מויה ברנן

מויה ברנן (באנגלית: Maire Philomena Ní Bhraonáin, נולדה ב-4 באוגוסט 1952) ידועה גם בשם מוירה ברנן (Máire Brennan) היא זמרת, משוררת, נבלנית ופילנתרופית אירית. היא אחותה הגדולה של הזמרת האירית אניה. ברנן החלה להופיע באופן מקצועי בשנת 1970 ביחד עם בני משפחתה, שהקימו את להקת קלאנאד. את אלבום הסולו הראשון שלה הוציאה בשנת 1992, Máire. היא הייתה מועמדת חמש פעמים לפרס גראמי וזכתה פעם אחת, וגם זכתה בפרס אמי. היא הקליטה מוזיקה למספר פסקולים, כולל טיטאניק והמלך ארתור.

 ראשית חייה 
מוירה ברנן נולדה ב-4 באוגוסט 1952 בדבלין לאחר שהוריה ברחו ממחוז דניגול כדי להתחתן במחוז לאות'. היא הילדה הבכורה במשפחה מוזיקלית של 9 ילדים בקהילה קטנה בגיילטאכט במחוז דונגל, שבו השפה והמסורת האירית ממשיכות לפרוח. אמא שלה הייתה מורה למוזיקה ואבא שלה היה חבר בלהקת קברט במסגרתה הופיע בצעירותו. יש לה ארבע אחיות: דירדרה, איית'ן (מוכרת יותר בשם אניה), אוליב וברידין, וארבעה אחים: סיארן, פול, ליאון ובארטלי. היא נהגה להופיע עם אחיה ואחיותיה בפאב המשפחתי, "Leo's Tavern" בכפר מינאלק, מרחק קצר מבית המשפחה. היא גם השתתפה בפנטומימות בתיאטרון המקומי. לאחר שעזבה את בית הספר התיכון, היא בילתה כמה שנים באקדמיה המלכותית האירית למוזיקה בדבלין, שם למדה נגינה בנבל ובפסנתר ושירה. היא גם לימדה מוזיקה במכללה במחוז דניגול.
 עם להקת קלאנאד 
ממוזער| מויה מופיעה עם קלנד בפסטיבל הפולק של לידס, 1982
ב-1970, ברנן הצטרפה לשני אחיה פול וסיארן, ולאחים התאומים של אמם נואל ופדרייג או דוגאין, וביחד הם הקימו את להקת קלאנאד. המוזיקאי והשדרן האירי טוני מקמהון חשף אותם להופעות טלוויזיוניות. בשנת 1982, לאחר עשור בו הייתה בין להקות המוזיקה האירית המובילות בעולם, סיימה הלהקה את דרכה במצעדים עם האלבום Magical Ring. ברנן הייתה בחזית הצלחת הלהקה וקולה הפך למייצג של המוזיקה הקלטית והמוזיקה האירית. ברנן הקליטה 17 אלבומים עם הלהקה ויחד איתם גם זכתה בפרסים רבים, בין היתר: פרס גראמי, פרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ופרס אייבור נובלו. אחותה, איתנה ני בראונין, הייתה גם היא כמה שנים חברה בלהקה בתחילת שנות ה-80, והמשיכה לקריירת סולו מצליחה מאוד, היא התרסמה בשם אניה. לאחר סיבוב האיחוד של להקת קלאנאד בשנת 2008, פורסם כי ברנן עובדת על אלבום מוזיקה אקוסטית עם הלהקה שאמור היה לצאת ב-2009, אך זה מעולם לא יצא לפועל.

 קריירת סולו 
בשנת 1992 הוציאה ברנן את אלבום הסולו הראשון שלה: Máire, בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. בשנת 1998 היא חתמה על חוזה עם חברה אחרת בשם Word Records והוציאה שלושה אלבומים בשנתיים. האלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית אלבום העידן החדש הטוב ביותר בשנת 2001. ברנן מנוהלת על ידי בעלה טים ג'רוויס ואחיה לאון ברנן. המוזיקה שלה מסווגת בדרך כלל כניו אייג'ית או קלטית. היא מקבלת את ההגדרה בנוגע למוזיקה הקלטית, אך הביעה אי נוחות קלה מהגדרת הסגנון המוזיקלי שלה כמוזיקת ניו אייג', מאחר שלתפיסתה חלק ניכר מהמוזיקה שלה הוא נוצרי מובהק וכמה משיריה מתמקדים בשמירה על מערכת יחסים עם ישו. בחלק משיריה ניתן למצוא השפעות של החינוך הקתולי שקיבלה.

בשנת 2000 יצאה לאור האוטוביוגרפיה שלה "הצד השני של הקשת". היא ביצעה את שירה "Perfect Time" בהופעה חיה ביום הנוער הבין-לאומי ברומא מול קהל של עולי רגל והאפיפיור יוחנן פאולוס השני. בקהל נכחו כ-2.1 מיליון איש, מה שהיה אז ההתקהלות הגדולה ביותר אי פעם בחצי הכדור הצפוני. היא ראתה בכך כבוד רב שכן היא מאמינה בכבוד הדדי בין נוצרים.

בסרטים, היא הייתה הסולנית הראשית בשירי פסקול הסרט "המלך ארתור" (2004), כתבה יחד עם הנס צימר את נעימת הנושא לסרט "ספר לי עכשיו (מה שאתה רואה)" וכתבה מוזיקה נוספת לסרט "סוף כל המלחמות" (2001). ברנן שיתפה פעולה עם מוזיקאים רבים, בין היתר: אלן פרסונס, בונו, רוברט פלאנט, ואן מוריסון, מייקל מקדונלד האחים דובי, ברוס הורנסבי, ג'ו אליוט, הצ'יפטיין, פול יאנג, פול בריידי, מייקל קרופורד, ג'ו ג'קסון ורונאן קיטינג.

בסך הכל ברנן הקליטה 25 אלבומים. בשנת 2003 היא הוציאה אלבום בשם Two Horizons תחת הלייבל החדש שלה, יוניברסל. היא גם שיתפה פעולה עם אמן המחול צ'יקיין בביצוע השירה בסינגל "Saltwater", שהוצג גם בקמפיין הפרסום של VisitScotland, וכן שימש את הארגון Fáilte Ireland לקידום תיירות באירלנד, ואת מועצת העיר בלפסט בפרסומות טלוויזיה.

במהלך יום הנוער הבין-לאומי בשנת 2005 בקלן, היא הופיעה עם האפיפיור בנדיקטוס ה-16 בטקס מול קהל עצום והייתה גם חלק מהקלטת הסינגל הרשמי של יום הנוער העולמי, Building on World. בשנת 2006 יצא אלבום חג המולד שלה. שנה לאחר מכן, ברנן הוציאה את אלבומה Signature, אותו תיארה כאוסף של תמונות מחייה. האלבום כלל רק שיר אירי אחד אך הוא שילב פזמונים וקולות רקע בשפת האם שלה לכל אורכו.

במהלך סיבוב הופעות עם האלבום האחרון, במהלך 2007 ו-2008 היא הקליטה מספר שיתופי פעולה ושירי אורח באלבומים של איונה וג'ואן הוג, ועם גראנד קאנאל בהמנון האולימפי הרשמי של אירלנד: Green to Gold. ההקלטות היו במטרה לסייע למספר עמותות.

אלבום ההופעה החיה שלה בשם Heart Strings משנת 2008–2009 הוקלט עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול וג'ולי פיני. מויה יצאה לסיבובי הופעות נרחבים לקידום האלבום בהולנד, גרמניה, אירלנד ואנגליה.

באפריל 2010, היא הוציאה אלבום אולפן חדש עם הנבלן וחבר הלהקה קורמק דה בארה. האלבום My Match Is a Makin הוקלט בסיבוב ההופעות שלה בהולנד באביב 2010, והיה בתחילה זמין לרכישה רק במסגרת מסע ההופעות שלה.

המופע שלה היה המופע הראשי בקונצרט חג המולד של אטלנטה סלטיק, שהוקלט בשידור חי על ידי שידור חי של ג'ורג'יה הציבורית ב-18–19 בדצמבר 2010. אירוע חגיגי של אוניברסיטת אמורי שכולל מוזיקה וריקוד ממסורות איריות, סקוטיות והרי האפלצ'ים.

מויה ברנן הופיעה גם באלבום Excalibur III – The Origins שנכתב על ידי אלן סימון, מוזיקאי שמוצאו מבריטני (צרפת).

