פשיעה באפריקה

הפשע באפריקה מאופיין בשחיתות, פשיעה אלימה, פשע מאורגן חוצה גבולות לרבות סחר בבני אדם, פשיעת סייבר, פשעי רכוש ופשעי מיליציה וקבוצות מזוינות. אפריקה מסווגת כיבשת המושחתת ובעלת הפשיעה הגבוהה ביותר בעולם.

גורמים תורמים
עוני, שחיתות המגדילה ומשמרת אי-שוויון חברתי ואי-שוויון כלכלי, מוסדות חלשים וכשל מדינתי, גידול אוכלוסין מואץ, עיור מהיר וצמיחת שכונת מצוקה, השפעות סכסוכים מזוינים, היעדר הזדמנויות חינוכיות ותעסוקתיות, ותרבות פטריארכית אלימה.

לסוטו
שיעור הפשיעה בלסוטו גבוהים, החל מגנבת מכוניות, פריצות לבתים, שוד, תקיפה מינית ועוד. רוב מקרי הפשיעה המדווחים במדינה מהווים הזדמנות לרווח מיידי, הן לגורמי האכיפה והשלטון. פשע מאורגן במדינה קשור בדרך כלל לאנשים מדרום אפריקה, ומתמקד בסחר בבני אדם וגנבת מכוניות. רמת השחיתות בלסוטו גבוהה החל מתקופת החסות תחת השלטון הבריטי, ומאופיין בהשתרשות במערכות הפוליטיות והכלכליות של המדינה. עם ניצול תושבי מדינה בעבודה בתנאי עבדות, נפוטיזם וניצול לרעה של הזדמנויות תעסוקתיות מטיבות וחוזים מכספי מדינה לטובת מקורבים לא מוכשרים או מתאימים, בצורה שהנציחה עד היום את רמת הפיתוח הכלכלי הפחות במדינה. בנוסף למצבי עוני, אי-שוויון חברתי, אי-שוויון כלכלי, גזענות, אפליה, חוסר בגישה שווה לחינוך, שירותי בריאות והזדמנויות כלכליות. השחיתות באה לידי ביטוי גם במעילה בכספי סיוע ופיתוח, וגישה מוגבלת למידע וחופש עיתונות מוגבל.

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובפרט מזרח הרפובליקה תוארו כ"בירת האונס של העולם". שכיחות ועוצמת האלימות המינית באזור תוארו כגרועות בעולם. כשחלק נרחב ממקרי אונס הנשים ברפובליקה קורה בהקשר ובאזורי סכסוכים מזוינים אזוריים ועל ידי מליציות חמושות. קונגו מדינת מקור ויעד לסחר בבני אדם, ובמיוחד בתנאי עבודת כפייה וזנות בכפייה של גברים, נשים וילדים. רוב הסחר פנימי, וחלק ניכר ממנו מבוצע על ידי קבוצות חמושות וכוחות ממשלה שנמצאות מחוץ לשליטת הממשלה באזורי המחוזות המזרחיים הלא יציבים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

השחיתות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו נפוצה בכל רמות הממשל, ומתאפיינת בשוחד פעוט במעורבות ביורוקרטים מקומיים ועד מעילה בקנה מידה גדול בכספי ציבור על ידי אליטות פוליטיות. לעיתים גם במטרה מקבילה להבטיח נאמנות פקידי צבא, פוליטיקאים ואליטות נוספות. פרופיל המדינה על ידי ה-BBC אפיין את קונגו ב"מלחמת אזרחים ושחיתות". דו"ח משנת 2024 של ארגון Transparency International תיאר את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כמדינה השמינית המושחתת ביותר באפריקה. נמצא כי קציני צבא לעיתים קרובות נוטלים באופן בלתי חוקי משאבים שהוקצו לחייליהם לשימושם האישי. חברי הרשות השופטת פוסקים בענייני צדדים לטובת בעלי עושר, מעמד חברתי ופוליטי. תוך שיתוף פעולה של בתי המשפט באלו בשימוש בבתי המשפט למטרות נקמה ויישוב חשבונות אישיים. כשעובדי מכס נוטים גם הם לעסוק בהברחות. עניין המשפיע ומשמר את רמתה הכלכלית והפיתוחית, שיעורי עוני ומחסור גבוהים, כמו גישה ורמה נמוכה של שירותים ציבוריים בסיסיים כבריאות, מים נקיים, חשמל ואכיפת חוק. בקונגו קיימות מסגרות נגד שחיתות, אך אלו מוגבלות על ידי יישום חלש, חוסר רצון פוליטי או שקיפות, כמו גם אינטרסים מושרשים ותרבות של חסינות מעונש בגופים אלו.

