חזיון מדיאה

חזיון מדיאה (באנגלית: Vision of Medea) הוא ציור מאת האמן הבריטי ויליאם טרנר, שנוצר בשנת 1828 ברומא.

 רקע 
בשנת 1828 נסע טרנר לרומא בפעם השנייה. הוא עזב את אנגליה באוגוסט, הגיע לרומא באוקטובר, ושהה שם עד תחילת ינואר 1829. בפברואר חזר לאנגליה. במהלך שהותו ברומא, התארח יחד עם סר צ'ארלס איסטלייק בכתובת פיאצה מיניאנלי 12. על פי עדותו של סר צ'ארלס איסטלייק צייר, חוקר אמנות, מבקר ואוצר בריטי, טרנר צייר שם את מראה אורבייטו , "רגולוס"  ואת "חזיון מדיאה" . יצירות אלו הוצגו ברומא בחדרים שטרנר שכר ברחוב קוואטרו פונטנה.

תיאור היצירה
מדיאה ננטשה על ידי יאסון, ורצחה את ילדיהם כדי לנקום בו. כאן היא מבצעת לחש קסמים. מרכיבי הכישוף פזורים על הקרקע משמאלה. היא מופיעה שוב בחלק העליון, כשהיא נמלטת מקורינתוס במרכבה וזורקת מאחוריה את ילדיה שנרצחו.

 תערוכה והתקבלות 
לפי איסטלייק, אמנים זרים שביקרו בתערוכה התקשו להבין את היצירות. עם זאת, במכתב ששלח לאנגליה בפברואר 1829 דווח כי יותר מאלף איש הגיעו לצפות בעבודות. התגובות היו מגוונות, וכללו התפעלות, תדהמה וכעס מצד אסכולות אמנותיות שונות. איסטלייק ציין כי "הביקורת הזועמת דיברה בקול הרם ביותר", אך היו גם רבים שהעריכו את העבודות ואף הודו שאינם מעזים לחקות את השיטות שבהן השתמש טרנר.

 הצגה בפומבי 
ב-17 בדצמבר 1828 פרסם טרנר מודעה בעיתון Diario di Roma על הצגת שני נופים למשך שבוע בפלאצו טרולי. החוקרים מזהים את העבודות כ-מראה אורבייטו (Orvieto) ו-רגולוס (Regulus), אך ידוע כי גם חזיון מדיאה (Medea) הייתה מוצגת באותו היום. במכתב מאותו חודש, אישר איסטלייק כי שלוש היצירות הוצגו יחד, לצד התחלה של שמונה עד עשרה ציורים נוספים. מכתב מאוחר יותר מאיסטלייק (לא נכלל בקטע זה) מספק מידע נוסף על יצירות אלה.

 מאפיינים טכניים 
הציור חזיון מדיאה, כמו גם מראה אורבייטו, נעשה על קנבס גס, עם מסגרת מקורית והצמדה באמצעות מסמרים של רפדים. גם רגולוס צויר על קנבס דומה, אך איבד את מסגרתו המקורית ואת אופן ההצמדה. יצירות נוספות ממקבץ זה הן מספרי הקטלוג 296, 297, 298 ו-נוף דרומי (Southern Landscape, מס' 299). עבודות נוספות, ככל הנראה מאותה סדרה, הן מס' 300 ו-301. ייתכן שסקיצות קומפוזיציה ממס' 302 עד 317 משתייכות גם הן לקבוצה זו. חלק מהסקיצות ויצירה לא גמורה (מס' 300) מראות סימנים שנגללו ככל הנראה לצורך משלוח ללונדון. הקנבסים, בסוגיהם הגסים, נראים ממקור איטלקי, ונרכשו ככל הנראה ברומא. גם סקיצות קטנות יותר שבוצעו על קרטון דחוס (millboard), מס' 318–327, כנראה שייכות למסע זה.

 תהליך הפקת הציור 
ב-11 באוגוסט 1828 שלח טרנר מכתב מפריז לאיסטלייק, ובו ביקש לרכוש קנבסים במידות 59¼ × 98½ אינץ' לצורך ציור נוף עבור לורד אגרמונט. היצירה שמזוהה עם בקשה זו היא פאלסטרינה (Palestrina, מס' 295), שמידותיה 55¼ × 98 אינץ', אך היא צוירה על קנבס עדין יותר. בנובמבר 1828, כתב טרנר לסר פרנסיס צ'נטרי כי הוא מתמקד ב"מחלקת הציור", וסיים ציור אחד, החל ציור שני, והתקדם עם ציור עבור לורד אגרמונט – ככל הנראה פאלסטרינה. עוד ציין כי סיים ציור קטן במידות של שלושה רגלים וארבעה אינצ'ים כדי להשתיק שמועות, ככל הנראה הכוונה ל-מראה אורבייטו.

 משלוח היצירה והצגתה בלונדון 
איסטלייק תיאר כיצד ייעץ לטרנר לעטוף את הציורים בבד שעווה לפני משלוחם, כדי למנוע חדירת מים. טרנר הודה לו ואמר כי מדובר בעצה חשובה, שכן חדירת מים עלולה להשמיד את הציורים. הדבר מעיד על השימוש האפשרי בטכניקת טמפרה בהכנת היצירות – שיטה שאינה עמידה במים עד הוספת שכבת לכה. עם זאת, בדיקות מאוחרות לא גילו שימוש בטמפרה, אם כי טרנר נהג לעיתים לשלב צבעי מים בציורי שמן. באחת היצירות, ככל הנראה מס' 300, אותרו נזקים לשכבות צבע המסיסות במים.

היצירות שנשלחו מלונדון לא היו גמורות, וטרנר לא סיים אותן עד שהוצגו בגלריית האקדמיה המלכותית. ביקורת בעיתון Morning Chronicle מ-3 במאי 1830 על מראה אורבייטו תומכת בכך. טרנר קיווה שהציורים שהפיק ברומא יוצגו כבר בתערוכה של 1829, אך עיכובים בשילוח גרמו לכך ש-מראה אורבייטו (Orvieto) ו-פאלסטרינה (Palestrina) הוצגו רק בשנת 1830, חזיון מדיאה (Medea) בשנת 1831 ו-רגולוס (Regulus) רק בשנת 1837.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ויליאם טרנר (צייר)
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19