ההסתערות

ההסתערות (בצרפתית: L'Assaut; באנגלית: The Assault) היא יצירת אמנות מאת הצייר הצרפתי ויליאם אדולף בוגרו, שנוצרה בשנת 1898. היצירה בוצעה בטכניקת שמן על בד, בגודל 104 על 153 סנטימטרים, ומשויכת לזרם האקדמיזם ולז'אנר של ציור ז'אנרי. נכון לעשור האחרון, הציור נמצא באוסף פרטי ואינו מוצג לקהל הרחב.

תיאור היצירה
הציור מתאר אישה רגועה ומהורהרת, עטויה בד לבן רך, היושבת בשלווה במרכז הקומפוזיציה. סביבה מתקבצת קבוצת ילדים מכונפים ודמויי מלאכים, המגלמים חזות של תום, חן ושובבות. תנועותיהם הפעילות יוצרות ניגוד דרמטי לשקט הפנימי של הדמות הנשית. השימוש בכנפיים, בתנוחות משחקיות ובחזות ילדותית מעיד על זיהוי הדמויות כקופידונים – שליחי אהבה במיתולוגיה הקלאסית. תיאור זה יוצר מתח ויזואלי ונרטיבי בין הרגש השקט לבין ההשתוקקות המיוצגת בתנועת הילדים.

שימוש בסביבה ועיצוב הרקע
הרקע של הציור מתואר כעשיר בצמחייה טבעית ("lush greenery") שתורמת לאווירה אידילית ושלווה. המרחב הטבעי מעצים את תחושת הבידוד של הדמות הנשית, ומדגיש את חדירתם של כוחות חיצוניים – שליחי האהבה – אל תוך עולמה הפנימי. הצמחייה עשויה לשמש כסמל למרחב פראי, חושני ובלתי מבוית, בניגוד לתמימות המודגשת של האישה. הרמיזה הטבעית משרתת את החיבור למיתולוגיה הקלאסית, שם הטבע היה רקע שגרתי להתרחשויות מיתיות ואירוטיות.

סמליות ואלגוריה
נושא היצירה – "ההסתערות" – מקבל משמעות כפולה: מצד אחד, מדובר בפעולה ציורית – קבוצה של דמויות זזות כלפי הדמות המרכזית; מצד שני, קיים כאן ייצוג אלגורי של חדירת האהבה, התשוקה או הפיתוי אל תוך עולם אישי שקט. הציור מציע ייצוג ויזואלי של הרגע בו התמימות והשלווה עומדות בפני שינוי רגשי עמוק. האישה, כמי ש"נצורה", מהווה מוקד רגשי וקומפוזיציוני, והילדים הם שליחים של תהליך פנימי ולא רק דמויות חיצוניות.

קבלה והקשר ציבורי
עם הצגת היצירה בסלון פריז של 1898, היא זכתה לשבחים מצד הקהל והמבקרים כאחד. הצייר ז’אן-ז’וזף בנז’מן-קונסטן שיבח אותה באופן ציורי: "זוהי הסתערות של ממש. אבוי! הנערה נצורה! הנערה מוקסמת!" דבריו מבטאים את הבנת הדינמיקה של הציור – המתח בין יופי, רגש, ותשוקה. ההצלחה הייתה בולטת במיוחד בארצות הברית, שם זכתה האמנות האקדמית של בוגרו לפופולריות נרחבת.

250px|ממוזער|ימין|האוריאדות, ציור מאת בוגרו
מאפיינים סגנוניים ושיקולים שיווקיים
היצירה מגלמת את גישתו המובהקת של בוגרו לציור אקדמי – תשומת לב לפרטים אנטומיים, טכניקת רישום מדויקת, ומיומנות בהצגת מרקמי עור ותנוחות גוף. בחירת נושא מיתולוגי שימשה כאמצעי להצגת גוף נשי ואירוטיקה מרומזת באופן חברתי מקובל. הציור מדגים את הבנתו של האמן את טעמו של הקהל, ואת יכולתו למנף קומפוזיציה מצליחה ליצירות נוספות דומות, המעידות על גישה שיווקית מודעת למדי. היצירה נחשבה לפופולרית במיוחד בארצות הברית, שם סגנונו האקדמי של בוגרו זכה להצלחה מסחרית נרחבת.

השוואה ליצירות אחרות
בדומה להסתערות, גם ביצירה האוריאדות, שנוצרה בשנת 1902, בחר בוגרו בנושא מיתולוגי כתשתית לפנטזיה ויזואלית עשירה. האוריאדות מתארת קבוצת נימפות הרים העולה לשמיים עם שחר, לאחר לילה של משחקים בצל היער, לעיני סאטירים המשתאים למראה. הנימפות, בדומה לקופידונים של ההסתערות, מוצגות כמייצגות של חירות, תשוקה, תנועה ואידיאל נשי. כמו כן, גם כאן מתקיימת נוכחות של מבט גברי – הסאטירים - אשר מתבוננים בדמויות הנשיות ממעמד חיצוני. שתי היצירות מציגות גוף נשי בתנועה או בשקט מהורהר, אך בעוד ההסתערות מציבה דמות בודדת כנכבשת רגשית, הרי ש-האוריאדות עוסקת בקבוצה הרמונית הנעה במרחב מיתי. שתיהן שייכות לגישת בוגרו אשר ראתה במיתולוגיה מסגרת שמאפשרת לבטא מושגים כמו יופי, חירות, פיתוי ורגש מבלי לחרוג מהגבולות החברתיים של אמנות אקדמית.
 הערות שוליים 

קטגוריה:ויליאם אדולף בוגרו: ציורים מהמיתולוגיה
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ויליאם אדולף בוגרו: ציורים