בית הכנסת הקר של מוהילב

בית הכנסת הקר של מויהלב (ביידיש: דִי קָאַלטֶע שוּל; בבלארוסית: Халодная сінагога на Школішчы) היה בית כנסת בעיר מוהילב, בלארוס, בסמוך להצטלבות בין רחוב Vyalikaja Hramadzianskaya (השם שונה ל: Grażdanskaya) עם רחוב: Pravaya Naberezhnaya.

בית הכנסת נבנה מעץ בסביבות שנת 1680 בסמוך ל"חדר" שהיה שם. פנים הבית היה מעוטר כמעט כולו בציורים מפוארים.

בתחילת המאה ה-20, הגיעו למקום מספר מומחים בתחום האתנוגרפיה, כמו: אלכסנדר מילר (Alexander Miller), ש. אנ-סקי יחד עם  וכן אל ליסיצקי ויששכר בר ריבק, תיעדו וצילמו את פנים בית הכנסת.

בשנת 1918 נקבע כי בית הכנסת יהיה "ערך מוגן" על פי חוק, אך על אף זאת, נסגר בית הכנסת בשנת 1938 ופורק על ידי רשויות הממשלה. התמונות, הרישומים והמאמר של אל ליסיצקי הם העדות שנשמרה.

לציון מקום בית הכנסת הציבו הרשויות חנוכייה.

 אטימולוגיה 
בית הכנסת הקר, נקרא קר משום שלא היה מחומם בחורף והמתפללים חשו קור במהלך התפילות בחורף.

ממוזער|ציור מאת נ. לבוב, המאה ה-18. בית הכנסת נמצא משמאל, לפני הקתדרלה
ממוזער|כתובת שהשאיר הצייר

 היסטוריה 
בית הכנסת נבנה בסביבות שנת 1680, ברובע היהודי שנקרא שקולישצה Školišča (שפירושו המילולי "בית הספר").

הציורים שעיטרו את בית הכנסת צוירו בשנות ה-40 של המאה ה-18 על ידי הצייר חיים בן יצחק הלוי סגל מהעיר סלוצק. סגל הוא סבא רבא של הצייר המפורסם מארק שאגאל.

ליסיצקי מצא על גב ארון הקודש את הסקיצות הראשונות, בעיפרון, של האמן סגל, שבהן היו קווי המתאר של הציור כולו והן שימשו כבסיס לעבודה המאוחרת יותר בצבע.
ממוזער|ציור מאת יוזף פשקה, 1800. בית הכנסת נמצא משמאל, ליד נהר דנייפר
בשנת 1918, על פי אחד הצווים הראשונים של הממשלה הסובייטית החדשה, הוכר בית הכנסת כאנדרטה של העבר והפך למוגן על ידי המדינה.

בשנת 1937 ביקרו במוגילב הסופרים הסובייטים הבלארוסיים  ו שמצאו את בית הכנסת הקר במצב רעוע. המאמר שכתב ויצ'ביץ' על בית הכנסת בשנת 1971, "זה היה במוגילב" ("Она была в Могилёве"), הוא העדות היחידה הידועה מימיו האחרונים של בית הכנסת.

מאוחר יותר, בשנת 1937 נסגר המקום על ידי הרשויות וב-1938, הוא פורק לבולי עץ ששימשו לבניית בארות.

הציורים המקוריים של ליסיצקי אבדו ותמונות של ציורי הקיר של סגל נותרו רק בתצלומים וברישומים של ריבק וליסיצקי. הם שוכפלו בכתב העת שפרסם את מאמרו והודפסו מחדש בספרים רבים על המורשת התרבותית של יהדות מזרח אירופה.
ממוזער|בית הכנסת הקר, ש. יודובין, 1913

 משלחות אתנוגרפיות 
המשלחת האתנוגרפית הידועה הראשונה שביקרה במוגילב הייתה של הארכאולוג והאתנוגרף  בשנת 1908. בשנת 1913 ביקר באתר ש. אנ-סקי, מייסד החברה האתנוגרפית ההיסטורית היהודית, יחד עם האמן והצלם שלמה יודובין, ביקר גם הוא בבית הכנסת הקר. כמה תצלומים שצולמו על ידי מילר ויודובין נמצאים כעת ב בסנקט פטרבורג.

ככל הידוע, תשומת הלב הופנתה לבית הכנסת ולציורי הקיר שבו לאחר ומאמר של מבקרת האמנות רחל וישניצר, שפורסם בכרך ה-11 של "תולדות העם היהודי", "תולדות העם היהודי ברוסיה", בשנת 1914 יחד עם מספר תצלומים של הציורים. אחריה הגיעו אל ליסיצקי ויששכר בער ריבק, בשנת 1916.

ממוזער|מַזַל קַשָׁת. העתק של ציור גלגל המזלות על התקרה (מאת אל ליסיצקי). "...הקשת בשלמותה מורכב משתי ידיים; אחת אוחזת בקשת, השנייה מושכת בחוט. זוהי "היד החזקה", "היד המענישה" של התנ"ך."

 משלחתם של אל ליסיצקי ויששכר בר ריבק 
תיאור הציורים והעתקים שלהם פורסמו במאמר המוקדש לאמנות יהודית, "על בית הכנסת במוהילב: זיכרונות", מאת אל ליסיצקי, שביקר במוגילב עם עמיתו האמן יששכר בר ריבק. הם סיירו במספר ערים ועיירות באזור הדנייפר הבלארוסי ובליטא במטרה לזהות ולתעד בצילום את המונומנטים מהעת העתיקה היהודית. מאמרו של ליסיצקי על בית הכנסת הקר פורסם בשנת 1923 בברלין על ידי כתב העת היהודי רימון-מילגרוים.

 מבנה בית הכנסת 
 ארכיטקטורה 
בית הכנסת נבנה מעץ על יסודות אבן, כפי שמקובל היה לבנות בתי כנסת מעץ באיחוד הפולני-ליטאי, שמעטים מהם נשמרו. בית העץ המרכזי היה דומיננטי בגובהו, ולידו נבנו בתי עץ צדדיים כגלריות מקוּרות. בחזית נוסף מבנה מחומש, שכיסה את הכניסה הראשית. הבניין היה מכוסה בגג גמלון גבוה שבסוף המאה ה-19 או תחילת המאה ה-20 כוסה בפח.
ממוזער|פנים בית הכנסת הקר במוהילב

 תיאור בית הכנסת 

ממוזער|צילום בית הכנסת, 1913

ממוזער|ציור של גלגל המזלות על תקרת בית הכנסת.

 גלגל המזלות 

 קישורים חיצוניים 

 סרטון הדמיה של בית הכנסת הקר 
 מידע על ציורים בבית הכנסת הקר 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בלארוס: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו