יואל קשמן

יואל קשמן (30 באוקטובר 1938 – 1 ביולי 2025) היה כימאי אורגני ישראלי ופרופסור בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב, זוכה אות חבר הכבוד של החברה הישראלית לכימיה לשנת 2017. נודע כמומחה למיצוי חומרי טבע.

 ביוגרפיה 
יואל קשמן נולד וגדל בצפון הישן של תל אביב, בנם של טוני לבית אולמן ויוסף (יוליוס) קשמן, אח לנורית. הוריו עלו לארץ ישראל מגרמניה שנים אחדות טרם הולדתו ובנו את ביתם ברחוב שטנד. רבים מקרובי משפחתו נספו בשואה.

ב-1959 החל את לימודיו לתואר ראשון בכימיה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם השלים ב-1963. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני בכימיה, בהנחיית הפרופסורים ארנסט דוד ברגמן ורפאל איקן. עם השלמת לימודיו אלה בהצטיינות ב-1964 עבר למכון ויצמן למדע, שם למד לתואר שלישי בהנחיית פרופ' דוד לביא. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה ב-1967, נשאה את הכותרת "ריאקציות אפוקסידים מותמרים ב-α במערכות סטרואידיות וססקויטרפניות".

ב-1968 הצטרף כמרצה לסגל בית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב, ונמנה עם ראשוני החברים בו. ב-1971 מונה למרצה בכיר, ב-1976 לפרופסור חבר וב-1988 לפרופסור מן המניין. ב-2006 יצא לגמלאות אך המשיך לעסוק במחקר פעיל גם לאחר מכן. כמו כן, במשך שנים ארוכות לימד את קורסי המבוא בכימיה אורגנית בבית הספר לכימיה וכן בפקולטה לרפואה, בה לימד עד שנת הלימודים 2022.

קשמן שימש חוקר אורח בחברת Syntex Research שבפאלו אלטו, במחלקת המחקר והפיתוח במדעי החיים של חברת דופונט, במכון האוקיינוגרפי SeaPharm בפלורידה, במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית ובחברת ZymoGenetics שבסיאטל. הוא עבד בשיתוף פעולה הדוק עם מדענים מארצות הברית, יפן, גרמניה, ספרד, ניו זילנד, דרום אפריקה, אתיופיה ומדינות נוספות, ובכך שמו יצא לפניו כשגריר מדעי של מדינת ישראל.

 מחקר 
קשמן פרסם למעלה מ-340 מאמרים ורשם כ-30 פטנטים. לאורך השנים הנחה למעלה מ-70 תלמידי מחקר, ביניהם פרופ' דורון פפו, פרופ' עמירם גרובייס וד"ר אמירה רודי מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, פרופ' שמואל כרמלי מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' גרי גלרמן מאוניברסיטת אריאל.

מחקרו של קשמן התמקד בבידוד חומרי טבע פעילים ביולוגית (בעיקר אנטי-בקטריאליים, אנטי-ויראליים וציטוטוקסיים) ממקורות טבעיים. עיקר עבודתו היה באלמוגים רכים, ספוגים ואיצטלנים ימיים, ובשנות ה-70 אף מיצה חומר אנטיביוטי מאבוקדו. בידוד החומרים נעשה באמצעים כרומוטוגרפיים וקביעת המבנה בוצעה בשיטות ספקטרליות, בעיקר תהודה מגנטית גרעינית חד-ממדית ודו-ממדית, על ידי ספקטרומטריית מסה וע"י טרנספורמציות כימיות סינתטיות. על סמך מבנים חדשים כמו האיילתין, אנ-דיאמינו פפטידיים ציקליים, לטרנקולון ודיטרפנים צמברניים, הציעה מעבדתו סינתזות כימיות של תרכובות אנלוגיות. כמו כן, נעשתה בקבוצתו עבודה על צמחי ערבה לבידוד תרכובות פעילות. מסעות המחקר של קשמן נערכו בעיקר במפרץ אילת ובאזורים נוספים של ים סוף, שם גילה ואפיין מאות מטבוליטים חדשים. באחד ממסעותיו אף נעצר יחד עם עמיתיו במצרים. רבות מעבודותיו על בידוד ומיצוי חומרי טבע בוצעו בשיתוף פעולה עם הפרופסורים יוסי לויה, יהודה בניהו ומיכה אילן.

נוסף על כך, מעבדתו עסקה בסינתזה של פירידו-אקרידינים וחומרים אזה-הטרוציקליים נוספים.

 פרסים והוקרה 
 פרס הרקטור להצטיינות בהוראה (2000)
 מרצה מצטיין בפקולטה למדעים מדויקים (1999)
 מרצה מצטיין בפקולטה לרפואה (2007)
 אות חבר הכבוד של החברה הישראלית לכימיה (2017)

 חיים אישיים 
עד לפטירתו, היה נשוי לדליה (לבית וילוז'נסקי) ואב לשלוש בנות. גיסו היה עו"ד אריה קורץ, בנו של הרב צבי שמחה קורץ. התגורר בתל אביב.

נפטר ביולי 2025 בגיל 86 ונטמן בבית העלמין קריית שאול.

 הערות שוליים 

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כימיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025