הסכם חמאס–ישראל (אוקטובר 2025)

הסכם חמאס–ישראל הוא הסכם בין מדינת ישראל לארגון הטרור הפלסטיני חמאס שנחתם ב-9 באוקטובר 2025 בשארם א-שייח', בתיווכן של ארצות הברית, מצרים, קטר וטורקיה, במסגרת השלב הראשון של תוכנית 21 הנקודות של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.

תנאי ההסכם כוללים את שחרורם והשבתם של כל החטופים הישראלים ממתקפת שבעה באוקטובר, שחרור של מאות אסירים ביטחוניים פלסטינים, כולל מורשעים ברצח, הפסקת הלחימה ונסיגה ישראלית לגבולות מוסכמים בתוך הרצועה, והכנסת סיוע הומניטרי מוגבר לרצועת עזה.

ההסכם נחתם במצרים לאחר משא ומתן בין נציגי ישראל וחמאס בתיווכן של ארצות הברית, מצרים, קטר וטורקיה בשארם א-שייח' שבדרום חצי האי סיני. ההגעה להסכמות לגבי השלב הראשון של ההסכם והכנה לקראת חתימת הצדדים, הוכרזה על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ב-9 באוקטובר. בשעות הצהריים באותו היום נחתם ההסכם בשארם, תוך הבהרה שייכנס לתוקף רק לאחר אישור הקבינט והממשלה בישראל מאוחר יותר באותו היום.

לפנות בוקר ב-10 באוקטובר אישרה ממשלת ישראל את ההסכם. השרים שהתנגדו היו בצלאל סמוטריץ' ואורית סטרוק מהציונות הדתית, וכל שרי עוצמה יהודית.

כחלק מההסכם שנחתם בין ישראל לחמאס, ישראל התחייבה תוך 24 שעות מרגע אישור ההסכם בממשלה לסגת לקווים שסוכמו בתוך גבולות הרצועה כאשר 53% משטחי הרצועה יישאר בשליטת כוחות צה"ל, וחמאס התחייב לשחרר את כל החטופים החיים והמתים שהוא מחזיק תוך 72 שעות מרגע סיום נסיגת כוחות צה"ל אל הקווים שסוכמו.

בשל טענת חמאס כי אינו יכול למצוא את כל גופות החטופים, יוקם כוח בין-לאומי בהובלת ארצות הברית, קטר ומצרים שיסייע במציאתם ובהבאתם לקבורה בישראל.

מטה משפחות החטופים הודיע כי "ההסכם לא מייצר את הוודאות הנדרשת להשבת כל החללים. המאבק לא תם. יש לעגן את השבת החטוף האחרון בהסכם תוך יצירת מנופי לחץ משמעותיים יותר על חמאס".

ב-10 באוקטובר בשעה 12 בצהריים השלים צה"ל את הנסיגה לקווים שסוכמו. ב-13 באוקטובר בבוקר שחרר חמאס את כל החטופים החיים, ובין 13 באוקטובר ל-26 בינואר הושבו כל 28 גופות החטופים.

 רקע 

בטבח שבעה באוקטובר 2023 חטפו מחבלים פלסטינים משטח ישראל לרצועת עזה 251 אנשים, בהם אזרחים, חיילים, תייר, סטודנטים זרים ועובדים זרים. באותו יום הכריזה ממשלת ישראל על מלחמת חרבות ברזל, שאחת ממטרותיה המוצהרות הייתה השבת החטופים.

כחודש וחצי לאחר הטבח והחטיפה, בנובמבר 2023, נחתמה בין ישראל לחמאס עסקת שחרור חטופים ראשונה, במסגרתה שוחררו 80 ישראלים תמורת שחרור 240 אסירים פלסטינים. בנוסף לתנאי העסקה, שוחררו במאמצים דיפלומטיים בין-לאומיים ישראלי אחד בעל אזרחות רוסית, 23 אזרחים תאילנדים שעבדו בחקלאות באזור, ופיליפיני אחד שעבד בסיעוד, כולם נחטפו מישראל. לאחר העסקה הראשונה נותרו בידי חמאס 139 חטופים שנחטפו בשבעה באוקטובר.

