קורטיזנה סופרת כסף

קורטיזנה סופרת כסף הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר ההולנדי יאן ואן מיריס, שנוצר ככל הנראה בסביבות שנת 1680. גודל היצירה 28.4 על 22.6 סנטימטרים, והיא חתומה בפינה השמאלית העליונה בצבע בהיר בחתימה חלקית: "J. van Mi... Fecit ..6".

תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה אינטימית בחדר סגור, ובה צעירה יושבת ליד שולחן שעליו מונחים ארנק, מטבעות ומחרוזת פנינים. מאחורי וילון אדום שנסוך באלכסון נראית האישה, קורטיזנה מציבה מטבע על השולחן ומביטה ישירות בצופה במבט מפתה. מאחוריה ניצבת אישה זקנה בעלת הבעה מרוצה, כשל פיה מתעקל לחיוך שמעיד על שביעות רצון משותפת מהמעשה. הרקע כולל מיטה עם חופה, המרמזת על יחסי מין שהתקיימו זה עתה, וגבר הנראה בדרכו החוצה מהחדר. בגדיה של הצעירה – מקטורן קטיפה ירוק כהה עם מחשוף עמוק וחצאית סאטן בעלת ברק כסוף – והחיוך הגס של הזקנה המכוסה בכיסוי ראש כפול, תורמים לאופי התיאטרלי והחושפני של הסצנה. מכלול הרמזים החזותיים, לרבות הפנינים שעל השולחן שכנראה הוסרו במהלך האקט, מצביעים על זיהוי חד משמעי של המקום כבית בושת, ועל מערכת יחסים של תיווך מסחרי בין הדמויות.

250px|ממוזער|פרנס ואן מיריס האב, "אישה עם כלב קטן בחיקה, מלווה במשרתת", 1680, אוסף ליידן. ייתכן שהציור מתאר את בת שבע לאחר שקיבלה את מכתבו של דוד; הדמיון בין דמויותיו, לבושן והבעותיהן שימש מקור השראה לבנו, יאן ואן מיריס, ביצירתו "קורטיזנה סופרת כסף".
סגנון והשפעה
היצירה משתייכת לסוגת ציורי הז'אנר שיאן ואן מיריס יצר בתקופה שבה היה תלמידו של אביו, פרנס ואן מיריס האב. ציורים אלה מתאפיינים בגימור מלוטש כשל אמייל, ברמת פירוט גבוהה של מרקמים, ובמשטחים חלקים וקרים המתארים את עור הדמויות. יאן שאב השראה ישירה מיצירה של אביו "אישה עם כלב קטן בחיקה, מלווה במשרתת" משנת 1680. לפי זיהוי פרשני שהוצע במחקר ציור זה מתאר את בת שבע לאחר שמסר לה המשרת מכתב מאת דוד. הדמיון ניכר בלבוש, בתווי הפנים ובהבעת הפנים של הדמויות. עם זאת, יאן בחר בגישה נרטיבית שונה: בניגוד לאביו, שהתמקד ברגע אינטימי חידתי, יאן כלל סמלים חזותיים ברורים כמו מיטה, גבר עוזב, ומחרוזת פנינים על השולחן - כדי לבנות סיפור שלם המוביל אל הרגע המיוצג.

יחס הדמויות אל הצופה
הבדל מהותי בין הציור של יאן לבין זה של אביו נוגע למעמדו של הצופה. בציורו של פרנס, האישה אינה מביטה החוצה והצופה נותר מחוץ לסצנה. לעומת זאת, הקורטיזנה של יאן מביטה אל הצופה באופן ישיר ומפתה, ובכך היא פונה אליו כלקוח פוטנציאלי. שיקול זה עשוי להסביר את העדפתה של פטרונלה דה לה קור לרכוש את הציור לאוספה. עם זאת, בעת תיעוד האוסף לאחר מותה, סוחר האמנות יאן פיטרסז זומר פירש את התמונה כתיאור של "משק בית חסכוני" - פרשנות צנועה במיוחד לתוכן האירוטי המרומז של הסצנה.

בחינה טכנית ושינויים קומפוזיציוניים
היצירה מצוירת על לוח עץ אלון בודד, מלבני ובעל סיבים אנכיים, עם בליטות בשוליו. צדה האחורי לא עבר שיוף או חיזוק, ומופיעים בו סימני כלי עבודה, מספרים בכתב יד ושאריות של תוויות. שכבת בסיס בהירה נמרחה באופן אחיד, והצבע הונח בשכבות שקופות. קווי המתאר של הדמויות והבדים מורמים במעט מהמשטח. רקע הציור דליל במידת מה, ומאפשר לתשתית להיראות מבעדו. תצלומי אינפרא אדום חושפים שינויים קומפוזיציוניים - בין היתר בעיצוב לחיה הימנית של האישה, באצבעות ידה ובחיוך של הזקנה. בעבר יוחסה היצירה בטעות גם לפרנס ואן מיריס ולוילהלם ואן מיריס, אך החתימה תומכת בזיהוי עם יאן ואן מיריס.

תולדות הבעלות
הבעלות המוקדמת על הציור מתועדת כבר בשנת 1707, אז נמכר באמסטרדם במכירת האוסף של פטרונלה דה לה קור. מאוחר יותר נרכש על ידי הברון פון שנבורן, והופיע במכירה פומבית נוספת באמסטרדם בשנת 1738, כיצירה שיוחסה לפרנס ואן מיריס. בשנת 1983 נמכר בבית המכירות דרואו בפריז, שוב תחת ייחוס שגוי לפרנס, ובשנת 2004 נמכר בבית המכירות כריסטי'ס בפריז כעבודה של וילהלם ואן מיריס, אחיו של יאן ובנו של פרנס. מאותה שנה הציור נמצא בבעלות אוסף ליידן.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים באוסף ליידן