יוהנס שלאף

יוֹהַנֶס שְׁלַאף (בגרמנית: Johannes Schlaf; ) היה מחזאי, סופר ומתרגם גרמני, ונציג חשוב של הנטורליזם. כמתרגם, הוא היה משמעותי בחשיפת העולם דובר הגרמנית ליצירותיהם של וולט ויטמן, אמיל ורהארן ואמיל זולא, והוא ידוע כמייסד "פולחן ויטמן" בגרמניה. הישגיו הספרותיים טמונים בעיקר בחידושי הדיאלוג הבימתי של "נטורליזם סדרתי" ובגיבוש ובהגדרה של ה. הוא גם תרם לצמיחתו של "התיאטרון האינטימי".

חלק משיריו הולחנו על ידי המלחינים אלבן ברג וארנולד שנברג.

לעיתים הוא מצוטט בטעות כמי שטבע את המונח "הרייך השלישי" בהקשר לנאציזם, בגלל רומן שכתב בשנת 1906 באותו שם. השימוש הנאצי במונח מגיע מספר משנת 1923 בשם "" מאת .

נעורים
שמאל|ממוזער|250px|עץ הטיליה של שלאף בקוורפורט
שלאף היה בנו של פקיד מסחרי ב, עיר בסקסוניה-אנהלט שבמרכז גרמניה של ימינו. מכיוון שמשפחתו חיה בתנאי צפיפות, הוא התגורר באופן זמני אצל סבו. סבתו, אישה משכילה, תמכה בו בתשוקתו לאמנות וספרות כבר בגיל צעיר. במתווה אוטוביוגרפי משנת 1902, שלאף טען כי כתב שירים ומחזות לתיאטרון בובות בגיל 12, וסיפורים קצרים בתקופת נעוריו. הוא גם גילה כישרון לציור. בשנת 1875, אביו של שלאף קיבל עבודה בעסק בנייה במגדבורג הסמוכה, שבאותה תקופה הייתה עיר תעשייתית מתפתחת. שלאף חזר למשפחתו, שם אביו אכף משטר קפדני, ושלאף חש יותר פחד מחיבה.

השכלה
מ-1875 עד 1884, שלאף למד בבית הספר שליד הקתדרלה במגדבורג, והצטרף למועדון סטודנטים, "ברית החיים", בשנת 1882. במסגרת מועדון זה נחשף לכתבים עדכניים בתחומי הפילוסופיה, המדע והספרות. בשנת 1884 הוא סיים את לימודיו ונסע ללמוד בהאלה, העיר הגדולה ביותר בסקסוניה-אנהלט. תוכנית הלימודים שלו כללה תאולוגיה, גרמנית, לימודים קלאסיים ופילוסופיה, אך הוא היה עסוק יותר ביצירת קשרים עם סטודנטים אחרים מאשר בלימודיו. פרסומיו המוקדמים ביותר מתוארכים לתקופתו בהאלה.

הוא עבר ללמוד בברלין בשנת 1885 ובשנת 1886 הצטרף לקבוצה הספרותית "Durch" (דרך) של סופרים נטורליסטים צעירים, כולל גרהרט האופטמן,  ו. לאורך כל לימודיו חש קרוע בין הלימודים לבין הדחף להקדיש את עצמו לחלוטין לכתיבה. בתקופה זו פיתח שלאף ידידות עם ארנו הולץ, ובסביבות 1887 הסכים להצעה של הולץ לחלוק בית קיץ פנוי של חבר מ ולעבוד משם על כתיבתו. אז הפסיק את לימודיו הפורמליים.

תחילת העבודה עם ארנו הולץ
שלאף והולץ הציגו את יצירתם המשותפת הראשונה, האנתולוגיה "מסלולים חדשים" (Neue Bahnen), בשנת 1892. בה הופיע לראשונה המונח "נטורליזם סדרתי" (Konsequenter Naturalismus). האנתולוגיה כללה שלושה חלקים, כל אחד עם הקדמה משלו. החלק האמצעי פורסם בשנת 1889 תחת שם העט ביארנה ב. הולמסן. הוא הכיל את הסיפור הקצר "פאפא המלט". החלק השלישי של האנתולוגיה, הדרמה "משפחת זליקה" (Die Familie Selicke), פורסם בשנת 1890.

בנטורליזם סדרתי, נתקלים בתיאור רגע אחר רגע של אירועים ללא נרטיב כולל או קול חיצוני. סגנון זה נקרא גם "סגנון השנייה" (Sekundenstil). ב"פאפא המלט", הסיפור מסופר כמעט כולו באמצעות דיאלוג, שחלק גדול ממנו כתוב בניב. כמעט אין התערבות של המספר. הדיאלוג מכיל סתירות, אי-דיוקים דקדוקיים, ניב ורכיבים נוספים של אווירה "ריאליסטית". היצירות בסיפור מתמקדות במשפחות הרוסות, אלכוהוליזם, מצוקה כלכלית ומחלות. שמירת אחדות המקום והזמן בנרטיב מעניקה ליצירות אווירה מדכאת.