אתיופיה
הפשיעה באתיופיה כוללת טכניקות שונות, החל מגניבה קלה ועד רצח. הגורמים התורמים לפשיעה באתיופיה כוללים: שחיתות, גידול אוכלוסין מהיר, רמת אבטלה גבוה, חוסר בצרכים בסיסיים של חיים, דיור וחינוך. באזור אדיס אבבה שיעורי פשיעה נמוכים יותר בהתייחס לערים אחרות באתיופיה, אך עדין כוללים שוד, כייסות, הונאה, פריצה והטרדה מינית.

בשנים האחרונות חל זינוק בפשעים נגד האנושות באתיופיה, ובעיקר על ידי אמהרים ונגד אזרחים תגרים במהלך מלחמת תיגראי. פשעים אלו כללו רצח מתנגדי שלטון ומתנגדים פוליטיים פוטנציאליים, עינויים המוניים במרכזי מעצר משטרתיים ובתי כלא ברחבי המדינה. בנוסף לגירוש שיטתי של כמה מאות אלפי אזרחים תגרים מבתיהם תוך שימוש באיומים, רציחות, אלימות מינית אכזרית, מעצרים שרירותיים המוניים, ביזה, העברה בכפייה וחסימת אפשרות לסיוע הומניטרי.

גאנה
גאנה היא מדינת מוצא, מעבר ויעד לנשים וילדים למטרות סחר בבני אדם, ובמיוחד לעבודות כפייה וזנות בכפייה. כשניצול אזרחים גאנים ובמיוחד ילדים למטרות סחר בבני אדם, נפוץ יותר מסחר במהגרים זרים. תנועת ילדים שנסחרו באופן פנימי היא או מאזורים כפריים לעירוניים, או מאזור כפרי אחד לאחר. כמו מאופיינת במעבר מקהילות חקלאיות לקהילות דייגים. הילדים מנוצלים לעבודת כפייה בתוך גאנה בדייג, עבדות ביתית, סחר ברחובות, קבצנות, סבלות וחקלאות. הבנות, ומיעוט בנים, מנוצלים מינית באופן מסחרי בתוך גאנה. נשים וילדות מועברים בכפייה למטרות סחר בבני אדם גם לאזורים בסין, ניגריה, חוף השנהב ובורקינה פאסו. קורבנות הסחר בבני אדם סובלים מיחס קיצוני וקשה, שעות עבודה ארוכות, שעבוד בחובות, חוסר שכר, סיכונים פיזיים והתעללות מינית.

אלימות במשפחה נפוצה בגאנה, בין היתר בשל אמונה תרבותית עמוקה שמקובל חברתית שגברים יענישו את נשותיהם פיזית. בערך אחת מכל שלוש נשים בגאנה חוות אלימות במשפחה.

