אונפים

אנטֶמיוס (בנובגורודית עתיקה: Онѳимє פעל בערך בשנים 1220–1260), המוכר יותר בשמו הרוסי המודרני, אוֹנְפִים (ברוסית: Онфим), היה ילד שחי בנובגורוד (היום וליקי נובגורוד, רוסיה) במאה ה־13, בערך בין השנים 1220 ל־1260. הוא השאיר פתקים ותרגילי בית ששרטט על לוחות ליבנה רכים, שהשתמרו בקרקע החרסיתית של נובגורוד.

אונפים, שהיה ככל הנראה בן שש או שבע באותה עת, כתב בניב נובגורודי של השפה הסלאבית המזרחית. מלבד אותיות והברות, הוא צייר "סצנות קרב וציורים של עצמו ושל מורו".

 רקע 
וליקי נובגורוד (ברוסית: Великий Новгород), המכונה כיום נובגורוד, הוא המרכז המינהלי של מחוז נובגורוד. בעת שבה חי אונפים, הייתה העיר בירת רפובליקת נובגורוד. חוקרים סבורים שרפובליקת נובגורוד התאפיינה ברמת אוריינות גבוהה במיוחד לתקופתה, שנראתה נפוצה בכל שכבות האוכלוסייה ובשני המינים. העיר, הנמצאת כ-200 ק"מ מדרום לסנקט פטרבורג, מוקפת ביערות ליבנה. תושבי המקום כתבו לאורך מאות שנים באמצעות חריטה על קליפות ליבנה, משום שהן רכות וקלות לחריטה. מאז 1951 התגלו יותר מ-1,100 פיסות קליפת ליבנה עם כתובות עליהן, והגילויים נמשכים.

ברוסיה, כתבי יד על קליפת ליבנה נקראים ברסטה ("קליפת ליבנה"; רבים: ברסטות), והתחום האקדמי החוקר אותם נקרא ברסטולוגיה (ברוסית: berestologija). ריבוי הברסטות מעיד על שיעור גבוה של אוריינות בקרב האוכלוסייה, כמו גם על מספרם הרב של ה.

 כתביו של אונפים 
אונפים הותיר אחריו שבעה־עשר פריטים ידועים מקליפת ליבנה. שתים־עשרה מהם כוללים איורים, וחמישה טקסט בלבד. באחד האיורים מופיע אביר רכוב על סוס, לצדו כתוב שמו של אונפים, והוא דוקר אדם שכוב על הקרקע בחנית; חוקרים משערים שאונפים תיאר את עצמו כאביר זה. הכתובים הם בבירור תרגילי למידה: אונפים התאמן בכתיבת האלפבית, חזרות על הברות וכתיבת תהילים - טקסטים שהיו כנראה מוכרים לו. כתביו כוללים ביטויים כגון "אדוני, עזור לעבדך אונפים" וקטעים מתהילים ו', ב' ו־כ"ז, ג'. רוב כתביו של אונפים מורכבים מציטוטים מספר תהילים.
שמאל|ממוזער|תרגילי הבית של אונפים ו"אני חיה פראית", בערך 1260. (פריט 199)
איורים של אונפים כוללים תמונות של אבירים, סוסים, חצים ואויבים שנהרגו. בפריט 199 (בתמונה; במקורו, תחתית סל עשוי קליפת ליבנה) נמצאת תמונה אחת, "דיוקן עצמי, כשהוא מחופש לחיה פנטסטית", ובה חיה בעלת צוואר ארוך, אוזניים מחודדות וזנב מתולתל. החיה או מחזיקה חץ נוצות בפיה או פולטת אש; אחד הטקסטים הנלווים אומר "אני חיה פראית". טקסט אחר אומר "ברכה מאונפים לדנילו", ככל הנראה ידיד או בן כיתה של אונפים. מספר האצבעות בידיהם של האנשים המתוארים בתמונה משתנה משלוש לשמונה; אונפים טרם למד לספור.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

קטגוריה:נובגורוד
קטגוריה:כתובות