מפציץ אסטרטגי

מפציץ אסטרטגי הוא מפציץ כבד שמיועד לחדור למרחב האווירי של האויב ולבצע תקיפה כנגד מטרות קרקעיות במטרה לפגוע ביכולת האויב לנהל מלחמה.

בשונה ממטוסי תקיפה ומפציצים טקטיים שמיועדים לאמנעה אווירית כנגד מטרות צבאיות של האויב ברמה הטקטית, מפציצים אסטרטגיים מיועדים לפגוע במטרות אסטרטגיות של האויב, בהם מטרות תשתית, לוגיסטיקה, תעשייה צבאית ובסיסי צבא בעומק מדינת האויב. עקרון ההפצצה האסטרטגית התפתח במהלך מלחמת העולם הראשונה והיה בשימוש נפוץ גם במהלך מלחמת העולם השנייה, במלחמה הקרה כוח ההפצצה האסטרטגית שולב במספר מדינות כחלק מההרתעה הגרעינית. כיום רק ארצות הברית, רוסיה וסין כוללות ציים של מפציצים אסטרטגיים.

היסטוריה
250px|ממוזער|שמאל|מפציצים גרמניים מדגם דורניר Do 17Z במהלך הבליץ מעל ללונדון
250px|ממוזער|הריסות העיר דרזדן אחרי מבצע ההפצצה הנרחב של בעלות הברית בפברואר 1945.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, גרמניה הייתה המדינה הראשונה שהפעילה הפצצות אסטרטגיות נגד מטרות אזרחיות בבריטניה. בתחילה נעשה שימוש בצפלינים מסוג צפלין, ובהמשך הוכנסו לשירות מטוסי Gotha G.IV – מפציצים דו-מנועיים שתוכננו במיוחד לטיסות ארוכות טווח. ב-13 ביוני 1917, ביצעו מטוסי גותה את ההפצצה האווירית הראשונה על לונדון, שגרמה לאבדות בנפש ולנזק מוראלי משמעותי. מטוסי הגותה היו מצוידים במנועים חזקים ובמכשירי כיוון מתקדמים לתקופתם, אך סבלו ממגבלות טכנולוגיות כמו טווח טיסה מוגבל ודיוק נמוך.

במהלך מלחמת העולם השנייה, הפכה ההפצצה האסטרטגית לרכיב מרכזי בדוקטרינת הלחימה של בעלות הברית. חיל האוויר המלכותי הבריטי הפעיל את מפציצי האוורו לנקסטר, שהיו מסוגלים לשאת מטעני חימוש כבדים, כולל פצצות מיוחדות כמו הגרנד סלאם. במקביל, חיל האוויר של צבא ארצות הברית הפעיל את מפציצי בואינג B-17 מבצר מעופף, שהיו ידועים בעמידותם וביכולתם לבצע הפצצות מדויקות באור יום. המפציצים האמריקאיים פעלו בעיקר מבסיסים באנגליה והשתתפו במבצע ההפצצה המשולבת ונרחב נגד גרמניה. בזירה הפסיפית, מטוסי בואינג B-29 סופרפורטרס שימשו להפצצות אסטרטגיות על יפן. המפציץ "אנולה גיי" היה הראשון שהטיל פצצת אטום על הירושימה ב-6 באוגוסט 1945, ואחריו המטוס "בוקסקאר" שהטיל את הפצצה השנייה על נגסאקי ב-9 באוגוסט.

בעידן המלחמה הקרה, הפכו המפציצים האסטרטגיים לחלק בלתי נפרד ממערך ההרתעה הגרעינית. ארצות הברית הפעילה מפציצי B-52 סטרטופורטרס, שהיו מסוגלים לשאת נשק גרעיני ולבצע טיסות בין יבשתיות. במקביל, ברית המועצות הפעילה את מטוסי טופולב Tu-95, שהיו בעלי טווח ארוך ויכולת לשאת חימוש גרעיני. בעשורים האחרונים, פותחו מפציצים חמקניים כמו ה-B-2 ספיריט, המסוגל לחדור מערכות הגנה מתקדמות ולבצע תקיפות מדויקות בעומק האויב. הנורת'רופ-גראמן B-21 ריידר, נמצא בפיתוח ועתיד להחליף את הדגמים הקודמים כחלק מהתחדשות מערך ההפצצה האסטרטגית של ארצות הברית.

מפציצים אסטרטגיים מודרניים

ראו גם
 הפצצה אסטרטגית
 פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מפציצים