צדודית (פסל, מוזיאון ישראל)

צדודית הוא פסל מעשה ידי האמן הספרדי פבלו פיקאסו, שנוצרה בשנת 1967 בטכניקת יציקת בטון. מידותיה: גובה 533 ס"מ, רוחב 240 ס"מ, עומק 230 ס"מ. היצירה נתרמה למוזיאון ישראל על ידי ידידי מוזיאון ישראל, אנטוורפן, ומוצגת בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון.

תיאור היצירה
שתי צדודיות המזכירות את פניה של ז'קלין רוק - אשתו של פיקאסו בשנותיו האחרונות - נחתכות מתוך שני משטחי בטון המחוברים ביניהם בזווית של 45 מעלות. אחת הצדודיות משלבת בתוכה מבט מלפנים ומן הצד, בסגנון קוביסטי. את הפנים מגדיר דווקא היעדר החומר, ואי-אפשר לצפות בו-זמנית בשתי הצדודיות. הנוף המבצבץ מבין החללים הופך רכיב פעיל ביצירה.
אחת הצדודיות משלבת בתוכה מבט מלפנים ומן הצד, בסגנון קוביסטי. את הפנים מגדיר דווקא היעדר החומר, ואי-אפשר לצפות בו-זמנית בשתי הצדודיות. הנוף המבצבץ מבין החללים הופך רכיב פעיל ביצירה.

רקע ליצירה
בשנת 1912 החל פיקאסו ליצור מבנים מנייר ומקרטון על-פי סגנון הקוביזם הסינתטי. לאחר שהאמן הנורווגי קרל נסיאר הציג לפניו בשנת 1957 את רעיון ה"חריטה בבטון", ביקש פיקאסו לצקת את המבנים הקטנים בהגדלה בחומר יציב ועמיד יותר. "צדודית" היא אחת מעבודותיו הראשונות שהועתקו לתלת-ממד בקנה-מידה גדול, והוא שסיפק את התוכניות להצבתה בגן האמנות על-שם בילי רוז, שתכנן איסמו נוגוצ'י במוזיאון ישראל.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:פבלו פיקאסו
קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים