טום סטייר

תומאס פאר סטייר (באנגלית: Thomas Fahr Steyer; נולד ב-27 ביוני 1957) הוא משקיע אקלים אמריקאי, איש עסקים, מנהל קרן גידור, פילנתרופ, סביבתן, מועמד פוליטי ופעיל ליברלי. סטייר הוא המייסד והיה השותף הבכיר-מנהל של קרן פארלון קפיטל, וכן מייסד שותף של בנק OneCalifornia, שהפך (באמצעות מיזוג) לבנק בנפישיאל סטייט, בנק לפיתוח קהילתי שבסיסו באוקלנד. קרן פארלון קפיטל מנהלת הון של 20 מיליארד דולר עבור מוסדות ואנשים בעלי הון גבוה. בין המשקיעים המוסדיים של הקרן נמנים קרנות נאמנות של מוסדות אקדמיים וקרנות צדקה. סטייר כיהן במועצת הנאמנים של אוניברסיטת סטנפורד בין השנים 2007 ל-2017. בעבר שימש כשותף וחבר בוועדה המנהלת של הלמן אנד פרידמן, חברת השקעות פרטיות שבסיסה בסן פרנסיסקו.

בשנת 2010, סטייר ואשתו חתמו על התחייבות הנתינה, התחייבות לתרום מחצית מהונם לצדקה במהלך חייהם. בשנת 2012, הוא מכר את חלקו בקרן פארלון ופרש ממנה. לאחר מכן, העביר את מוקד פעילותו לפוליטיקה וסביבה והקים את נקסטג'ן אמריקה, ארגון ללא מטרות רווח התומך בעמדות פרוגרסיביות בנושאי שינוי אקלים, הגירה, בריאות וחינוך.

סטייר התמודד על המועמדות הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית ב־2020, אך פרש מהמירוץ לאחר ארבע המדינות הראשונות, לאחר שהשקיע יותר מ-191 מיליון דולר בפרסום קמפיין, אך לא הצליח להשיג צירים מחויבים.

בשנת 2021, הקים סטייר יחד עם קייטי הול, חברתו ושותפתו העסקית הוותיקה, את Galvanize Climate Solutions, חברת השקעות ממוקדת אקלים.

ראשית חייו והשכלה

סטייר נולד במנהטן. אמו הייתה מורה לקריאה מתקנת במתקן המעצר של ברוקלין, ואביו היה שותף במשרד עורכי הדין בניו יורק ושימש כתובע במשפטי נירנברג."Kathryn Taylor Weds T.F. Steyer" The New York Times, August 17, 1986

סטייר גדל באפר איסט סייד שבמנהטן, ולמד בבית הספר באקלי ובאקדמיית פיליפס אקסטר, שם סיים בהצטיינות. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל בהצטיינות יתרה בכלכלה ובמדע המדינה, והתקבל לפי בטא קפא. הוא שימש כקפטן של קבוצת הכדורגל של ייל. בייל, היה סטייר חבר בחברת וולפס הד."Secret Society 2013: Who they are, and how they got in!", yaleherald.com, April 21, 2012; retrieved 2012-12-11. סטייר קיבל תואר MBA מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד, שם היה חוקר אריי מילר. הוא כיהן במועצת הנאמנים של אוניברסיטת סטנפורד.

קריירה

לאחר סיום לימודיו בייל, החל סטייר את קריירתו המקצועית במורגן סטנלי ב-1979. לאחר שנתיים במורגן סטנלי, למד בבית הספר לעסקים של סטנפורד. הוא עבד בגולדמן זקס
שמאל|ממוזער|155x155 פיקסלים|סטייר בצעירותו
בין השנים 1983 ל-1985 כשותף במחלקת הארביטראז' לסיכונים, שם עסק במיזוגים ורכישות. לאחר מכן הפך לשותף וחבר בוועדה המנהלת של הלמן אנד פרידמן, חברת השקעות פרטיות שבסיסה בסן פרנסיסקו.

בינואר 1986, הקים סטייר את קרן פארלון קפיטל, קרן גידור שבסיסה בסן פרנסיסקו. סטייר בנה את הונו כמנהל הקרן, שהגיעה לניהול הון של 20 מיליארד דולר עד שפרש ממנה. סטייר היה ידוע בנטילת סיכונים גבוהים בנכסים במצוקה בשווקים תנודתיים.