"משפחת זליקה" (Die Familie Selicke) זכתה להצלחה מועטה בתחילה כאשר הועלתה לראשונה על הבמה באפריל 1890. עם זאת, היו למחזה גם תומכים.

הולץ ושלאף חשו ניכור גובר ביניהם לאורך שנות ה-90 של המאה ה-19, כאשר מתחים מוקדמים סביב רעיונות אמנותיים הוחמרו על ידי ויכוח ציבורי בנוגע לתרומותיהם ולמעלותיהם היחסיות של שני הכותבים. המחלוקת הגיעה לשיאה בין השנים 1905 ל-1906. כיום, יוקרתו של שלאף מחווירה בהשוואה לזו של הולץ – מצב נוח בהתחשב בתמיכתו של שלאף בנאצים בשנות ה-30 (הולץ נפטר ב-1928 לפני עליית הנאצים לשלטון).

במפנה המאה
בשנת 1893, שלאף סבל מהתמוטטות עצבים ואושפז בשאריטה, בית חולים בברלין. הוא שהה מספר פעמים בבית החולים עד שנת 1897 ותיאר מאוחר יותר את מחלתו כהפרעת עצבים ודיכאון. הולץ ניצל חוויות אלו כדי להכפיש את חברו לשעבר וכתב על הפרנויה שלו. ברומנים של שלאף שפורסמו לאחר שנת 1900, ניתן למצוא ייצוגים של התנהגויות סכיזופרניות ופסיכוטיות. הוא גם החל לחקור את תורת הנסתר והקוסמולוגיה.

שלאף פרסם את המחזה העצמאי הראשון שלו, "מייסטר אלצה" (Meister Oelze), בשנת 1892, והצגת הבכורה שלו בברלין הייתה ב-2 בפברואר 1894. המחזה זכה להצלחה רחבה. הוא מציג רבים מהמאפיינים שנמצאו ב"מסלולים חדשים", אך גם התמקדות בתהליכים פסיכולוגיים פנימיים. הוא הפיק מספר מחזות נוספים לאורך שנות ה-90 של המאה ה-19, כאשר המחזה האחרון שפרסם, "וייגנד" (Weigand), הופיע בשנת 1906. בין השנים 1900 ל-1914 כתב שלאף עשרה רומנים. יצירותיו מראות השפעות של וולט ויטמן וארנסט הקל, וכן עקבות של דקדנס של מפנה המאה העשרים.

בשנת 1904, שלאף עבר לוויימאר.

בתקופת רפובליקת ויימאר
תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה הייתה מכה קשה לגאווה הלאומית, אך היא לא שינתה באופן משמעותי את הרעיונות שפיתח שלאף. כמו סופרים אחרים בתקופה זו, הוא הקדיש את עצמו לעבודתו הספרותית – והתמסר לספקולציות פילוסופיות וקוסמולוגיות. במהלך המלחמה הוא פיתח רעיונות המקשרים מלחמה לברירה אבולוציונית, וכן רעיונות פטריוטיים של הגמוניה תרבותית גרמנית.

בתקופה זו התפתחה סתירה בין חוסר ההצלחה היחסי של כתביו האחרונים לבין גידול ההכרה הציבורית בו. במיוחד במהלך ימי הולדת, שלאף נחגג בטקסים ציבוריים, הונצח בקריאת רחובות על שמו, בייסוד "אגודת ידידי יוהנס שלאף" ובהקמת מוזיאון.

בתקופה הנאצית
בשנות ה-30 של המאה ה-20, שלאף הודה בתמיכה בנאציזם. לפני מלחמת העולם הראשונה, הנטורליזם של שלאף התרחב להיבטים גזעיים, אך המושג המעורפל של גזע גרמאני יכול היה לחול כמעט על כל אומה אירופית. לאחר המלחמה, תפיסותיו של שלאף לגבי אבולוציה ביולוגית התרחבו לעליונות העם הגרמני. לאחר עליית הנאצים לשלטון במאי 1933, שלאף נבחר ל "המטוהרת". באוקטובר אותה שנה, שלאף היה בין 88 הסופרים שחתמו על "". הוא יישר קו עם הנאציזם עד מותו.

שלאף חזר לקוורפורט בשנת 1937. כתביו המאוחרים התמקדו במודל הגאוצנטרי ובספקולציות קוסמולוגיות וברובם לא התפרסמו. הוא המשיך לקבל פרסים רבים בגיל מבוגר, במיוחד על יצירותיו המוקדמות כסופר נטורליסט. הוא נפטר בגיל 78, ונציגים בכירים ממשלת הנציונל-סוציאליסטית השתתפו בהלווייתו.

מסמכיו שמורים בספרייה הממלכתית של דורטמונד.

מבחר מכתביו
ימין|ממוזער|250px| "אביב" איור מאת אמיל רודולף וייס

לקריאה נוספת
 Raleigh Whitinger: Johannes Schlaf and German naturalist drama. Columbia: Camden House 1997. (= Studies in German literature, linguistics, and culture) 
 Frisch, Walter, "German Modernism" (Berkeley: University of California Press, 2004) pp 39–43.

קישורים חיצוניים



 Works by or about Johannes Schlaf at the Internet Archive

קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית
קטגוריה:מתרגמים לגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941