אבשלום (רקטת מוץ)

אבשלום היא רקטת מוץ שפותחה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי רפא"ל, כאמצעי להטעיית מכ"ם אויב.

היסטוריה
בשנת 1962 החל חיל הים המצרי להצטייד בספינות טילים מסדרת קומאר, ונדרש מענה ליכולת חדשה זו. ב-1964 הטיל ראש מחלקת ים בחיל הים הישראלי, אל"ם שלמה אראל, על מהנדס האלקטרוניקה חרות צמח להקים את תחום הלוחמה האלקטרונית (ל"א) בחיל והוא מונה לראש ענף ציוד 7, אמצעים מיוחדים, בדרגת סא"ל. צמח יזם פיתוח של שני אמצעי ל"א פסיביים מבוססי רקטת מוץ:
 אבשלום: רקטת מוץ לטווח ארוך של כ-10 ק"מ, שתפקידה לדמות ספינה ובכך להטעות את המכ"ם של האויב, שנמצא ביבשה או בספינת טילים.
 אמנון: רקטת מוץ לטווח קצר של כ-300 מטר, שתפקידה להסיט טיל ים-ים תוקף ממסלול פגיעה בספינה. 

צמח פנה לרפא"ל לפיתוח הרקטות, ושם הוחל בפיתוח "אבשלום". הפיתוח הסתיים לאחר כשנה, וזוג משגרים של "אבשלום-1" הותקן ב-1966 על צריח התותח הקדמי של המשחתת אח"י אילת. על בסיס דגם זה פותח במשך שנה נוספת הדגם המבצעי "אבשלום-2", שהותקן בכל הסטי"לים מדגמי "סער 1", "סער 2" ו"סער 3". אורך הרקטה כ-90 סנטימטר. מנוע הרקטה הוא דו-שלבי: שלב ראשון מאיץ, המביא את הרקטה לגובה הנדרש, ושלב שני שיט, המביא את הרקטה לטווח הנדרש, שבו מפוזר המוץ. משגרי הרקטות נמצאים משני צדי גשר הפיקוד, ובהם ארבע רקטות מוכנות לירי.

בניגוד למקובל עד אותה עת, שהפיתוח נעשה ברפא"ל והייצור נעשה במפעל ביטחוני אחר, ייצור "אבשלום" נעשה ברפא"ל, למען חיל הים ולייצוא. תחילת שנות ה-80 הועבר ידע לייצור הרקטה למדינה זרה, לראשונה בתולדות רפא"ל. 

במלחמת ששת הימים נורו רקטות "אבשלום" מהמשחתת אח"י יפו. במלחמת יום הכיפורים ירו חיל הים המצרי וחיל הים הסורי כחמישים טילים לעבר ספינות חיל הים הישראלי, וכולם החטיאו. 

בשנת 1974 הוענק למפתחי הרקטות, חרות צמח מחיל הים וד"ר דוד הלמן ויעקב מגד מרפא"ל, פרס ביטחון ישראל, על מיזם זה.

לקריאה נוספת
 מאירה גונט, גבריאל זה לא מלאך, אוריון הוצאת ספרים, 2025, עמ' 189–203.

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:חיל הים הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:רפאל: רקטות
קטגוריה:אמצעי הטעיה צבאית