מיכה אילן

מיכה אילן (נולד ב-28 באפריל 1957) הוא ביולוג ימי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לזואולוגיה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב. מומחה לחקר ספוגים ומיצוי חומרי טבע.

 ביוגרפיה 
מיכה אילן נולד וגדל בתל אביב, בנם של רחל (רלי, לבית סנדלר) וחנן (הנס) לנדאו-אילן.

עם שחרורו מצה"ל ב-1978 החל את לימודיו לתואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב, אותם השלים ב-1981. המשיך ללימודי תואר שני בזואולוגיה בהנחיית פרופ' יורם יום-טוב ופרופ' היינריך מנדלסון, אותם השלים בהצטיינות ב-1984 בנושא הביולוגיה והאקולוגיה של הפסמון. לאחר מכן, למד לתואר שלישי בביולוגיה ימית בהנחיית פרופ' יוסי לויה. עבודת הדוקטורט שלו, שנשאה את הכותרת "אסטרטגיות מחיה של ספוגים מהים האדום: רבייה, התיישבות וזיהוי עצמי ובלתי-עצמי", הוגשה ב-1989.

בשנתיים הבאות ביצע מחקר בתר-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, בהנחיית פרופ' דניאל מורס. עם שובו לישראל הצטרף כמרצה לסגל המחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1995 מונה למרצה בכיר, ב-2003 קודם לפרופסור חבר וב-2007 לפרופסור מן המניין. באותה שנה מונה גם לראש המחלקה לזואולוגיה וכיהן בתפקיד זה עד 2010.

אילן כיהן כחוקר אורח בשורה של אוניברסיטאות ומכוני מחקר, בהם אוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, המכון למדעי הים באוניברסיטת דאר א-סלאם, מוזיאון זנקנברג באוניברסיטת פרנקפורט, המוזיאון הזואולוגי באוניברסיטת אמסטרדם, מעבדות בל, הסמית'סוניאן וקרן צ'ארלס דרווין באיי גלאפגוס.

הוא אוצר הספוגים במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט וכיהן כחבר בוועדות לאומיות ובינלאומיות רבות. בין היתר, עמד בראש ועדת הקבלה של המכון הבין-אוניברסיטאי למדעי הים ובראש המרכז הלאומי לסריקה בתפוקה גבוהה של תרכובות חדשות בעלות פעילות ביולוגית.

 מחקר 
מחקרו של אילן מתמקד בשני אפיקים עיקריים: מערכת הספוגים והסימביוזה שלהם עם מיקרואורגניזמים (חיידקים, ארכאונים ופטריות) ומקרואורגניזמים (אצות, חסרי חוליות, דגים וצבי ים). קבוצתו עוסקת בחקר חומרי טבע הנגזרים מספוגים, בהיבטים של ביוטכנולוגיה ואקולוגיה כימית, בהערכת הפוטנציאל של מטבוליטים לשימושים פרמצבטיים, להפקת צבעים נגד צימדה ימית ועוד. כמו כן, קבוצתו עוסקת במדעי החומרים, בדגש על ביומינרליזציה, תפקוד פיזיולוגי ואקולוגי, וההפקה האפשרית של חומרים ביומימטיים. מחקרו הרב-תחומי מחבר בין אקולוגיה, כימיה, מיקרוביולוגיה, ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית. מחקריו בתחום חומרי טבע בוצעו בחלקם הגדול עם פרופ' שמואל כרמלי מבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב. בעקבות מחקר הקבוצה על גני הספוגים המזופוטיים (30 עד 140 מ' מתחת לפני הים) הוקמו מספר שמורות טבע ימיות חדשות, בהן "שמורת ים ראש כרמל", "ים פולג - רכס עמוק" ו"ים עתלית - רכס עמוק".

לאורך השנים פרסם אילן למעלה מ-120 מאמרים ורשם שני פטנטים. עד כה הדריך למעלה מ-75 תלמידי מחקר לתואר שני, שלישי ובתר-דוקטורט. הוא עורך בכתבי עת מדעיים רבים ושימש העורך הראשי של כתב העת הישראלי לזואולוגיה (Israel Journal of Zoology) בשנים 1998–2005. השתתף בעשרות הפלגות מחקר בים סוף, בים התיכון, באיי בהאמה ובגלאפגוס וכן ביצע מחקרים רבים בזנזיבר. הוא תיאר מיני ספוגים רבים החדשים למדע. אילן ערך את הספר "מוזיאון האוקיינוסים" ושימש יועץ מדעי לספר "הכוכב הכחול".
 פרסים והוקרה 
 מלגת קרן שרייבר (1983)
 מלגת קרן פיפאנו (1984)
 חבר האגודה הישראלית לזואולוגיה (1984)
 מלגת קרן שנקר (1985)
 מלגת לנדאו (1987)
 חבר האגודה הבינלאומית לחקר שוניות (1988–2008)
 פרס לוינסון לזואולוגיה ימית (1989)
 מלגת טוביאס לנדאו לזואולוגיה ימית (1989–1990)
 מלגת קרן גרשון מיירבאום לאוקיינוגרפיה (1989–1990)
 חבר האגודה הישראלית לחקר סימביוזה (1997)
 חבר האגודה האמריקאית ללימנולוגיה ואוקיינוגרפיה (2006–2011)
 פרס המרצה המצטיין, הפקולטה למדעי החיים, אוניברסיטת תל אביב (2009)
 חבר החברה הישראלית לכימיה (2009–2011)
 רשימת 100 המרצים הטובים, אוניברסיטת תל אביב (2015, 2023)
 קתדרת ישראל כהן לזואולוגיה סביבתית (2018)
 פרס פרנקו בוביו (2019)
 חבר כבוד באגודה הישראלית לזואולוגיה (2024)

 חיים אישיים 
נשוי לשרי אילן, פסיכולוגית קלינית, בתם של פרופ' הלל ברזל והעיתונאית בינה ברזל. אב לשניים, מתגורר בתל אביב.

 קישורים חיצוניים 
 דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
 מיכה אילן, באתר גוגל סקולר
 מיכה אילן, באתר orcid


 לקריאה נוספת 



 הערות שוליים 

קטגוריה:ביולוגים ימיים
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: זואולוגיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957