באוקטובר 2012, פרש סטייר מתפקידו בקרן פארלון כדי להתמקד בקידום אנרגיה חלופית. הוא החליט למכור את השקעותיו המזהמות פחמן ב-2012, אם כי מבקרים טענו כי לא עשה זאת במהירות מספקת וכי תוחלת החיים של המתקנים שמימן תימשך עד 2030. מאמר של הניו יורק טיימס מ-2014 ציין כי חברות כריית פחם שבהן השקיעה פארלון או קיבלו ממנה הלוואות תחת ניהולו של סטייר הגדילו את ייצור הפחם ב-70 מיליון טון בשנה מאז קבלת הכספים מפארלון, וכי סטייר נשאר מושקע במכרה הפחם מולס קריק. לפני עזיבתו את פארלון, קבוצת פעילים סטודנטיאלית בשם UnFarallon ביקרה את החברה על השקעות בחברות עם מדיניות אנטי-סביבתית. ב-2016, כמה מבקרים ציינו כי פארלון השקיעה גם בכלאות פרטיים בזמן שסטייר ניהל את הקרן. על פי מסמכי רשות ניירות ערך, סטייר עמד בראש הקרן כאשר רכשה כמעט 90 מיליון דולר במניות של תאגיד התיקונים של אמריקה (5.5% מהמניות הזמינות של החברה). לאחר עזיבתו את פארלון, אירח סטייר מפגש חשיבה בן יומיים בשם 'Big Think Climate Meeting' לדון כיצד להתמודד עם שינוי האקלים.

ב-17 באפריל 2020, הודיע מושל קליפורניה גאווין ניוסם כי בחר בסטייר לעמוד בראש צוות משימה
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|סטייר בשנת 2008
שהתמקד בהתאוששות הכלכלית של המדינה לאחר גל הקורונה בקליפורניה של 2020. שותפתו של סטייר לניהול הצוות הייתה היועצת הפוליטית אן אולירי.

ב-28 במאי 2024, הוציאה לאור שפיגל אנד גראו את ספרו של סטייר, Cheaper, Faster, Better: How We'll Win the Climate War. הספר הפך לרב-מכר של הניו יורק טיימס.

פילנתרופיה

בשנת 2006, הקימו סטייר ואשתו, קת טיילור, את OneRoof, Inc., תאגיד B ומיזם חברתי שנועד לספק קישוריות לאינטרנט בפס רחב, אוריינות מחשבים וכישורי תעסוקה באמצעות מרכזי אינטרנט של OneRoof בעיירות כפריות קטנות בהודו ובמקסיקו.from former CEO of OneRoof, Inc. (Flashmason99) כיום, לא סטייר ולא טיילור מעורבים בארגון.

בשנת 2007, הקימו סטייר וטיילור את בנק בנפישיאל סטייט, בנק לפיתוח קהילתי, במטרה לספק שירותי בנקאות מסחרית לעסקים, ארגונים ללא מטרות רווח ואנשים פרטיים באזור מפרץ סן פרנסיסקו, עם פעילות כיום בקליפורניה, אורגון ווושינגטון. הבעלות על מניות הבנק מוחזקת כולה על ידי קרן, כך שכל הרווחים מושקעים מחדש בקהילות המקומיות.former CEO of OneRoof, Inc. (Flashmason99), which shared adjacent office space with the bank during its formation, 2006-2007.

סטייר וטיילור השקיעו 22.5 מיליון דולר להקמת הבנק ולהקמת קרן One PacificCoast, שמטרתה לעסוק בפעילויות צדקה וחינוך, לספק תמיכה בהלוואות, השקעות ושירותים אחרים לקהילות מוחלשות וארגוני שירות קהילתיים בקליפורניה.

באוגוסט 2010, הצטרפו סטייר ואשתו להתחייבות הנתינה, יוזמה של ביל גייטס ווורן באפט. ב-2011 הקים סטייר את כלכלת אנרגיה מתקדמת, קבוצת מחקר ולובי בתחום האנרגיה יחד עם המן טנג'ה, משקיע הון סיכון אמריקאי ממוצא הודי.Joe Kernen, Becky Quick and Andrew Ross Sorkin "Alternative Energy & the Economy CNBC, December 15, 2011Joe Kernen, Becky Quick and Andrew Ross Sorkin "Profiting From Clean Energy" CNBC, December 15, 2011 כיום, לא סטייר ולא טנג'ה מעורבים בארגון.