בינואר 2025, נחתמה בין ישראל לחמאס עסקת שחרור חטופים שנייה במסגרתה שוחררו 30 חטופים חיים, כולל שניים שנחטפו לפני המלחמה, ושמונה חטופים מתים (שבעה מהם נרצחו בשבי ואחד נרצח בשבעה באוקטובר). בתמורה שחררה ישראל 1,667 אסירים פלסטינים, מהם 139 מחבלים שנידונו למאסר עולם ו-62 נשים.

לאחר שהעסקה של ינואר 2025 לא המשיכה לשלב ב', הפסקת האש תמה ובמרץ 2025 ישראל חזרה להילחם בעזה. במקביל ללחימה, נמשכו המאמצים להביא לעסקה חדשה, חלקית או מלאה, המוסכמת על הצדדים. במאי 2025 שחרר חמאס את החייל עידן אלכסנדר כמחווה לאמריקאים. בנוסף הצליח צה"ל לחלץ את גופותיהם של עשרה חטופים שנרצחו לאחר חטיפתם כולל גופת מפקד טנק שנפל בקרב מול מחבלי חמאס ב-7 באוקטובר.

טרם עסקת שחרור החטופים השלישית במסגרת הסכם זה, הוחזקו ברצועת עזה 48 חטופים, מתוכם 20 חטופים בחיים ושניים שהיה קיים חשש כבד לחייהם.

ההסכם שנחתם באוקטובר 2025 מהווה את השלב הראשון של תוכנית 21 הנקודות של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, לסיום מלחמת חרבות ברזל.

 פרטי ההסכם 
ממוזער|ההסכם חתום על ידי הצדדים
ממוזער|מזכיר המדינה של ארצות הברית מרקו רוביו מעדכן את הנשיא דונלד טראמפ על חתימת ההסכם
ההסכם שנחתם בין ישראל לחמאס מוגדר כצעדים למימוש תוכניתו של הנשיא טראמפ לסיום כולל של המלחמה בעזה וכולל התחייבויות של הצדדים להסכם:
 מדינת ישראל התחייבה לסגת לקווים שסוכמו בתוך הרצועה המכונים "הקו הצהוב", תוך 24 שעות מרגע אישור ההסכם בממשלה, כאשר 53% משטחי הרצועה יישארו בשליטת כוחות צה"ל. צה"ל לא ישוב לאזורים מהם נסוג, כל עוד חמאס מיישם את ההסכם במלואו. כן התחייבה לשחרר 250 מחבלים המרצים עונש מאסר עולם ועוד 1,700 עזתים שנעצרו אחרי 7 באוקטובר 2023, כולל כל הנשים והילדים שנעצרו בהקשר זה. על כל גופת חטוף ישראלי שמוחזרת, ישראל התחייבה לשחרר 15 גופות של פלסטינים. וכן התחייבה ישראל להפסקת הלחימה ברצועת עזה בהתאם לתוכנית 21 הנקודות.
 החמאס התחייב תוך 72 שעות מהרגע שישראל תיסוג לקווים שסוכמו, להחזיר את כל החטופים – החיים וכן את שרידי החטופים המתים שברשותו. חילופי החטופים והאסירים ייעשו בהתאם למנגנון שיוסכם עליו באמצעות המתווכים ובאמצעות הצלב האדום, ללא כל טקסים פומביים או סיקור תקשורתי.
 הוסכמה התחלה מיידית של כניסה מלאה של סיוע הומניטרי וסעד לכל הפחות בהתאם להסכם מ-19 בינואר 2025 בנוגע לסיוע הומניטרי.
 מייד עם השלמת הנסיגה על ידי צה"ל, יחל חמאס בחקירת מצב החטופים ויאסוף את כל המידע הנוגע להם. חמאס יספק משוב וממצאים באמצעות מנגנון שיתוף המידע. ישראל תספק מידע על האסירים והעצורים הפלסטינים מרצועת עזה המוחזקים בישראל.
 יוקם מנגנון לשיתוף מידע בין שני הצדדים באמצעות המתווכים והצלב האדום, להחלפת מידע ומודיעין על כל חטוף או שרידי חטופים שלא אותרו בתוך 72 השעות, או על שרידי עזתים המוחזקים בידי ישראל. המנגנון יבטיח ששרידיהם של כל החטופים יוצאו מעזה ויוחזרו במלואם ובבטחה. חמאס יפעיל מאמץ מרבי להבטיח את מילוין המלא של התחייבויות אלה בהקדם האפשרי.
 יוקם כוח משימה למעקב שיורכב מנציגי ארצות הברית, קטר, מצרים, טורקיה ומדינות נוספות שיוסכמו על ידי הצדדים.