גאנה היא אחת מהמדינות בעלות שיעורי פשעי הסייבר מהגבוהים בעולם, ומדורגת במקום ה-7 בסקר פשעי אינטרנט משנת 2008. הצורה הפופולרית ביותר של פשעי סייבר בגאנה היא הונאת סייבר מסוג דיוג, והיא מושגת בדרך כלל בשיטת הונאת כרטיסי אשראי. עם זאת, הירידות האחרונות בשימוש האוניברסלי בכרטיסי אשראי הביאו להתרחבות פשעי סייבר אחרים, כמו סחיטה ברשת ופריצה מקוונת לנתונים אישיים. סוגי פשעי סייבר נפוצים נוספים הם: "הונאות תשלום מראש" ללא סיפוק הסחורה; "הונאת רומנטיקה" שכוללת יצירת פרופיל מזויף, יצירת קשר למטרות רומנטיות ברשתות חברתיות ואתרי היכרויות במטרת ניצול לשליחת מתנות וכסף או בהבטחת רווח הדדי עתידי; סוחרי זהב מזויפים; הונאת מקרקעין בתשלום גבוה לגנאים חוזרים מתעסוקה במערב; סחיטה על בסיס נתונים שנאספו מפסולת אלקטרונית שנשלכה לאתרי פסולת; פעילות האקרית למטרות רווח כמו יצירת אתרים מזויפים לאיסוף נתוני אשראי כמלכודת דבש. בנוסף ל"האקרי צדק", אשר מכוונים לפריצה לאתרים ממשלתיים במטרה לחשוף שחיתות.

סאקאווה הוא מונח גאני לפרקטיקות בלתי חוקיות המשלבות הונאה מודרנית מבוססת אינטרנט עם טקסים מסורתיים אפריקאים. הטקסים, שברובם משלבים את דמויות הקורבנות, נועדו לתמרן בקורבנות מבחינה רוחניות ואשליתית כך שההונאה של הנוכל תצליח.

גלמאסאי הם כורי זהב בלתי חוקיים בגאנה. שפעילותם דלדלה את כיסוי היערות של גאנה וגרמה לזיהום מים.

השחיתות בגאנה אינה מבין הגבוהות באפריקה, אך מורגשת. מגזר הבריאות של גאנה דורג במקום השני המושחת ביותר באפריקה, כאשר רוב המשאבים הציבוריים המוקצים לבריאות מגיעים לכיסיהם של אנשים פרטיים מושחתים. בשנת 2017, נטען על ידי סגן שר הבריאות דאז כי במגזר הבריאות של גאנה בעל שיעורי שחיתות גבוהים בגלל רמת האחריות הנמוכה שלו. רופאים נוטלים שוחד בתמורה לגישה לשירותים שאמורים להיות בחינם. רופאים מוכרים תרופות מדוללות ואף מבקשים שוחד כדי לאפשר למטופלים לדלג בתורים. רופאים בבית החולים הלימודי טמאלה מזמנים סוכנים להפנות מטופלים מבית החולים למרפאות שלהם ולהפנות מטופלים לרכוש תרופות ובדיקות מעבדה מחוץ לבית החולים, ובכך מפחיתים את הכנסות בית החולים. הם נכנסים להסכמים עם בתי המרקחת והמעבדות במטרה להרוויח אישית מההפניות.

קניה
שיעור הפשיעה בקניה משמעותי בכל עיר. עבירות קלות הן הפשע הנפוץ ביותר, כאשר שוד וגניבה היא הפשע המדווח ביותר. שיעור הפשיעה בקניה דומה לזו שבתוניסיה. עם זאת, הפשיעה בקניה לרוב אינה מדווחת והמשטרה עשויה להיות חסרת הכשרה, רקע או ניסיון להגיב ביעילות לפשעים. למרות שיעור הפשיעה הנמוך המדווח, קניה מתמודדת עם אתגרים משמעותיים במאבק מול פשע מאורגן, כאשר כנופיות רבות עובדות בשיתוף עם שוטרים מושחתים ולפעמים אפילו עם הממשלה. קניה במקום ה-11 לשנת 2021 במדד הפשיעה המאורגנת.

גניבת רכב היא הפשע הנפוץ ביותר בקניה, בניירובי מתבצעות בממוצע כ-10 גניבות רכב ליום. כייסים וגנבים מבצעים פשעי "חטיפה ובריחה" ברחובות העיר, בפארקים הלאומיים ושמורות הטבע, בתחבורה ציבורית, ברמזורים, בפקק תנועה כבדה, ובקרבת קהל, כמו גניבת כספות מחדרי מלון. בנוסף קיימים המתחזים לשוטרים למטרות נטילת שוחד.

פשעי גזענות על רקע אתני הכוללים רצח נפוצים בקניה, ובעיקר בזמני משברים פוליטיים ובחירות.