בשנת 2013 היא הוציאה אלבום אולפן חדש בשם Voices & Harps Affinity בשיתוף פעולה עם הנבלן קורמק דה בארה, כהמשך לאלבום Voices & Harps שיצא בשנת 2011. הוא מכיל מנגינות חדשות שהולחנו על ידי ברנן ודה בארה וגם מנגינות מסורתיות איריות וקאברים.

בשנת 2017 הוציאה ברנן את Canvas, אלבום הסולו הראשון שלה לאחר הפסקה של עשור כמעט. האלבום, שנכתב במשותף על ידי שני ילדיה, אייזלינג ופול, יצא ב-24 בפברואר 2017 ולווה בסיבוב הופעות בבריטניה, אירלנד ואירופה.

בשנת 2020, ברנן הייתה חלק מקולקטיב אירי של זמרות ומוזיקאיות בשם "נשים איריות בהרמוניה" שהקליט גרסה חדשה לשיר חלומות (במקור של הקרנבריז) למען ארגון הצדקה Safe Ireland, העוסק באלימות במשפחה אשר עלתה באופן משמעותי, על פי דיווחים, במהלך הסגר עקב מגפת הקורונה באירלנד.

 להקת מויה ברנן 
מויה ברנן יצאה לסיבוב הופעות עם להקה גדולה של מוזיקאים. הלהקה כללה את הנבלן ומגיש הטלוויזיה קורמק דה בארה. בין אוגוסט 2008 לפברואר 2009, הצטרפו שני חברים חדשים ללהקה, כולל הזמר האירי דיית'י רואה. בשנת 2012, בתה של מויה, אייזלינג ג'רוויס, הפכה לחברה קבועה בלהקה שלה והיא מצטרפת לברנן בכל הופעות הסולו, כמו גם לפרויקט של מוירה עם קורמק דה-בארה, "קולות ונבלים".

 מורשת והכרה 
ברנן ולהקת קלאנאד זוכים לקרדיט על יצירה של מוזיקה קלטית עכשווית והם מוערכים מאוד על תרומתם העצומה להחייאת שירים איריים ישנים. בביקורת שנכתבה עליהם נאמר: "המוזיקה של קלאנאד מציעה שילוב נהדר בין השפעות מסורתיות ומודרניות." סולן U2, בונו (ששר דואט איתם דואט בשיר "In a Lifetime") אמר על קולה של ברנן: "אני חושב שיש לה את אחד הקולות הגדולים ביותר שהאוזן האנושית חוותה אי פעם." המנעד הקולי שלה תואר בעבר כ"סופרן נושם".
טקסט=This is a shot of Moya Doherty after receipt of an honorary doctorate from DCU, with the university's president and its chancellor to either side, as taken in May 2022|ממוזער| מויה ברנן לאחר קבלת תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת דקוטה הדרומית (DCU), מאי 2022
במאי 2022, ברנן זכתה להכרה על ידי הענקת תואר דוקטור של כבוד על ידי אוניברסיטת דבלין סיטי. בטקס בו נכחו משפחתה הקרובה של ברנן, כמו גם אמה ואחותה אניה.

ב-10 בפברואר 2024 נבחרה כאשת השנה של דונגל לשנת 2023. הבחירה בעקבות פרס 2022 שהוענק לקורבנות אסון קריסלו, לאחריו הייתה מוירה שותפה להנחיה של המופע "יחד למען קריסלו" בינואר 2023.

 חיים אישיים 
ברנן כתבה אוטוביוגרפיה בשם "הצד השני של הקשת" בשנת 2000, בה היא כותבת את זכרונות ילדותה כילדה בכורה במשפחה של תשעה ילדים וילדות בדוניגל הכפרית. לצד שיאי ההצלחה בעסקי המוזיקה, היא מספרת גם על תקופות שפל בהן אלכוהול, סמים והפלה שעברה שגרמו לה להעריך מחדש את חייה ולאחריהם היא יצאה מ"שנותיה האפלות" כנוצרייה מסורה, עם אמונה מחודשת. היא נישאה בשנית בשנת 1991, לאחר שהייתה נשואה בעבר למוזיקאי בלוז מדבלין, פאט פארל.

 קישורים חיצוניים 

ממוזער| ברנן במופע עם להקת קלאנאד בלוריאן ב-2013

 הערות שוליים 

קטגוריה:זמרות-יוצרות איריות
קטגוריה:זמרי פופ אירים
קטגוריה:זמרי פולק אירים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:ילידי 1952