 שחרור המחבלים 

במסגרת ההסכם שחררה מדינת ישראל מעל 250 מחבלים המרצים עונש מאסר עולם, מתוכם 168 שהורשעו ברצח ישירות, ועוד 1,700 עזתים שנעצרו בתמרון הקרקעי ברצועת עזה לאחר הטבח, כולל כל הנשים והקטינים שנעצרו בהקשר זה.

בין המשוחררים רבים משויכים לארגוני טרור, רובם לפת"ח ולחמאס, ומיעוטם לג'יהאד האסלאמי. הם נכלאו בישראל על שורה רחבה של עבירות ביטחוניות, בהן: גרימת מוות בכוונה, ירי לעבר אנשים, ניסיון לרצח, החזקת נשק, חברות בארגון לא מוכר, קשר לביצוע פשע, אימונים צבאיים, עבירות כלפי המשפט, רצח, שוד בנסיבות חמורות, יידוי אבנים, איומים, ייצור אמצעי לחימה, התפרצות לבית מגורים, שוחד, הצתה, זריקת פצצה, הנחת מטען חבלה, שהייה בלתי חוקית, הכשלת שוטר, גרימת נזק לרכוש, ורבות נוספות.

 יישום ההסכם 
ממוזער|"מתן חוזר הביתה", כיכר החטופים והנעדרים
ממוזער|החטוף המשוחרר שגב כלפון על מסוק של צה"ל אחרי ששוחרר משבי חמאס.
ממוזער|החטוף המשוחרר, נמרוד כהן, מתאחד עם משפחתו במחנה רעים, 13 באוקטובר 2025

 נסיגה ישראלית 
ב-10 באוקטובר, במסגרת הסכם הפסקת האש, פתח צה"ל במבצע אור הברזל, במסגרתו אסף ציוד מבסיסים שהקים במסדרון נצרים. בהמשך מטוסי חיל האוויר הישראלי הפציצו חלק מהבסיסים, בעוד בסיסים אחרים נשרפו על ידי חיילי צה"ל שפעלו באזור. זמן קצר לאחר מכן, עם תחילת הבוקר, נסוג צה"ל מהאזורים בעיר עזה שנכבשו על ידיו במסגרת מבצע מרכבות גדעון ב'; במקביל חטיבות 7, 188 ועציוני עזבו את הרצועה. עד השעה 12:00 הנסיגה הושלמה וצה"ל הגיע לקו הנסיגה הראשון בהתאם להסכם. צה"ל כינה את הנסיגה "מבצע אור ברזל".

 שחרור החטופים החיים 
ב-13 באוקטובר, כ"א בתשרי ה'תשפ"ו, חמאס שחרר את כל החטופים החיים.
בפעימה הראשונה באותו היום, סביב השעה 8 בבוקר, העביר חמאס לידי הצלב האדום בעיר עזה 7 חטופים: אלון אהל, גלי ברמן ואחיו זיו ברמן, גיא גלבוע דלאל, איתן מור, עמרי מירן והחייל מתן אנגרסט. בעת המסירה, כלל החטופים עמדו על רגליהם. בשעה 09:00 חבר הצלב האדום לכוחות צה"ל, והעביר לחזקתם את החטופים.

