קסנדרה (מטאפורה)

המטאפורה של קסנדרה (המכונה בשמות שונים גם כ"תסביך", "תסמונת", "תופעה", "מצב קשה", "דילמה", "קללה") מתייחסת לאדם שאחרים אינם מאמינים לאזהרותיו או חששותיו גם אם מוצדקים.

המושג יושם כמטאפורה במגוון הקשרים בפסיכולוגיה, סביבתנות, פוליטיקה, מדע, קולנוע, עולם התאגידים ופילוסופיה; המושג נמצא בשימוש לפחות החל משנת 1914, כאשר צ'ארלס עומאן השתמש בו בספרו "היסטורית מלחמת חצי האי". מאוחר יותר, בשנת 1949, הפילוסוף הצרפתי גסטון בשלאר טבע את המונח "תסביך קסנדרה" כדי להתייחס לאמונה שניתן לדעת דברים מראש.

הפסיכואנליטיקאית מלאני קליין ייצגה בפרשנותה את קסנדרה כביטוי למצפון המוסרי האנושי שתפקידו העיקרי הוא להתריע, בעיקר על הפרות מוסריות והשלכות חברתיות אפשריות שיכולות לנבוע ממה שקליין מכנה "הסופר-אגו האכזר" המיוצגים במיתוס היווני על ידי אדונה של קסנדה, האל אפולו ורודפיה של קסנדרה. כשתחזיותיה של קסנדה לרוב מעוררות באחרים "סירוב להאמין במה שהם יודעים שהוא נכון, תוך ביטוי אוניברסלי לנטייה להכחשה כשמטרת ההכחשה לרוב מבטאת רצון בהגנה מפני חרדת רדיפה ואשמה". ג'ין שינודה בולן הוסיפה בשנת 1989 על הפרופיל הפסיכולוגי של "אישיות קסנדרה" בהשלכה ממערכת היחסים שבין קסנדרה לאפולו כי אישיות קסנדרה עשויה להפגין גוונים "היסטריים", שגורמת לאחרים לא להאמין לה כשהיא מנסה לשתף במה שהיא יודעת. כש"כארכיטיפ, אפולו מגלם את היבט האישיות שרוצה הגדרות ברורות, נמשך לשליטה במיומנות, מעריך סדר והרמוניה, ומעדיף להסתכל על פני השטח מאשר על מה שעומד בבסיס המראה. הארכיטיפ של אפולו מעדיף חשיבה על פני רגש, מרחק על פני קרבה, והערכה אובייקטיבית על פני אינטואיציה סובייקטיבית."

בפסיכולוגיה המונח משמש פסיכולוגים מסוימים לתיאור אנשים החווים סבל פיזי ורגשי כתוצאה מתפיסות אישיות מטרידות, שבעיתות שיתוף אחרים לא מאמינים להם.

בשנת 2022 יצאה סדרת הדוקו "נבואת קסנדרה" בעניין שיטות המימון האיראנית באמריקה הלטינית ובעיקר בשיתוף מול ארגנטינה וונצואלה, דרך תיווך מכוניות יוקרה, סחר בסמים והלבנות הון בינלאומיות.

ראו גם
 קסנדרה
 הילד שצעק זאב

הערות שוליים

קטגוריה:תסביכים
קטגוריה:נשים באמנות
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:ביטויים