בהקשר לשחיתות על פי EACC, לפחות 30% מהתמ"ג, ששווים לכ-6 מיליארד דולר אובדים לשחיתות." לפי אמנסטי אינטרנשיונל קיימת גם שחיתות ממשלתית בניפוח עלויות תהליכי רכש. קיימת שחיתות מורגשת בכוחות הביטחון בקניה המאופיינת בגזענות כש"סוכנויות הביטחון היו מעורבות בהפרות זכויות אדם, כולל הוצאות להורג ללא משפט, היעלמויות בכפייה ועינויים". וזאת למרות ההגנות החוקיות על חופש הביטוי והדיבור, ישנן עדויות לכך שרשויות קניה מאיימות על עיתונאים, בלוגרים וחברים בעלי השפעה בחברה האזרחית.

בקניה פועלת קבוצת הטרור א-שבאב, הפועלת לאיסלום צעירים שהופכים לקנאים מדי, גידול האוכלוסין המואץ כמו היותם עניים הופכת אותם למטרות קלות יותר לפעילויות הגיוס של הארגון.

בקניה קיימת פעילות ציד בלתי חוקי וסחר בחיות בר המלווה בצמצום שטחי המחיה של חיות הבר. בין החיות בסכנת הכחדה נמנים: קרנף לבן, גנו כחול, אריות, פילים, צבאים, ג'ירפה, קרנפים, קרנף שחור, הירולה, אנטילופה סייבל ואנטילופה רואן.

חוף השנהב
בחוף השנהב הפשעים הנפוצים ביותר הם מתחום עבודת ילדים, סחר בנשק, טרור והפרת זכויות אדם. סוגים נוספים פחות נפוצים אך בולטים, כוללים סחר בקנאביס ובסמים סינתטיים, סחר בבני אדם למטרות מין, ציד בלתי חוקי וסחר בחיות בר וצמחים, ופשעי סייבר. כששחיתות פוליטית מונעים התקדמות בהפחתת שיעורי הפשיעה. יוזמות רבות ננקטו על ידי ארגונים כמו האומות המאוחדות וקרן החירום הבין-לאומית של האו"ם לילדים, כדי להפחית את הפשיעה בחוף השנהב, במיוחד בסחר בנשק ועבודת ילדים.

קטינים מנוצלים ונמכרים על ידי הוריהם לעיתים קרובות למטרות עבודה בחקלאות, כרייה, עבודות בית ועבודות מין. קיימים גם קטינים הנסחרים ממדינות שכנות עניות יותר כמו בורקינה פאסו ומאלי לאזורים אמידים יותר בחוף השנהב. בנות עובדות לרוב כמשרתות בית, בעוד בנים נלקחים לעבודות כפייה בחוות קקאו וקפה שם הם מנוצלים ועוברים התעללות.

נשים ונערות מניגריה לא פעם נסחרות דרך בנין, טוגו, גאנה ובורקינה פאסו לחוף השנהב בהבטחת חיים טובים יותר בעבודה במסעדות, מספרות, חייטות או מכוני עיסוי.[15] לאחר ההדעה לחוף השנהב אלו נסחרות כבני אדם במטרה להחזיר את חובות השינוע לחוף השנהב המופקעים, בסך כ-1.5-2 מיליון פרנק CFA (3,000-4,000 דולר אמריקאי). כשהעובדות מקבלות כ-1,000 פרנק CFA (2 דולר אמריקאי) לכל פעולה או 5,000 פרנק CFA (10 דולר אמריקאי) ללילה. 50% מעובדות תעשיית המין באביג'אן נגועות ב-איידס (HIV). המחלה מתפשטת באמצעות יחסי מין ללא קונדומים. אפילו עובדים המודעים לסיכונים הכרוכים במין לא מוגן מתקשים לשכנע לקוחות גברים להשתמש באמצעי הגנה, מה שמגדיל את הסיכון להידבק ב-איידס בהמשיך עיסוק.

