ריח מתוק של הצלחה

ריח מתוק של הצלחה (באנגלית: Sweet Smell of Success) הוא סרט דרמה פילם נואר סאטירי אמריקאי משנת 1957, בבימויו של אלכסנדר מקנדריק, על פי תסריט מאת קליפורד אודטס וארנסט להמן. הסרט מבוסס על נובלה מאת להמן, שפורסמה לראשונה במגזין קוסמופוליטן בשנת 1950. בתפקידים הראשיים מככבים ברט לנקסטר, טוני קרטיס, סוזן הריסון ומרטין מילנר. הסרט מתאר את עולמם האפל של עיתונאי רכילות ויחצ"נים בניו יורק של שנות ה-50, ומתמקד בקשר המורכב בין עיתונאי רב-השפעה לסוכן יחסי ציבור שאפתן. הסרט צולם בלוקיישנים אמיתיים בניו יורק, והציג סגנון צילום נוארי בולט של הצלם ג'יימס וונג האו. הפסקול הולחן על ידי אלמר ברנשטיין, וכולל גם קטעי ג'אז בביצוע חמישיית צ'יקו המילטון. תקציב ההפקה עמד על כ-3.4 מיליון דולר, אך הסרט הכניס רק כ-2.25 מיליון דולר בארצות הברית, ונחשב לכישלון קופתי בעת יציאתו.

בשנת 1993, הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס, בשל חשיבותו התרבותית, ההיסטורית והאסתטית. 

 תקציר עלילה 
הסרט עוקב אחר סידני פלקו, סוכן יחסי ציבור חסר מצפון, המנסה להחזיר לעצמו את מקומו בקרבתו של ג'יי. ג'יי. הנסקֶר, עיתונאי רכילות רב-השפעה. הנסקר מבקש מפלקו לסייע לו להפריד בין אחותו הצעירה, סוזן, לבין בן זוגה, נגן ג'אז בשם סטיב דאלאס, שאותו הוא רואה כבלתי ראוי. פלקו, מתוך שאיפה לקדם את הקריירה שלו, מסכים לבצע מניפולציות שונות כדי להשיג את מטרת הנסקר. העלילה מתפתחת לחשיפת עולם עיתונאי מושחת, שבו הגבולות בין אמת לשקר מטושטשים, והשאיפה להצלחה גוברת על המוסר.

 צוות השחקנים הראשי 
 ברט לנקסטר – ג'יי. ג'יי. הנסקֶר, עיתונאי רכילות רב-השפעה, אכזרי ומניפולטיבי.
 טוני קרטיס – סידני פלקו, סוכן יחסי ציבור שאפתן וחסר מצפון.
 סוזן הריסון – סוזן הנסקֶר, אחותו הצעירה של ג'יי. ג'יי., צעירה תמימה ומאוהבת.
 מרטין מילנר – סטיב דאלאס, נגן ג'אז צעיר, בן זוגה של סוזן.
 סם לווין – פרנק דאלאס, אביו של סטיב, מוזיקאי מנוסה.
 ברברה ניקולס – ריטה, מזכירתו של פלקו, המעורבת בתככים.

 ביקורות 
בעת יציאתו, הסרט לא זכה להצלחה קופתית, והקהל התקשה לקבל את הדמויות הראשיות בתפקידים שליליים. עם השנים, הסרט זכה להערכה מחודשת ונחשב כיום לקלאסיקת נואר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 98% בהתבסס על 62 ביקורות, עם הקונצנזוס: "סרט עם צוות שחקנים מצוין, בימוי חד, צילום אווירתי ופסקול ג'אזי מתאים, מה שהופך אותו לאחד ממותחני הפשע הנואריים הטובים ביותר." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 100 מתוך 100, בהתבסס על 5 ביקורות, המעיד על "שבח אוניברסלי". 

מבקר הקולנוע א. או. סקוט מהניו יורק טיימס כתב בשנת 2002: "באדיבות ארנסט להמן וקליפורד אודטס, דיאלוג רחוב מעודן שאף ניו יורקר אמיתי לא דיבר כך, אך כל ניו יורקר אמיתי היה רוצה שיוכל."
 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1957