האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה

האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה (באנגלית: Parliamentary Assembly of the Council of Europe; בקיצור: PACE) היא הזרוע הפרלמנטרית של מועצת אירופה, ארגון בין-לאומי בן 46 מדינות המוקדש לשמירה על זכויות אדם, דמוקרטיה ושלטון החוק. האספה מורכבת מ-306 חברים מהפרלמנטים הלאומיים של המדינות החברות במועצת אירופה, והיא מתכנסת ארבע פעמים בשנה לישיבות מליאה בנות שבוע בשטרסבורג.

המועצה היא אחד משני הגופים הסטטוטוריים של מועצת אירופה, יחד עם , הגוף המבצע המייצג ממשלות, שעמה היא מקיימת דיאלוג מתמשך. עם זאת, האספה היא זו שנחשבת בדרך כלל ל"מנוע" של הארגון, המחייבת ממשלות לתת דין וחשבון בנושאי זכויות אדם, לוחצת על מדינות לשמור על סטנדרטים דמוקרטיים, מציעה רעיונות חדשים ויוצרת את המומנטום לרפורמות ושיפורים.

האספה קיימה את ישיבתה הראשונה בשטרסבורג ב-10 באוגוסט 1949, וגילמה באותה תקופה את תקוותיהם של אירופאים רבים שראו באחדות אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה את הדרך הטובה ביותר למנוע חזרה להרס של המלחמה, "רשת ביטחון" למניעת הפרות זכויות אדם בוטות כמו זוועות השואה. ומבצר דמוקרטי נגד עריצות.

בין ההישגים העיקריים של המועצה:
 סיום  על ידי דרישה ממדינות חברות חדשות להפסיק את ההוצאות להורג
 לאפשר ולספק תוכנית לאמנה האירופית לזכויות אדם
 דו"חות החושפים הפרות של זכויות אדם במדינות החברות במועצת אירופה
 סיוע למדינות ברית המועצות לשעבר לאמץ דמוקרטיה לאחר 1989
 סיוע למדינות החברות להתגבר על סכסוכים או להגיע להסכמות בנושאים שנויים במחלוקת
 אימוץ דגל אירופה והמנון אירופה, שניהם אומצו מאוחר יותר על ידי האיחוד האירופי

 סמכויות 
בניגוד לפרלמנט האירופי (מוסד של האיחוד האירופי), לאספה אין סמכות לחוקק חוקים מחייבים. עם זאת, היא מדברת בשמם של 700 מיליון אירופאים ויש לה את הכוח:
 לדרוש פעולה מ-46 ממשלות חברות במועצת אירופה, באמצעות הגוף המבצע של הארגון
 לחקור הפרות זכויות אדם בכל אחת מהמדינות החברות
 לחקור ראשי ממשלה וראשי מדינה בכל נושא
 לשלוח חברי פרלמנט לפקח על מערכות בחירות ולתווך במשברים
 לקבוע את התנאים שבהם מדינות יכולות להצטרף למועצת אירופה, באמצעות זכות הווטו שלה
 לעורר השראה, להציע ולעזור לעצב חוקים לאומיים חדשים
 לבקש הערכות משפטיות של החוקים והחוקות של המדינות החברות
 להטיל סנקציות על מדינה חברה על ידי המלצה על הרחקתה או השעייתה

תפקידים סטטוטוריים חשובים של PACE הם בחירת שופטי בית הדין האירופי לזכויות אדם, מתוך רשימה של שלושה מועמדים שהוגשו על ידי ממשלות, כמו גם למנות את הפקידים המובילים של מועצת אירופה.

באופן כללי, האספה מתכנסת ארבע פעמים בשנה ב בשטרסבורג לישיבות מליאה של שבוע. תשע הוועדות הקבועות של העצרת נפגשות לאורך כל השנה כדי להכין דו"חות ולנסח החלטות בתחומי המומחיות שלהן. האספה קובעת את סדר היום שלה, אך הדיונים והדו"חות שלה מתמקדים בעיקר בשלוש מטרות הליבה הסטטוטוריות של מועצת אירופה: הגנה על זכויות אדם, קידום הדמוקרטיה ושמירה על שלטון החוק.

