ויליאם זאב צייטלין

ויליאם זאב צייטלין (1850 בערך – 12 באוקטובר (יום כיפור) 1921) היה ביבליוגרף עברי.

 ראשית חייו 
נולד בהומל, בפלך מוהילב של האימפריה הרוסית (כיום בבלרוס), לאביו יוסף צייטלין (לכן חתם את שמו בר"י = בן ר' יוסף). נצר למשפחה מסורתית עמה נמנו גם יהושע צייטלין, הלל צייטלין ואהרן צייטלין. בשנת 1872 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת קניגסברג, אך לאחר שנתיים פרש ועבר ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת ברלין, ונדד גם בז'נבה ובפריז. בשנת 1880 סיים את לימודיו והשתקע בלייפציג.

 עבודתו המחקרית ופרסומיו 

שדה מחקרו היה הספרות העברית, בעיקר של תקופת ההשכלה. בין פרסומיו, רשימת שמות עט של סופרים עבריים ("אנאגראמי, איניציאלן אונד פסוידונומי"); הספרות הדרמטית בעברית מאמצע המאה ה-17 ועד 1913; תאריכי לידה לפטירה של סופרים עבריים; "ביבליוטקה ציוניסטיקה" (ספרים וחיבורים העוסקים בארץ ישראל ובציונות מ-1852 ועד 1905); "ביבליותקה אפיסטולוגרפיקה" (איגרות). מפעל חייו היה ריכוז כל הביבליוגרפיה העברית שנכתבה מימי משה מנדלסון ועד ימיו, בה נכללו למעלה מ-3,500 כותרים. ספר זה נקרא בעברית "קריית ספר" ובלטינית Bibliotheca Hebraica Post-Mendelssohniana. חלקה הראשון של עבודה זו ראה אור ב-1891 בהוצאת בית המסחר לספרים עתיקים קארל פרנץ קוהאלר שבלייפציג. חלקו השני ראה אור ב-1894 וכלל גם ספרי קודש וספרות אנונימית ומתורגמת ולא רק חיבורי השכלה שנכתבו במקור בעברית. כן סייע לפטר תומסן (Peter Thomsen) באיסוף חומרים בעברית עבור ספרו "פלסטינה ליטרטור" (Die Palästina-Literatur), כלומר הביבליוגרפיה של החיבורים אודות ארץ ישראל.

 חיים אישיים 
צייטלין חי בפרישות מהציבור, בפרט הציבור היהודי. על אף שככל הנראה נשא אישה עוד בזמן לימודיו בקניגסברג, הנישואים הסתיימו עד מהרה והוא לא נישא בשנית. הוא חי בלייפציג ובעיירה גרימה , השוכנת 16 ק"מ ממנה, בה לא הייתה כלל קהילה יהודית. צייטלין חי שנים רבות בקרב משפחה נוצרית, אך שמר על יהדותו.

מעט לפני מותו, נשכר צייטלין על ידי הוצאת שטיבל על מנת לפקח על הוצאתם לאור של כתבי מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, שסודרו לדפוס בבית דפוס נוצרי, שסדריו לא ידעו עברית. הוא מת בעיצומה של מלאכת ההגהה, בערב יום כיפור תרפ"ב. בהלווייתו נכחו אבלים מעטים בלבד, בהם ברדיצ'בסקי ומנהלה של הוצאת שטיבל, פישל לחובר.

רוב החומרים שאסף נשמרו בפתקאות ורובן אבדו, בפרט החומרים שאסף עבור תומסן לכרך הרביעי של ספרו וחומרים בנוגע לעיתונות העברית. חלק מעזבונו ששרד נשמר על ידי מויזיס ווסקין-נהרטבי, שנרצח באוושויץ ועקבותיו אבדו.

 דמותו בתרבות 
חיים באר סבור שדמותו של צייטלין הונצחה על ידי עגנון בדמותו של המלומד דוקטור יצחק מיטל מן הנובלה "עד הנה".

 לקריאה נוספת 

 , עמ' 69-66

 קישורים חיצוניים 

 קריית ספר-Bibliotheca Hebraica post-Mendelssohniana , סריקה באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:נפטרים ב-1921