חוף השנהב הוא מרכז סחר חוצה גבולות נפוץ להברחת נשק קל חוקי ולא חוקי בין מדינות. נתיבים עיקריים לסחר בנשק מתרחשים בשני משולשי גבולות. הראשון בין בורקינה פאסו, חוף השנהב ומאלי, והשני בגבולות גאנה, בורקינה פאסו וחוף השנהב. לרוב ניתן לייחס למלאי נשק שנתפס במדינות כמו בורקינה פאסו, צפון ניגריה ומרכז מאלי, למקור בחוף השנהב. נתיבים אחרים לסחר בנשק מתרחשים בין חוף השנהב לליבריה. סחר בנשק מהווה קריירה אחרי תפקיד ללוחמים משוחררים, שכן הוא מספק עבורם הזדמנות להיחלץ מאבטלה, תוך ועל בסיס קשרים שפותחו משפחתית ובעת שירות בחברויות חוצות גבולות, על בסיס אתניות בתנועת כוחות הביטחון. שימוש באמצעי חטיפות תמורת כופר וסחיטה מגבירות את כוחם של העוסקים בסחר לא חוקי בנשק בחוף השנהב.

בין השנים 2011–2012, חוף השנהב היה בעל שיעור מקרי הרצח האלים הגבוה ביותר במערב אפריקה, כאשר מקרי מוות רבים בוצעו כתוצאה ממתח פוליטי. שבעקבותיו באמצעות נשק בלתי חוקי, אלפי אזרחים נהרגו על בסיס מוצא אתני ושיוך פוליטי.

לקראת הבחירות לנשיאות 2010, המדינה הייתה מפולגת במידה רבה על פי מוצא אתני, דת וכלכלה בעקבות הגירה גדולה ממדינות שכנות עניות יותר כמו בורקינה פאסו. הבחירות הביאו לגל עוינות שהתעוררה בין הצפוניים לאזרחים מדרום-מערב, מה שהוביל למגמת אפליה מדינתית כוללת נגד הראשונים לאחר בחירתו של אאלאסן ואטארה לנשיאות. המתח גבר ואלימות פרצה בין נאמני לוראן גבאגבו לואטארה המהגרים המוסלמים ממערב אפריקה. כוחות ותומכי לוראן גבאגבו תקפו תושבים, מהגרים וצוותי או"ם באמצעות כלי נשק כמו מרגמות ומקלעים כבדים. כוחות ואטארה בתגובה שרפו כפרים במערב חוף השנהב, תקפו, אנסו ורצחו אזרחים ותומכי גבאגבו במהלך הסכסוך. ההערכה היא כי 3,000 בני אדם מתו כתוצאה מסכסוך זה, 150 נשים נאנסו ויותר ממיליון אזרחים נעקרו או נמלטו מבתיהם.

איום הטרור העיקרי של חוף השנהב הוא אל-קאעדה במגרב האסלאמי והקבוצות הקשורות אליו (לרבות מוראביטון (התנועה האיסלאמית)), המפעילות בעיקר את כוחן באזור סאהל במערב אפריקה.

זמביה
בין השנים 1550 ל-1890, זמביה הייתה ידועה באכזריות בכל הנוגע לעבדות וקורבנות אדם, בשותפות המלך בממלכת קאזמבה. כמו במעורבות במעשי טבח של כפרים ושבטים שלמים שסירבו להיכנע לשלטונו או לשלם מס. הענישה כללה עינויים, הטלת מום וביתור גפיים ופשיטות רבות על שבטים וממלכות שכנות, תוך גזילת משאביהם ועושרם.

בתקופה הקולוניאלית זמביה נשלטה על ידי הבריטים, והייתה שכיחות גבוהה של פשיעה בקרב פקידי הקולוניאליזם והמתיישבים הבריטים. שערוריית "גניבת הקרקעות" כללה פקידי קולוניאליזם בריטים וכן מתיישבים שהשתלטו על אדמות קהילות מקומיות ללא כל תוקף חוקי, בין אם מחוקת זמביה או בריטניה, שתוצאותה עקירת אלפים. בתקופה זו התקיים גם ניצול משאבי הטבע של זמביה, כאשר חברות כמו חברת דרום אפריקה הבריטית עסקו בפעלות כרייה וסחר בלתי חוקי.