בפעימה השנייה באותו יום, סביב השעה 10 וחצי בבוקר, העביר חמאס לידי הצלב האדום בעיר חאן יונס 13 חטופים חיים נוספים: יוסף חיים אוחנה, אבינתן אור, אלקנה בוחבוט, אביתר דוד, איתן הורן, שגב כלפון, מתן צנגאוקר, אריאל קוניו ואחיו דוד קוניו והחיילים רום ברסלבסקי, נמרוד כהן, בר קופרשטיין ומקסים הרקין. גם חטופים אלו עמדו כולם על רגליהם בעת מסירתם לאנשי הצלב האדום. בשעה 11:40 חבר הצלב האדום לכוחות צה"ל והעביר לחזקתם את החטופים. השם שניתן בצה"ל למבצע להשבת וקליטת החטופים היה "מבצע שבים לגבולם".

 שחרור המחבלים 
ישראל ביצעה את מחויבותה לשחרור מחבלים ב-13 באוקטובר, כששחררה 1,968 מחבלים ליהודה, שומרון, מזרח ירושלים, רצועת עזה או למדינות אחרות. המחבלים ששוחררו שנעצרו לאחר הטבח ומספר מחבלים "כבדים" שוחררו לרצועת עזה יחד מכלא קציעות, בשיירה של 40 אוטובוסים, שלוותה על ידי יותר מ-200 רכבי שב"ס ורכבי אבטחה, במבצע שנוהל על ידי נציב שב"ס קובי יעקובי. את השיירה הוביל מח"ט פארן, והיא אובטחה על ידי כוחות של יחידת מצדה, מתפ"א ומשמר הגבול. כשנכנסה השיירה לרצועה ליוו אותה משאיות שבהן ישבו עשרות מחבלים רעולי פנים חמושים, וחלקם ירו באוויר לאות שמחה. האוטובוסים הגיעו לבית החולים נאצר בח'אן יונס, שם התקיימה מסיבת שחרור בנוכחות קהל רב.

נוסף עליהם, שוחררו כ-100 מהמחבלים הכבדים ליהודה ושומרון וכ-15 למזרח ירושלים. שאר המחבלים שריצו עונש מאסר עולם, 154 במספר, גורשו למצרים. מתנהל משא ומתן על מנת לגרש אותם באופן קבוע למדינות אחרות. לאחר יישום ההסכם נותרו בבתי הכלא של ישראל כ-9,000 אסירים ביטחוניים, מתוכם רק כ-20 אסירי עולם.

 החזרת גופות החטופים 
לפי ההסכם, על כל גופת אזרח ישראלי חטוף, ישראל תחזיר 15 גופות פלסטינים.
 ב-13 באוקטובר הוחזרו גופותיהם של יוסי שרעבי, דניאל פרץ, ביפין ג'ושי (אזרח נפאלי) וגיא אילוז, ישראל העבירה 45 גופות פעילי חמאס לעזה, אך עבור ג'ושי לא הוחזרו גופות.
 ב-14 באוקטובר הוחזרו ארבע גופות נוספות, מתוכן שלוש זוהו כאוריאל ברוך, תמיר נמרודי ואיתן לוי; הגופה הרביעית לא הייתה של חטוף: חמאס טענו שהגופה שהוחזרה היא של חייל צה"ל, ואילו גורם ביטחוני אמר שזהו משת"פ פלסטיני מיריחו. בתמורה הועברו 45 גופות עזתים.
 ב-15 באוקטובר הושבו גופותיהם של ענבר הימן ומוחמד אלאטרש.
 ב-18 באוקטובר הושבה גופתו של אליהו מרגלית.
 ב-19 באוקטובר הושבו גופתיהם של רונן אנגל ושל העובד הזר אזרח תאילנד סונתאיה אוקרסארי.
 ב-20 באוקטובר הושבה גופתו של טל חיימי.
 ב-21 באוקטובר הושבו גופותיהם של אריה זלמנוביץ' ותמיר אדר.
 ב-27 באוקטובר, השיב חמאס לישראל שרידים מגופת החטוף, אופיר צרפתי, שכבר הובא לקבורה בישראל. שרידיו הוצאו ממבנה ונקברו לפני שאנשי הארגון קראו לצלב האדום.
 ב-30 באוקטובר הושבו גופותיהם של עמירם קופר וסהר ברוך.
 ב-2 בנובמבר הושבו גופותיהם של החיילים: עומר נאוטרה, אסף חממי ועוז דניאל.
 ב-4 בנובמבר הושבה גופתו של החייל איתי חן.
 ב-5 בנובמבר הושבה גופתו של הסטודנט הטנזני ג'ושוע לואיטו מולל.
 ב-7 בנובמבר הושבה גופתו של נהג האמבולנס ליאור רודאיף.
 ב-9 בנובמבר הושבה גופתו של החייל הדר גולדין שנחטפה במבצע צוק איתן.
 ב-13 בנובמבר הושבה גופתו של מני גודארד.
 ב-25 בנובמבר הושבה גופתו של דרור אור.
ב-3 בדצמבר הושבה גופתו של העובד הזר אזרח תאילנד סודתיסאק רינטלאק.
ב-26 בינואר 2026 הושבה גופתו של לוחם יס"מ רן גואילי. גואילי היה החטוף האחרון ובכך הושבו כלל החטופים הישראלים בעזה. על אף שגואילי הוחזר במבצע צה"ל, הוחזרו תמורת גופתו כ-15 גופות של אסירים פלסטינים.

