המצור על בלגרד (1521)

המצור על בלגרד (בסרבית: Nándorfehérvár ostroma) בשנת 1521 הוא אירוע שהתרחש כתוצאה מהמתקפה העות'מאנית השלישית הגדולה על המעוז ההונגרי הזה במסגרת מלחמות הונגריה-האימפריה העות'מאנית בתקופת ההתפשטות הגדולה ביותר של האימפריה העות'מאנית מערבה. הסולטאן העות'מאני סולימאן הראשון פתח במסע צבאי באמצע מאי 1521. המדינה ההונגרית הייתה במצב של כאוס ולא יכלה להתמודד ביעילות עם צבא האימפריה העות'מאנית.

 רקע 
בתחילה, איש, כולל הסולטאן, לא ידע מהי מטרת המסע. חאין אחמט פאשה, יריבו של פירי מהמט פאשה, שהיה מעורב מאוחר יותר בהדחתו של פירי מתפקיד הווזיר הגדול, הציע לכבוש תחילה את שאבאץ, לאחר מכן לחצות את נהר סאווה ולתקוף את בודה. פירי טען שאם לא יכבשו את בלגרד לפני תקיפת הבירה ההונגרית בודה, ההונגרים עלולים לחסום אותם בדרכם חזרה לבלגרד. הסולטאן העדיף את תוכניתו של אחמט, אך במקביל אפשר לפירי לצור על בלגרד עם חלק קטן מהצבא. הסולטאן כבש את שאבאץ, בעוד פירי כבש את מבצר זמון.

 הקרב 
לאחר מכן הורה הסולטאן לפירי להסיר את המצור על בלגרד ולהצטרף לעיקר הצבא, שכן הוא החל לבנות גשר לחציית נהר הסאווה. עם זאת, פירי, שכבש את זמון וצר על בלגרד עם חלק קטן מהצבא, סירב להסיר את המצור. מוסטפא עלי התלונן שהסולטאן לא בירך את פירי על כיבוש זמון, ורואה באחמט את האחראי להחלטה זו; עם זאת, סביר יותר שהסולטאן באמת נזקק לכל הכוחות כדי להתכונן לתקיפת בודה. לאחר מכן, הניסיון לחצות את הסאווה נכשל. הסאווה עלתה על גדותיה, עד כדי כך שהיה בלתי אפשרי לחצות את הגשר לצד השני. הסולטאן הודיע לפירי שהם יצטרפו אליו בקרוב. יחד, הם כבשו את העיר, שנכבשה סופית ב-24 באוגוסט. בעוד שבשאבאץ הטורקים טבחו בכל המגנים, בבלגרד כ-70 מתוך 700 מגנים שרדו. סולימאן חס על חייהם. עם זאת, רוב התושבים הסרבים גורשו לקונסטנטינופול.

נפילת בלגרד הראתה את חוסר היכולת של השלטונות ההונגריים להתנגד למדיניות ההתפשטות של האימפריה העות'מאנית, שהראתה את עליונותה בקרב מוהאץ' ב-1526. לאחר התבוסה והתמוטטות הונגריה, מנהיג המאבק הנוצרי נגד החדירה העות'מאנית לאירופה היה מלוכת הבסבורג, שכללה את הונגריה. בלגרד חזרה לשליטה נוצרית רק ב-1688, כאשר מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה כבש אותה עבור אוסטריה.

 לאחר הקרב 
כאשר סלים הראשון מת ב-1520, בנו סולימאן הפך לסולטאן של האימפריה העות'מאנית. לעומת זאת, ממלכת הונגריה הייתה כמעט בחורבן. האצולה ההונגרית הייתה מפולגת למפלגות רבות, ובלי ממשל מרכזי חזק, היא לא יכלה להתאחד להגנת המדינה. לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה הוחלש על ידי סכסוכים רבים. האצולה הנמוכה התנגשה עם האצולה הגבוהה וחוגי החצר, וויווד טרנסילבניה, יאנוש הראשון זאפויה, אחד מהאצילים העשירים ביותר בתקופתו, ייצג התנגדות גלויה למשטר החלש ממילא של המלך לואי השני. הפלג שתמך בוויווד טרנסילבניה היה בסכסוך מתמיד עם חוגי החצר. המלך עצמו היה דמות חסרת כוח בידי מקורביו השאפתניים. לעיתים קרובות לא היה לו כסף לקיומו שלו. בנסיבות כאלה, לא ניתן היה לחזק את מערכת ההגנה בגבול הדרומי ולבצע מסעות צבאיים כלשהם.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 
 הערות שוליים 

 ביבליוגרפיה 






קטגוריה:מלחמות האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:הונגריה: קרבות
קטגוריה:בלגרד: היסטוריה
קטגוריה:סרביה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: קרבות
קטגוריה:1521