שחיתות פוליטית ובפרט בדמות שוחד, היא תופעה שכיחה ונפוצה ביותר. על פי סקר משנת 2019 18% ממשתמשי השירות הציבורי טענו כי שילמו שוחד בשנה האחרונה. בשנת 2018 בריטניה, פינלנד, אירלנד ושוודיה הפסיקו סיוע כספי בסך 34 מיליון דולר שנתית לזמביה עקב שחיתות וניהול כספי כושל. שנה לאחר מכן, [[בריטניפפה קראה לזמביה לנקוט צעדים רציניים במטרה להילחם בשחיתות כדי לקבל סיוע כספי מחודש.

אוגנדה
אוגנדה מהווה מקור, דרך ויעד לסחר בבני אדם למרות ניצול מיני ועבודת כפייה. בין מדינות היעד נמנים: קנדה, מצרים, איחוד האמירויות הערביות, עיראק וערב הסעודית. כשלעיתים דרכונים נשלל מהם. דווח כי עובדים פקיסטנים, הודים וסינים נסחרו לאוגנדה, ורשתות הודיות סוחרות בילדים הודים למטרות ניצול מיני לאוגנדה.

טוגו
בטוגו קיימת מערכת שחיתות המאופיינת בנפוטיזם ופטרונות ומתבטאים במגזר הציבורי, מערכת המשפט, בסקר משנת 2015 טענו 26% מתושבי טוגו כי שילמו שוחד בתמורה לגישה לשירות הציבורי.

דרום סודאן
השחיתות בדרום סודן היא מבין הגרועות בעולם. כשלפי דיווחים, היקף השחיתות והניהול הכושל שנחשפו בדו"ח מבקר המדינה לשנים 2005 ו-2006 "הביא כמה חברי פרלמנט באספה המחוקקת הלאומית של דרום סודאן לדמעות".

דרום אפריקה
בין הגורמים המשמעותיים ביותר לפשיעה הגבוה בדרום אפריקה נמנה "תרבות נורמליזציה של אלימות" המאדירה שימוש באלימות בין גברים ואלימות מינית כלפי נשים, כמו השתייכות לכנופיות פשע העושות שימוש בנשק חם וסכינים. כשמאפייני הפושעים הם עוני ואנאלפבטיות]]. בדרום אפריקה אחד משיעורי האונס הגבוהים בעולם, עד כי כונתה "בירת האונס של העולם". בסקר משנת 2019 על כי יותר מ-25% מהגברים הדרום אפריקאים הודו באונס; מתוכם, כמעט מחצית טענו כי אנסו יותר מאדם אחד. 3 מתוך 4 מאלו שהודו באונס, ציינו כי תקפו לראשונה בשנות העשרה שלהם. שכיחות אונס ילדים ותינוקות היא בין הגבוהות בעולם. כשאלימות מינית נותרה מכה במעונות יום, בתי ספר, מכללות, אוניברסיטאות וכנסיות.

ההערכה היא בין 0900-800 ילדים נרצחים בדרום אפריקה מדי שנה. כשקיים חשד משמעותי לפשיעה סמויה לא מדווחת של מקרי מוות של יילודים עקב נטישה או רצח. כשקיימת אף תופעת "הסתרת לידה" המחמירה את מצב הפיקוח על הסטטיסטיקות הרשמיות. מספר המטופלים והנכים שמצבם מחמי ואף מוביל למוות בבתי החולים ובתי הסיעוד עקב הזנחה רפואית פושעת והתעללות שנפוצה אינו ידוע או מדווח מספיק. אך מיוחס לדפוס של התעללות נפוץ ואינו מדווח מספיק.

טנזניה

סודאן

אלג'יריה

תוניסיה

לוב

מרוקו

סומליה

סיירה לאון

סנגל

סאו טומה ופרינסיפה

רואנדה

ניז'ר

ניגריה

נמיביה

מלאווי

מוזמביק

ראו גם
פשע במצרים

הערות שוליים

*