צעיר מעשן ואישה מוזגת בירה

צעיר מעשן ואישה מוזגת בירה הוא ציור שמן על לוח, שצויר על ידי האמן ההולנדי חבריאל מטסו בשנים 1656–1658, בתקופת שהותו המוקדמת באמסטרדם. ציור זה מתאר סצנה עליזה בפונדק, שבה גבר צעיר לובש חולצה אדומה בוהקת מתכופף קדימה כדי להדליק את מקטרתו מגחלים לוחשות שמוחזקות בידו השמאלית, בעוד מלצרית מוזגת לו בירה מקנקן חרס. הציור הוא ביטוי אופייני לאמנות הז'אנר ההולנדית של המאה ה-17, המתמקדת ברגעים יומיומיים בחיי החברה.

תיאור הציור
במרכז הסצנה נראה גבר צעיר שזה עתה נכנס לפונדק, כפי שמעידה כובעו התלוי על גב כיסאו. הוא נוטה קדימה כדי להדליק את מקטרתו, ומולו עומדת אישה צעירה שמוזגת לו בירה ומחייכת לעברו. הציור מדגיש את הקשר העדין והבלתי רשמי בין השניים, ללא רמז ברור לרומן או מתח מיני, אלא כתיאור של מגע חברתי פשוט ונעים.

משמעות תרבותית וחברתית
עישון טבק היה נושא למחלוקת בחברה ההולנדית של המאה ה-17. מצד אחד, היו שטענו כי לטבק יתרונות רפואיים – לדוגמה, הרופא יוהאן ואן בברווייק טען ב-1636 כי הטבק יכול לשמש כתרופה מונעת נגד מגפת הדבר. מצד שני, השימוש החברתי בטבק עורר התנגדות בשל השפעותיו הדומות לאלכוהול ובשל הקשר שלו למעמדות נמוכים כמו חיילים, מלחים ואיכרים.
עם זאת, במהלך המאה הלך והתרחב השימוש בטבק, ואף חדר לשכבות המבוססות של החברה. אורך המקטרת בציור ארוך ונאה, עשוי לרמוז על מעמדו של הגבר כבן למעמד הביניים, שכן עניים השתמשו לרוב במקטרות קצרות ולא מעובדות.

סגנון והשוואות ליצירות אחרות
מֶטְסוּ, אחד האמנים המובילים בז'אנר ההולנדי, יצר בתקופה זו מספר סצנות דומות של פנאי ושתייה. בין היצירות הקרובות ברוחן ניתן לציין את "גבר ואישה חולקים ארוחה" המוצג ברייקסמוזיאום ואת "גבר מעשן ליד אח" – האחרונה מציגה אווירה לילית אינטימית יותר, עם אינטראקציה שיש בה רמז לרומנטיקה. לעומת זאת, בציור שלפנינו היחסים בין הדמויות נותרים מקצועיים וידידותיים בלבד.

תולדות הבעלות
הציור תועד לראשונה בשנת 1734, כאשר נמכר על ידי הצייר וסוחר האמנות פיליפ ואן דייק מהאג ליוהאן הנדריק גראף ואן ואסהנאר אובדם. הציור נמכר עבור סכום של 315 פלורינים – יותר מכפול מהסכום ששולם עבור גרסה לילית דומה – דבר המעיד על ערכו הגבוה כבר בתקופה מוקדמת. עם מותו של ואן ואסהנאר, עבר הציור בירושה לצאצאיו, ומאוחר יותר נמכר באמסטרדם בשנת 1769 עבור 605 פלורינים – שוב, סכום גבוה מאוד יחסית.

בהמשך עבר הציור בין ידיים רבות של אספנים בולטים: אנטואן פולהן בפריז, ארמנד נוגרֶה, משפחת שואזול-פראסלין, הרוזן מגרנוויל, הברון דה בורנונוויל ואחרים. בשנת 1889 נרכש הציור על ידי בית המסחר תומאס אגניו ובניו בשם אדוארד ססיל גינס, הרוזן הראשון של אייבה, במחיר של 64,500 פרנק (שווה ערך ל-£2,844.9). הוא נשמר באוספו עד מותו, ולאחר מכן עבר בירושה לבנו. בשנת 1953 נמכר הציור בבית המכירות קריסטי'ס בלונדון תמורת £7,350 לגלריות Duits ו-Marlborough.

משם עבר הציור לידיו של הרוזן הנס כריסטופר פון סהר-תוס בארצות הברית, ונשמר במשפחתו עד שנמכר מחדש על ידי בית המכירות סותבי'ס בניו יורק בשנת 2007.

תצוגות ותיעוד
היצירה מוצגת כיום כחלק מאוסף ליידן, והיא תועדה בהרחבה בשנת 2017 על ידי ההיסטוריון אדריאן וייבור במסגרת קטלוג האוסף בעריכתם של ארתור ק. וילוק ג'וניור ג'וניור ואליזבת נוגרדי. הקטלוג זמין באופן מקוון ומעודכן באופן שוטף, כאשר גרסאות קודמות נשמרות בארכיון דיגיטלי.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורים באוסף ליידן
קטגוריה:חבריאל מטסו: ציורים