יאסר אבו שבאב

יאסר אבו שבאב (בערבית: ياسر ابو شباب; 19 בדצמבר 1993 – 4 בדצמבר 2025) היה בדואי פלסטיני משבט תראבין ברפיח, ראש מיליציית "הכוחות העממיים" ברצועת עזה, שפעלה בשיתוף פעולה עם צה"ל. במאי 2025 החל, יחד עם המיליציה שלו, לבזוז משאיות של הסיוע ההומניטרי לרצועה. כונה "פבלו אסקובר של עזה" בשל מעורבותו בעבר בהברחות סמים ותפקידו החזק בפוליטיקה החמושה המקומית. ב-4 בדצמבר 2025 במהלך חילופי אש בין חמולות נורה ומת מפצעיו.

 ביוגרפיה 
טרם פרוץ מלחמת חרבות ברזל ריצה אבו שבאב מאסר בכלא ברצועת עזה, לאחר שהואשם בסחר בסמים ובגניבה. לפי חלק מהמקורות, למיליציה בראשותו היו קודם לכן קשרים עם דאעש; אחרים טוענים שהמיליציה לחמה בסיני נגד תאים של דאעש. הוא שוחרר כתוצאה מהפצצת בתי כלא על ידי ישראל וחיסול סוהרי חמאס. 

במהלך התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, שהוביל למשבר הומניטרי ברצועת עזה, אבו שבאב, שפעל במזרח רפיח, הוביל כנופיה בת כ-100 אנשים, רובם אנשי וקציני מנגנוני הביטחון הפלסטיניים לשעבר, שתקפו משאיות שמביאות מזון ואספקה לרצועת עזה. לטענת אבו שבאב, הכנופיה נוסדה משום ש"חמאס לא השאיר לנו כלום, ואנשיהם החמושים מגיעים מדי פעם ויורים עלינו". בהמשך חמאס ניסתה להתנקש בחייו אך ללא הצלחה. בינואר 2025 הוציאה חמאס להורג את אחד מעוזריו הבכירים.

 אבטחת פעילותה של הקרן ההומניטרית לעזה 
ממוזער|לוגו מיליציית הכוחות העממיים שתחת הנהגתו של יאסר אבו שבאב.
במאי 2025 דווח כי אבו שבאב ואנשיו מאבטחים שיירות סיוע ורכבי או"ם והצלב האדום. הוא הואשם על ידי חמאס בשיתוף פעולה עם ישראל. לטענתם, ארגונו של אבו שבאב פרוס מאחורי 'סוללות עפר' כדי להבטיח את כניסת הסיוע במסגרת התוכנית האמריקאית להכנסת סיוע הומניטרי לרצועה, ומציג את עצמו כשומרה. לדבריהם, שכירי החרב שלרשותו מלווים את שיירות הסיוע לאורך הכביש שבשליטת ישראל ממעבר כרם שלום, חמושים ברובי קלצ'ניקוב ובנשק שסופק להם על ידי צה"ל.

אבו שבאב טען ביוני 2025 בהודעה מוקלטת מטעמו כי הוא פועל "תחת השלטון הלגיטימי הפלסטיני". בדבריו התכוון לרשות הפלסטינית ואמר כי הוא פועל בהנחיותיה ובתיאום מלא איתה. בנוסף, קרא לתושבי מזרח רפיח לשוב לבתיהם בבטחה, והוסיף כי הם ידאגו לספק להם מחסה ומזון. אבו שבאב הודיע בנוסף כי הוא הקים כוח שנועד להגן על הפלסטינים מפני "הטרור של ממשלת העובדות בשטח" (חמאס) ומפני "גנבי הסיוע". לטענתו, הוא הגן וחילק סיוע למאות משפחות שהיו בשטחי מזרח רפיח.

ישראל חימשה את המיליציה בראשותו ברובי קלצ'ניקוב, במטרה לאפשר לה להגן על עצמה מפני חמאס. אבו שבאב הכחיש שישראל, או מדינה אחרת, מחמשת אותו ואת המיליציה בהנהגתו. לדבריו, הנשק בידיו הוא נשק פשוט שנאסף מהאנשים. ב-5 ביוני 2025 פרסם דורון קדוש כי צה"ל מאשר רשמית את שיתוף הפעולה שלו עם אבו שבאב והמיליציה שלרשותו. 

אבו שבאב פרסם באמצעות "המרכז לקשרי שלום" הקלטה שבה הוא מציב שורה של דרישות, קורא לחמאס לוותר על השלטון בעזה, ומפרט את הצעדים הנדרשים לשיקום הרצועה, לדבריו.

 ניסיונות חמאס להעמידו לדין 
ב-2 ביולי 2025 פרסם משרד הפנים של ממשל חמאס ברצועת עזה צו התייצבות נגד אבו שבאב, באשמת בגידה, ריגול עבור גורמים זרים, הקמת תא חמוש ומרד מזוין. בהודעה הובהר כי עליו להתייצב לדין בתוך עשרה ימים, ולא – ייגזר דינו בהיעדרו. ימים ספורים לאחר מכן, ב-6 ביולי, פרסם חדר המבצעים הפלסטיני המשותף הודעה חריגה המכריזה על התרת דמו בגין בגידה. בתגובה לדברים, מסר אבו שבאב לכתבת ynet עינב חלבי: "מי שחוטף ורוצח ילדים, כפי שנעשה למשפחת ביבס, אינו מחזיק בלגיטימציה לשפוט אחרים. אלו תתי-אדם שפלים שסופם קרב".

ב-4 בדצמבר 2025, נפצע אבו שבאב באורח אנוש במהלך סכסוך פנימי. הוא פונה למרכז הרפואי סורוקה, שם נקבע מותו. באירוע זה נפצע גם סגנו, ע'סאן א-דהיני.

 ראו גם 
 אשרף אל-מנסי
 חוסאם אל-אסטל

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:רפיח: אישים
קטגוריה:עזתים שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1993
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2025