 בחירת שופטים לבית הדין האירופי לזכויות אדם 
שופטי בית הדין האירופי לזכויות אדם נבחרים על ידי PACE מתוך רשימה של שלושה מועמדים המוגשים על ידי כל מדינה חברה שאשררה את האמנה האירופית לזכויות אדם. ועדה בת 20 חברים המורכבת מחברי פרלמנט בעלי ניסיון משפטי, נפגשת בדלתיים סגורות, מראיינת את כל המועמדים ומעריכה את קורות החיים שלהם לפני שהיא מגישה המלצות לאספה המלאה, שבוחרת שופט אחד מכל רשימה בהצבעה חשאית. שופטים נבחרים לתקופה של תשע שנים ואינם יכולים להיבחר שוב מחדש.

אף על פי שהאמנה האירופית כשלעצמה אינה דורשת מהמדינות החברות להציג רשימה מגוונת של מועמדים פוטנציאליים, בהחלטה משנת 2004 החליטה PACE כי היא "לא תשקול רשימות של מועמדים כאשר הרשימה אינה כוללת לפחות מועמד אחד מכל מין", אלא אם כן קיימות נסיבות חריגות. כתוצאה מכך, כשליש מ-46 השופטים הנוכחיים הן נשים, מה שהופך את בית הדין למוביל בין בתי המשפט הבינלאומיים באיזון מגדרי.

 הישגים 
 האמנה האירופית לזכויות אדם 
בישיבתה הראשונה, בקיץ 1949, אימצה האספה הפרלמנטרית את המתווה המהותי של מה שהפך לאמנה האירופית לזכויות אדם, בחרה על אלו זכויות יש להגן והגדירה את קווי המתאר של המנגנון המשפטי לאכיפתן. הצעתה המפורטת, עם כמה שינויים, אומצה בסופו של דבר על ידי הגוף המיניסטריאלי של מועצת אירופה, ונכנסה לתוקף ב-1953.

 יצירת דגל אירופה וההמנון 
האספה הייתה היוצרת המקורית הן של דגל אירופה, שנים-עשר הכוכבים הצהובים על רקע כחול, והן של , עיבוד של הסימפוניה התשיעית של בטהובן. לאחר שהוצעו על ידי העצרת, שניהם אומצו תחילה על ידי מועצת אירופה, וכמה שנים לאחר מכן - על ידי האיחוד האירופי. שניהם ידועים כיום ברחבי העולם כסמלים של אירופה.

 דגל אירופה 
הצעות שונות לדגל הוגשו למועצת אירופה בתחילת שנות ה-50 וב-25 בספטמבר 1953 אימצה העצרת באופן רשמי גרסה עם חמישה עשר כוכבים, שייצגה את מספר המדינות החברות במועצה באותה תקופה. עם זאת, "התעורר קושי" בוועדת השרים של מועצת אירופה בנוגע למספר הכוכבים לאחר שגרמניה המערבית התנגדה לכך שאחד מהם יהיה מיועד לאזור סארלנד, שהיה אז בשליטה צרפתית ולא הצטרף לגרמניה עד 1957. היא הסכימה לארבעה עשר כוכבים, אבל זה בתורו לא היה מקובל על צרפת. שנתיים לאחר מכן, לאחר התייעצויות נוספות, גרסת שנים-עשר הכוכבים אושרה פה אחד על ידי שני הגופים של מועצת אירופה, כאשר שנים עשר נחשבים לסמל לשלמות, ואינם קשורים עוד למספר המדינות בארגון. מוסדות האיחוד האירופי החלו להשתמש בדגל בשנת 1986.