 אירועים לאחר חתימת ההסכם 
לפי דיווחים פלסטיניים, עטיה חסן אבו סמהאדנה, איש חמאס ששוחרר במסגרת העסקה לאחר שריצה כ-30 שנות מאסר בכלא בישראל, מת באוהל ברצועת עזה שלושה חודשים לאחר שחרורו.

 פעילות מלחמתית לאחר חתימת ההסכם 
למעלה מ-400 פלסטינים נהרגו בתקיפות ישראליות במהלך הפסקת האש, בהם למעלה מ-150 ילדים, וכן מחבלים רבים. ישראל המשיכה להתנקש בבכירי חמאס.

ב-19 באוקטובר 2025 חמאס ירה טיל נ"ט על מחפר ("באגר") צה"לי ברפיח ואז המשיך בירי צליפה על הכוחות. מהירי נהרגו 2 לוחמים בחטיבת הנח"ל, ובהמשך לוחם נוסף נפטר מפצעיו. בעקבות התקרית התפתחו חילופי אש כבדים בגזרה ובוצעו תקיפות של חיל האוויר. באותו יום התקרבו מספר מחבלים חמושים לכוחות צה"ל הפועלים במרחב בית לאהיא מעבר לקו הצהוב, והיוו איום מיידי לכוחות. בתגובה, כלי טיס תקף את המחבלים במטרה להסיר את האיום. בעקבות פעולות חמאס אלו, תקף צה"ל בהובלת פיקוד הדרום וחיל האוויר הישראלי עשרות מטרות טרור ברחבי רצועת עזה, כולל מנהרת טרור באורך 6 ק"מ. בתקיפות חוסל יחיא אל-מבחוח, מפקד פלוגה בכוחות הנוח'בה בגדוד מזרח ג'באליא שהשתתף בטבח שבעה באוקטובר.

ב-28 באוקטובר ירו אנשי חמאס על באגר צה"לי והרגו לוחם מילואים של חטיבת הנח"ל. בתגובה, צה"ל תקף מטרות טרור ברחבי רצועת עזה.

ב-19 בנובמבר 2025 צה"ל תקף ברחבי הרצועה, לדבריו בעקבות הפרה של ההסכם מצד חמאס. בתקיפות נהרגו 34 בני אדם, ביניהם ראש המערך הימי של חמאס ברצועה עבדאללה אבו שמאלה, ולטענת משרד הבריאות של חמאס ביניהם גם 10 ילדים ו-8 נשים. ב-22 בנובמבר, המשיך צה"ל לתקוף מטרות חמאס ברצועה בתגובה להפרות חמאס. בתקיפות אלו דווח כי נהרגו לפחות 24 בני אדם.

 ראו גם 

 החטופים במלחמת חרבות ברזל
 גופות כקלף מיקוח בסכסוך הישראלי–ערבי

 קישורים חיצוניים 






 הערות שוליים 

קטגוריה:2025 בישראל
קטגוריה:תוכנית 21 הנקודות
קטגוריה:עסקאות חילופי שבויים
קטגוריה:החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:חמאס
קטגוריה:יחסי ישראל–קטר
קטגוריה:2025 ברצועת עזה
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים