהתנגד לפוליטיקה הציונית ולמדינת ישראל. היה בין היהודים המעטים במצרים שבחרו להישאר במדינה לאחר הקמתה של ישראל, והקדיש את מרצו למאבק רעיוני ופוליטי נגד הפוליטיקה הציונית והכיבוש הישראלי.

 ביוגרפיה 
הארון נולד בקהיר למשפחה יהודית מצרית ממוצא סורי. אבותיו היגרו למצרים במאה ה-19. אביו, "ח'וואגה הארון", עבד כאיש מכירות בחנות האופנה והבגדים סיקורל. הוא למד בבית הספר קתולי ומשפטים באוניברסיטת קהיר (אז נקרא אוניברסיטת "פואד הראשון") והוסמך כעורך דין. בצעירותו, הצטרף לתנועה השמאלנית והפך לפעיל בולט במאבק נגד הקולוניאליזם והאימפריאליזם.

במהלך שנות ה-40 וה-50, הארון היה מעורב בפעילות פוליטית אינטנסיבית. הוא היה חבר ב"תנועה הקומוניסטית המצרית" והקים את "הליגה היהודית למאבק נגד הציונות" יחד עם יהודים מצריים נוספים. בשנת 1963, הצטרף ל"الاتحاد الاشتراكي العربي" (הפדרציה הסוציאליסטית הערבית), וב-1976 היה בין המייסדים של "حزب التجمع الوطني التقدمي الوحدوي" (המפלגה הלאומית המאוחדת).

 התנגדות לפוליטיקה הציונית 
הארון התנגד נחרצות לציונות ולמדינת ישראל. הוא טען כי הציונות היא "תנועה קולוניאליסטית" שנולדה באירופה והובאה למזרח התיכון על ידי המעצמות הקולוניאליסטיות. בניגוד ליהודים באירופה, שחיו תחת שלטון נוצרי, טוען שחאתה כי יהודי המזרח הערבי חיו בשוויון ובשלווה תחת שלטון האסלאם. הוא ראה את הציונות כגורם מפלג ומזיק לחברה הערבית והיהודית כאחד.

בשנת 1979, בעקבות חתימת הסכמי קמפ דייוויד, התנגד שחאתה להסכם וראה בו "בגידה באינטרסים של מצרים והפלסטינים". הוא אף נעצר בשל התנגדותו להסכם.

 מאבקים פוליטיים ומעצרים 
הארון נעצר מספר פעמים במהלך הקריירה הפוליטית שלו. המעצר הראשון היה בשנת 1946, תחת שלטון המלוכה במצרים. בשנת 1975, נעצר בשל מאמר שכתב המביע תמיכתו במעורבות פוליטית רחבה של כל אזרח, ללא קשר לדתו או גזעו. בשנת 1977, נעצר שוב בעקבות "انتفاضة الخبز" (מרד הלחם). בשנת 1979, נעצר בשל התנגדותו להסכמת קמפ דייוויד.

 ספרו "יהודי בקהיר" 
בשנת 1987, פרסם הארון את ספרו היחיד, "يهودي في القاهرة" ("יהודי בקהיר"), שבו תיאר את חייו, את המאבק הפוליטי שלו ואת עמדותיו בנושאים שונים. הספר כולל מאמרים, נאומים וראיונות, ומציג את השקפת עולמו השמאלנית והאנטי-ציונית. הוא השתמש בספר כדי להציג את נקודת המבט של יהודי מצרי שלא נכנע ללחצי ההגירה וההשתלבות במדינה הציונית.

 מותו ומורשתו 
הארון נפטר במרץ 2001 ממחלת אלצהיימר. הוא הותיר אחריו מורשת של התנגדות אידאולוגית ופוליטית לפוליטיקה הציונית, והיה בין הדמויות הבולטות במאבק השמאלי במצרים.הספר "יהודי בקהיר" נחשב לתיעוד חשוב של חוויות היהודים במצרים ושל המאבק הפוליטי במדינה.

חיים אישיים
שחאתה הארון הוא סבו של השחקן המצרי כרים קאסם, שאימו מגדה הארון, בתו של שחאתה, היא מנהיגת קהילת יהדות מצרים ההולכת ונעלמת. בתו הבכורה מונה נפטרה בילדותה, כאשר בשנות ה-50 חלתה במחלת דם קשה והיה צורך לשלוח אותה לפריז. שחאתה לא יצא אליה לפריז כיוון שהובהר לו משלטונות מצרים שאם יצא מהמדינה לא יוכל לשוב. שתי בנותיו האחרות לא ידעו על קיומה של מונה עד גיל 15. בהמשך, מאג'דה נישאה לרופא קתולי ממוצא איטלקי, ונאדיה נישאה למצרי מוסלמי. על כך נקרא ביתו של שחאתה "תחנת מצרים" בשל הגיוון הדתי והתרבותי של ביתו.

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:יהודים מצרים
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2001