 המנון אירופה 
ההצעות להמנון לאירופה החלו כמעט מיד עם הקמת מועצת אירופה ב-1949. הסימפוניה התשיעית הוצעה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי החלוץ הגדול של אחדות אירופה, הרוזן ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי, ובמכתב למועצת אירופה ב-1955 הוא הציע אותו שוב. עם זאת, רק בתחילת שנות ה-70 נדונה השאלה בוועדה לתכנון אזורי ורשויות מקומיות של המועצה. חברי הפרלמנט ראו בהמנון את הצעד ההגיוני הבא, לאחר יצירת דגל אירופה ב-1955 ויום אירופה ב-1964, כדי "להפיץ את הרעיון האירופי" ולאחר דיון ראשוני בתחרות כלל-אירופית אפשרית, החליטה הוועדה כי יצירה מוזיקלית ללא מילים תתגבר על בעיית ריבוי השפות באירופה. הוועדה הסכימה שבטהובן "נחשב בצדק לאחד הגאונים האירופאים הגדולים", וכי למנגינה שלו "יש ערך אוניברסלי". בהחלטה שהתקבלה ב-8 ביולי 1971, הציעה העצרת באופן רשמי את הסימפוניה התשיעית של בטהובן כהמנון האירופי. ההצעה מצאה חן בעיני ועדת השרים של מועצת אירופה, שאימצה רשמית את ההמנון ב-1972. לאחר מכן הוא אומץ על ידי האיחוד האירופי בשנת 1985.

 הפסקת עונש המוות באירופה 
ב-1973 חברת PACE השוודית אסטריד ברגגרן העלתה לראשונה הצעה המזמינה את המדינות החברות לבטל את עונש המוות. ב-1980 קראה האספה לפרלמנטים האירופיים לבטל את העונש, והתעקשה כי הזכות לחיים הכלולה באמנה האירופית לזכויות אדם מרמזת על איסור כזה. ב-1989 קיבלה האספה החלטה להפוך את הפסקת ההוצאות להורג לתנאי לחברות במועצת אירופה - רגע לפני שגל של מדינות מרכז ומזרח אירופה הצטרפו לארגון. כיום, עונש המוות בוטל בחוק בכל 46 המדינות החברות בעתות שלום, אם כי חלקן ממשיכות לאפשר זאת בעתות מלחמה. אף על פי שקריאות נדירות נשמעות מדי פעם להחזרתו, ביטול עונש המוות ברחבי היבשת נחשב להישג גדול של מועצת אירופה.

 תמיכה בדמוקרטיות מתפתחות 
במשך עשרות שנים, האספה הייתה בחזית התמיכה בשינוי דמוקרטי במדינות אירופיות ברגעי מפתח בהיסטוריה שלהן, במשא ומתן על כניסתן ל"מועדון הדמוקרטיות" של מועצת אירופה (מכיוון שלאספה יש וטו על כל חברה חדשה שמצטרפת לארגון, היא השתמשה בסמכות זו כדי לנהל משא ומתן עם המדינות המבקשות על התנאים שבהם הן מצטרפות). בשנות ה-50 היא הובילה את הדרך עם גרמניה, בשנות ה-60 היא נקטה עמדה נחרצת במהלך המשבר היווני, ובשנות ה-70 היא קיבלה בברכה את ספרד שלאחר פרנקו לחיק הדמוקרטיה. מעל לכל, היא מילאה תפקיד מפתח לאחר נפילת מסך הברזל ב-1989, ויצרה נתיב לחברות למדינות קומוניסטיות לשעבר עם מעמד "אורח מיוחד", כשהיא סוללת את הדרך לפיוס היסטורי בין מדינות אירופה תחת קורת גג אחת.

