אבפרקציה

ממוזער|הצגה קלינית של אבפרקציה שאינה עקב ריקבון בשולי הצוואר של הניב העליון השמאלי והשן הטוחנת הקדמית
אבְּפְרקציה (באנגלית Abfraction) היא תאוריה המסבירה את היווצרות נגעי שחיקה בצוואר השן שאינם נגרמים מעששת (NCCLs). משוער כי שחיקה זו נגרמת על ידי כוחות המופעלים על השיניים במהלך נשיכה, אכילה, לעיסה וחריקה; האמייל, במיוחד בצומת הצמנט-אמייל (CEJ), עובר כמויות גדולות של לחץ, הגורם לשברים זעירים ולאובדן רקמת השן. נראה שאבפרקציה היא תופעה מודרנית, כאשר דוגמאות של נגעים צוואריים שאינם עששתיים בדוגמאות ארכאולוגיות נגרמו באופן טיפוסי על ידי גורמים אחרים.

 הגדרה 
ממוזער|220x220 פיקסלים|
אבפרקציה היא צורה של אובדן רקמת שן שאינה עששת המתרחשת לאורך מוך החניכיים. במילים אחרות, אבפרקציה היא אובדן מכני של מבנה השן שאינו נגרם על ידי עששת, הממוקם לאורך קו החניכיים. ישנן ראיות תאורטיות התומכות ברעיון האבפרקציה, אך קיימות מעט ראיות ניסיוניות.

נגעים בצוואר השן שאינם עששת ככלל, ואבפרקציה בפרט, נפוצים יותר בקרב אוכלוסייה המקפידה על הרגלי היגיינת הפה אך מבצעת אותם בצורה לא נכונה, בשילוב חשיפה לגורמים אחרים העלולים להוביל להתפתחות נגעים בצוואר השן, כגון תזונה חומצית רבה, שימוש בכוח מוגזם במהלך צחצוח שיניים, וליקוי סגר. כתוצאה מגורמים אלו, רקמת השן נחלשת בהדרגה וגורמת לאובדן רקמות באמצעות שבר וסדיקה, או נשחקת בהדרגה, ומשאירה נגעי אבפרקציה על פני השן. נגעים אלה מופיעים הן בדנטין והן באמייל של השן ומופיעים בדרך כלל סביב האזורים הצוואריים של השן.

המונח אבפרקציה פורסם לראשונה בשנת 1991 במאמר בכתב עת שהוקדש להגדרת הנגע תחת הכותרת "Abfractions: A New Classification of Hard Tissue Lesions of Teeth" מאת ג'ון או. גריפו. מאמר זה הציג את הגדרת האבפרקציה כ"אובדן פתולוגי של רקמת שן קשה הנגרם מעומס כוחות ביו-מכניים". מאמר זה היה הראשון שקבע את האבפרקציה כצורה חדשה של נגע, השונה משפשוף (Abrasion), שחיקה (Attrition) וחֶשֶף (Erosion).

 קישורים חיצוניים 

הערות שוליים

קטגוריה:מחלות חלל פה, בלוטות רוק ולסתות
קטגוריה:רפואת שיניים