סטייר וטיילור הקימו את חוות טום-קאט בפסקדרו, קליפורניה, בסמוך למפרץ האף מון. החווה נועדה לחקור ולהדגים דרך בת-קיימא לעסוק בחקלאות. פעילויות החווה כוללות תמיכה בתוכניות מזון בריא ושותפות בהפקת הסרט העצמאי המשימה, בכיכובו של בנג'מין בראט, העוסק בשכונת המישן בסן פרנסיסקו. בסביבות 2011, הצטרף סטייר למועצת המנהלים של Next Generation, ארגון ללא מטרות רווח שמטרתו לטפל בנושאי ילדים וסביבה. ב-2013, הקים סטייר את נקסטג'ן קליימייט, ארגון סביבתי ללא מטרות רווח וועד פעולה פוליטית.

באוגוסט 2015, השיק סטייר את ועדת Fair Shake בנושא אי-שוויון בהכנסות והזדמנויות למעמד הביניים, שמטרתה לקדם מדיניות לשוויון בהכנסות.

פעילות פוליטית

בשנת 1983, עבד סטייר בקמפיין הנשיאותי של וולטר מונדייל. הוא גייס כספים עבור ביל בראדלי ב-2000 ועבור ג'ון קרי ב-2004. כתומך מוקדם של הילרי קלינטון ב-2008, הפך סטייר לאחד המגייסים הבולטים של ברק אובמה. הוא שימש כציר בוועידות הלאומיות הדמוקרטיות ב-2004 וב-2008. סטייר היה חבר בפרויקט המילטון והיה מעורב בברית הדמוקרטיה, רשת של תורמים פרוגרסיביים שחברות בה דורשת תרומה של לפחות 200,000 דולר בשנה לארגונים מומלצים.

לאחר ניצחונו של אובמה ב-2008, נשקל סטייר למינוי כמזכיר האוצר של ארצות הברית. אחיו של טום, ג'ים סטייר, אמר למנס ג'ורנל כי אובמה ויועציו יצטערו על בחירת מועמד אחר, בשל מומחיותו של סטייר. בינואר 2013, עלו שמועות קצרות כי סטייר עשוי להיות מועמד להחליף את מזכיר האנרגיה סטיבן צ'ו. כשנשאל אם יקבל מינוי כזה, השיב סטייר בחיוב.

משאלי עם

בשנת 2010, הצטרף סטייר לשר החוץ לשעבר, ג'ורג' שולץ מסן פרנסיסקו, כיו"ר משותף של קמפיין לא להצעה 23, הצעה שהופיעה במשאל בנובמבר 2010 בנוגע לחקיקה הסביבתית של קליפורניה, AB32. הוא תרם 5 מיליון דולר לקמפיין, שהביס את ההצעה.

בשנת 2012, היה סטייר התומך המוביל של הצעה 39 במשאל בקליפורניה. מטרת ההצעה הייתה לסגור פרצה שאפשרה לתאגידים רב-מדינתיים לשלם מיסים מחוץ לקליפורניה, תוך חיובם בתשלום במדינה. סטייר תרם 29.6 מיליון דולר, ואמר כי לא יכול לחכות עוד לשינוי.

תומכי מאמציו של סטייר טענו כי ההצעה "תסייע לשבור את הקיפאון המפלגתי בסקרמנטו", בעוד המבקרים התנגדו לכך ש"המעורבות הגוברת של אנשים עשירים מעוותת את הכוונה המקורית של יוזמות". קים אלכסנדר, נשיאת קרן המצביעים של קליפורניה, אמרה כי רמת התרומה של תורם יחיד הייתה חסרת תקדים. חלק מהמבקרים כינו את היוזמה גירוי תעסוקתי לא יעיל, בעוד סטייר תיאר אותה כהצלחה בסגירת פרצת תאגידים.

מועמדות פוטנציאלית למושל

סטייר שקל להתמודד למושל קליפורניה ב-2018 אך בינואר 2018 הכריז כי לא יתמודד.

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-2020
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957