 חשיפת עינויים באתרים שחורים של ה-CIA באירופה 
בשני דו"חות שהוגשו לאספה ב-2006 וב-2007, הסנאטור השווייצרי והתובע לשעבר  חשף ראיות משכנעות לכך שחשודים בטרור הועברו ל"בתי כלא סודיים" המנוהלים על ידי ה-CIA על אדמת אירופה. הראיות בדו"ח הראשון שלו ב-2006 הצביעו על כך שמספר מדינות חברות במועצת אירופה התירו "טיסות הסגרה" של ה-CIA במרחב האווירי שלהן, מה שאפשר העברה חשאית של חשודים בטרור ללא כל זכויות חוקיות. בדו"ח שני משנת 2007, מרטי הראה כיצד שתי מדינות חברות – פולין ורומניה – אפשרו להקים "בתי כלא סודיים" בשטחן, שבהם בוצעו עינויים. מסקנותיו העיקריות – שאושרו לאחר מכן בשורה של פסקי דין של בית הדין האירופי לזכויות אדם, כמו גם בדו"ח מקיף של הסנאט האמריקני – שפכו אור על פרק אפל בהיסטוריה של ארצות הברית ואירופה לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הובילו לסדרה של חקירות לאומיות וסייעו להפחית את הסבירות לעינויים על אדמת אירופה.
ממוזער|מושב הפרלמנט בארמון אירופה
 סנקציות נגד המשלחת הרוסית 
באפריל 2014, לאחר תמיכת הפרלמנט הרוסי בסיפוח חצי האי קרים ומלחמת רוסיה-אוקראינה, החליטה האספה להשעות את זכויות ההצבעה של המשלחת הרוסית וכן את זכותם של חברים רוסים להיות מיוצגים בגופים המובילים של העצרת ולהשתתף במשלחות פיקוח על הבחירות. עם זאת, המשלחת הרוסית נותרה חברה באספה. הסנקציה חלה לאורך שארית מושב 2014 וחודשה לשנה שלמה בינואר 2015, עד ינואר 2016. בתגובה, המשלחת הפרלמנטרית הרוסית השעתה את שיתוף הפעולה עם PACE ביוני 2014, ובינואר 2016 – למרות הסרת הסנקציות – החליט הפרלמנט הרוסי שלא להגיש את אישורי המשלחת שלו לאשרור, ולמעשה הותיר את מושביו ריקים, וכך שוב בינואר 2017, 2018 ו-2019.

ב-25 ביוני 2019, לאחר דיון בן שמונה שעות שהסתיים בשעות הקטנות, הצביעה האספה בעד שינוי הכללים, כדי להבהיר כי לחבריה צריכה להיות תמיד הזכות "להצביע, לדבר ולהיות מיוצגים", להיענות לדרישה רוסית מרכזית ולסלול את הדרך לחזרתה של משלחת פרלמנטרית רוסית. תוך שעות הציג הפרלמנט הרוסי את כתב האמנה של משלחת חדשה, שאושרה בהצבעה של 116 בעד, 62 נגד ו-15 נמנעים. בתגובה, המשלחת האוקראינית מחתה בפני האספה, והודיעה שאוקראינה תעזוב את המוסד. אוקראינה חזרה ל-PACE בינואר 2020.

 גירוש רוסיה ממועצת אירופה 
ב-25 בפברואר 2022 - יום לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה ב-24 בפברואר 2022 - חברותה של רוסיה במועצת אירופה הושעתה על ידי הגוף המיניסטריאלי של מועצת אירופה, לאחר שהתייעץ עם העצרת מוקדם יותר באותו יום. להשעיה אין מעמד משפטי זהה לגירוש מלא.

ב-15 במרץ, לאחר דיון שנמשך יום שלם במושב מיוחד, אימצה האספה הפרלמנטרית החלטה הקוראת לגוף השרים של מועצת אירופה ללכת רחוק יותר ולגרש "מיד" את רוסיה מהמועצה בגלל התוקפנות שלה נגד אוקראינה. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדותיה שהאספה מפרסמת קריאה כזו. כשהדיון התקרב לסיומו, הרשויות הרוסיות הגישו מכתב רשמי שבו הודיעו על פרישתן מהמועצה. אולם, מאחר שהליך הגירוש כבר החל, הדבר כבר לא היה אפשרי מבחינה משפטית. הדיון בעצרת נמשך ובהצבעה פה אחד של 216 בעד, 0 נגד ו-3 נמנעים - קראה האספה לגירוש מלא של רוסיה. למחרת, ב-16 במרץ, בישיבה יוצאת דופן, נענתה ועדת השרים של מועצת אירופה לבקשת העצרת, והחליטה שרוסיה תפסיק להיות חברה מאותו יום, לאחר 26 שנים.

בחודשים שחלפו מאז, העצרת דנה במספר הזדמנויות בהשלכות התוקפנות של רוסיה נגד אוקראינה, כולל ההשלכות המשפטיות, והתמיכה המעשית שהיא יכולה להעניק לאוקראינה. באוקטובר 2022, היא אימצה החלטה המכריזה על המשטר הרוסי כ"טרוריסט", ואילו בינואר 2023 היא דרשה פה אחד להקים בית דין פלילי בינלאומי בהאג כדי להעמיד לדין מנהיגים פוליטיים וצבאיים רוסים ובלארוסים ש"תכננו, הכינו, יזמו או הוציאו לפועל" את המלחמה. ביוני 2023, כאשר הוועד האולימפי הבין-לאומי אותת כי הוא שוקל לאפשר לספורטאים רוסים ובלארוסים להשתתף באולימפיאדת פריז 2024 כ"אנשים נייטרליים", העצרת קראה להמשך האיסור המוחלט על השתתפותם.

 מחלוקות ושערוריות 
 שערוריות שחיתות 

ב-2013 דיווח הניו יורק טיימס כי "כמה מחברות המועצה ניסו להשפיע על האספה הפרלמנטרית של הארגון באמצעות מתנות ונסיעות נדיבות". על פי הדו"ח, המדינות החברות האמורות גם שוכרות לוביסטים כדי להדוף ביקורת על הרקורד שלהן בתחום זכויות האדם.

חברי PACE היו מעורבים בשערוריות שחיתות הקשורות לממשלות קטר ואזרבייג'ן. קטרגייט היא שערורייה מתמשכת, הכוללת האשמות כי בכירים ב-PACE, לוביסטים ובני משפחותיהם הושפעו מממשלות קטר, מרוקו ומאוריטניה, ועסקו בשחיתות, הלבנת הון ופשע מאורגן.

מספר בכירים ב-PACE היו מעורבים בתוכנית הלבנת הון שאורגנה על ידי ממשלת אזרבייג'ן. בתמורה להלבנת הרקורד הגרוע של אזרבייג'ן בתחום זכויות האדם ושתדלנות למען אזרבייג'ן בסכסוך נגורנו קרבאך, פוליטיקאים אירופאים קיבלו שכר וקיבלו מתנות נדיבות ונסיעות בתשלום. בשנת 2018, חקירה עצמאית מצאה "חשדות כבדים להתנהגות משחיתה בה מעורבים חברי האספה" ונקבה במספר חברים כמי שהפרו את קוד ההתנהגות של האספה. לאחר סדרה של שימועים, הוטלו סנקציות על רבים מהחברים והחברים לשעבר המוזכרים בדו"ח, בין אם על ידי שלילת זכויות מסוימות, או על ידי הרחקתם ממתחם האספה לכל החיים. בעקבות בריחת הארמנים מנגורנו-קרבאך ב-2023, PACE אימצה הצעה שקבעה כי "היא מצטערת על שחברי הפרלמנט קיבלו ולא הצהירו על נסיעות לאזרבייג'ן, ביקורים באזור נגורנו-קרבאך ושהייה במלונות יוקרה שאורגנו ושולמו על ידי פקידי ממשל אזרים".

 החלטה על זכותם של ילדים לשלמות גופנית 

באוקטובר 2013, בעקבות הצעה של הוועדה לעניינים חברתיים, בריאות ופיתוח בר-קיימא שנה קודם לכן, העבירה האספה החלטה והמלצה נלווית על זכותם של ילדים לשלמות גופנית. מסמכים אלה טענו כי בעוד ש-PACE טיפל בצורות של התעללות בילדים כגון אלימות מינית ואלימות במשפחה, היה צורך לטפל גם במה שהם כינו "הפרות לא מוצדקות מבחינה רפואית של שלמות גופם של ילדים שעלולות להיות להן השפעה ארוכת טווח על חייהם". הם קראו לאסור על הפרקטיקות המזיקות ביותר, כמו מילת נשים, ובמקביל קראו להגביר את הדיאלוג על הליכים אחרים שהם ראו כמזיקים, כמו מילת תינוקות זכרים, התערבויות רפואיות אינטרסקסואליות ופירסינג בגוף.

אף על פי שאף אחד מהמסמכים לעיל לא קרא לאיסור מוחלט על מילת גברים, הם קראו להסדיר את ההליך ולדון בו, ודו"ח נלווה התייחס למנהג כ"הפרת זכויות אדם". גינוי זה ספג ביקורת מצד קבוצות ואישים דתיים, כמו נשיא מדינת ישראל דאז שמעון פרס, וכן הליגה נגד השמצה, שטענה כי ברית מילה היא הליך רפואי מקובל וכי ההחלטה פוגעת בחופש הדת והיא אנטישמית. בתגובה לביקורת זו, נציגה מהוועדה כתבה מאמר דעה בוושינגטון פוסט בו טענה כי ראיות רפואיות נגד ברית מילה הוצגו בדיוני האספה וכי זכותו של הילד לשלמות גופנית גוברת על זכות ההורים לחופש הדת. גם מאמר דעה הזה ספג ביקורת מהליגה נגד השמצה.

ב-2015, PACE העבירה החלטה על חופש דת וסובלנות שהתייחסה להחלטתה הקודמת על ברית מילה וחזרה על עמדתה שיש לבצע את ההליך רק בתנאים רפואיים מתאימים. אף על פי שחלק מכלי התקשורת דיווחו כי PACE חזרה בה מעמדתה נגד ברית המילה, PACE הבהירה כי היא לא ביטלה ולא החליפה את ההחלטה הישנה וכי הם מעולם לא קראו לאסור מילת תינוקות מלכתחילה.

 שפות 
השפות הרשמיות של מועצת אירופה הן אנגלית וצרפתית, אך האספה משתמשת גם בגרמנית ובאיטלקית כשפות עבודה. לכל חבר פרלמנט יש אוזניות נפרדות ושולחן עבודה בו הוא יכול לבחור את השפה שהוא רוצה להאזין לה. כאשר אורחים זרים מבקשים לנאום בפני האספה בשפות שאינן שפות העבודה שלה, הם מוזמנים להביא מתורגמנים משלהם.

 משתתפים 
באספה יש בסך הכול 612 חברים - 306 חברים עיקריים ו-306 מחליפים, הממונים או נבחרים על ידי הפרלמנטים של כל מדינה חברה. המשלחות חייבות לשקף את האיזון בפרלמנט הלאומי, ולכן לכלול חברים הן ממפלגות השלטון והן מהאופוזיציה. האוכלוסייה של כל מדינה קובעת את מספר הנציגים ומספר הקולות שלה. זאת בניגוד לוועדת השרים, הגוף המבצע של מועצת אירופה, שבה לכל מדינה יש קול אחד. הפרלמנטים של קירגיזסטן, ירדן, מרוקו והרשות הפלסטינית אמנם אינם חברים מלאים, אך הם מחזיקים במעמד של "שותפים לדמוקרטיה" באספה – מה שמאפשר למשלחותיהם להשתתף בעבודתה, אך ללא זכות הצבעה. יש גם נציגים משקיפים מהפרלמנטים הקנדיים, הישראלים והמקסיקניים.

עלויות ההשתתפות באספה - בעיקר הוצאות נסיעה ולינה - מוטלות על הפרלמנט הלאומי של המשלחת הנוגעת בדבר. עלויות החברים המעטים שמתמנים כמדווחים, כאשר הם מבצעים עבודה עבור האספה, מכוסים על ידי מועצת אירופה.

בין החברים הבולטים לשעבר ב-PACE אפשר למצוא דמויות בולטות כמו וינסטון צ'רצ'יל, הלמוט קוהל, סילביו ברלוסקוני, עבדוללה גול ועוד.

 מדינות עם משלחת פרלמנטרית באספה 
המדינהמספר המושביםשנת ההצטרפות אלבניה41995 אנדורה21994 ארמניה42001 אוסטריה61956 אזרבייג'ן62001 בלגיה71949 בוסניה והרצגובינה52002 בולגריה61992 קרואטיה51996 קפריסין31961–1964, 1984 צ'כיה71991 דנמרק51949 אסטוניה31993 פינלנד51989 צרפת181949 גרמניה181951 יוון71949–1969, 1974 הונגריה71990 איסלנד31959 אירלנד41949 איטליה181949 לטביה31995 ליכטנשטיין21978 ליטא41993 לוקסמבורג31949 מלטה31965 מולדובה51995 מונקו22004 מונטנגרו32007 הולנד71949 מקדוניה הצפונית31995 נורווגיה51949 פולין121991 פורטוגל71976 רומניה101993 סן מרינו21988 סרביה ומונטנגרו72003 סלובקיה51993 סלובניה31993 ספרד121977 שוודיה61949 שווייץ61963 טורקיה181949 אוקראינה121995 בריטניה181949
מעמד האורח המיוחד של בלארוס הושעה ב-13 בינואר 1997.

הפדרציה הרוסית חדלה להיות חברה במועצת אירופה ב-16 במרץ 2022.

בינואר 2024 החליטה האספה שלא לאשרר את אישורי המשלחת האזרית, ובכך למנוע מנציגי אזרבייג'ן להשתתף בעבודת האספה.

ב-30 בינואר 2025 הודיעה משלחת גאורגיה לאספה על הפסקה מיידית של השתתפותה, לאחר שהמליאה הצביעה בעד הצבת תנאים נוקשים לאשרור אישורי המשלחת.

 פרלמנטים עם מעמד של שותפים לדמוקרטיה 
פרלמנטים בעלי מעמד של שותפים לדמוקרטיה, מתחייבים לפעול למען ערכי יסוד מסוימים של מועצת אירופה, ומסכימים להערכות מזדמנות של התקדמותם. בתמורה, הם יכולים לשלוח משלחות לקחת חלק בעבודת האספה וועדותיה, אך ללא זכות הצבעה.
המשלחתמושביםשנת הענקת מעמד שותף לדמוקרטיה ירדן32016 קירגיזסטן32014 מרוקו62011 הרשות הפלסטינית32011

 פרלמנטים בעלי מעמד משקיף 
המשלחתמושביםשנת הענקת מעמד משקיף קנדה61996 ישראל31957 מקסיקו61999

 משלחות אחרות 
באפריל 2024 הצביעה האספה הפרלמנטרית בעד חברותה של קוסובו כמשקיפה בלי זכות הצבעה, עם 131 קולות בעד, 29 נגד ו-11 נמנעים.

שני נציגים של הקהילה הקפריסאית הטורקית הוזמנו להשתתף בדיוני האספה כמשקיפים ללא זכות הצבעה.

 הרכב לפי קבוצה 
באספה יש שש קבוצות פוליטיות.
קבוצהיושב ראשמושבים (SOC) (גרמניה)157 / 562מפלגת העם האירופית (EPP/CD) (ספרד)133 / 562 (ECPA) (הונגריה)101 / 562 (ALDE) (רומניה)88 / 562 (UEL)לאורה קסטל (ספרד)
 (גרמניה)34 / 562חברים שאינם משתייכים לקבוצה פוליטית (NR)49 / 562

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:מועצת אירופה
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:פרלמנטים
קטגוריה:שטרסבורג: ארגונים