הקהילה היהודית אמשטטן

הקהילה היהודית אמשטטן (בגרמנית: Israelitische Kultusgemeinde Amstetten) הייתה גוף רשמי, בדומה לאגודה או עמותה, שהתאגד בשנת 1861 בהתאם לתקנון הקהילה היהודית שנקבע על ידי פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, בשנת 1852. המונח "קהילה דתית ישראלית" (בגרמנית: Israelitische Kultusgemeinde) (גר') נקבע על ידי הקיסר פרנץ יוסף בשנת 1849 ומשמש מאז למונח הרשמי באוסטריה. מטרת ההתאגדות הייתה ניהול חיי הדת והתרבות של יהודי מחוז אמשטטן ומחוזות וערים נוספים בסביבתו ביניהם מחוז שייבס, מחוז מלֶק, והעיר ויידהופן אן דר איבס, באוסטריה התחתית. הקהילה הייתה פעילה עד שנת 1938.

 רקע היסטורי 
מספר היהודים באוסטריה תחתית היה קטן מאוד עד אמצע המאה ה-19. היהודים היו במעמד של תושב ארעי, בשפת התקופה "יהודים נסבלים" (בגרמנית: geduldeter Jude), מספרם נוטר באופן קפדני ונאסר עליהם להקים מוסדות ייחודיים. אישור השהייה היה זמני ועלול להתבטל בכל רגע. בצו הסובלנות שפרסם הקיסר יוזף השני בשנת 1782 נאמר: "גם בעתיד, יהודי וינה לא יקימו קהילה תחת ניהולם... לא יתקיימו טקסים דתיים ציבוריים, לא יוקם בית כנסת, או בית דפוס בו יודפסו ספרים בעברית...." והדבר היה נכון לגבי כל הערים הגדולות באוסטריה תחתית.ממוזער|המחוזות אמשטטן, שייבס ומלק והעיר ויידהופן אן דר איבסהמצב השתנה לטובה עם עלייתו לשלטון של קיסר אוסטריה, פרנץ יוסף הראשון. בשנת 1849 ביטל הקיסר את איסור ההתארגנות בקהילה, בשנת 1852 נקבע תקנון הקהילה היהודית ובשנת 1867 קיבלו היהודים שוויון זכויות מלא באופן רשמי.

כתוצאה מכך החלה הגירה גדולה מהמחוזות האחרים של האימפריה, במיוחד מבוהמיה, ממורביה ומהונגריה אל אוסטריה תחתית ומספר היהודים בה גדל באופן משמעותי. התקופה שבין 1848 - 1938 נחשבת לתקופת הפריחה של יהדות אוסטריה.
 ההיסטוריה של הקהילה 
מושבה הראשון של הקהילה היה בעיירה קמלבך (בגרמנית: Kemmelbach) כ-25 ק"מ מזרחית לעיר אמשטטן, במוז מלק. תקנון הקהילה, ששמה "Israelitische Cultus-Gemeinde in Kemmelbach, אושר בשנת 1861 על ידי ממשלת אוסטריה התחתית, על פי דיני ההתאגדות. בשנת 1855 חיו בעירה קמלבך וסביבתה 73 יהודים שהיוו 11% מהאוכלוסייה הכללית. בעיירה היו קיימים בית תפילה שנסגר בשנת 1857, בית קברות, ובית ספר יסודי יהודי שנסגר בשנת 1866, ופעלו בה רב, שוחט, חזן ומורה.

בשנת 1880 עבר מושבה של הקהילה מקמלבך לעיירה אִפְס אן דר דונאו (בגרמנית: Ybbs an der Donau) כחמישה ק"מ צפונית מקמלבך. ב-1 בינואר 1892, נדרשה הקהילה להתאגד מחדש תחת השם Israelitische Cultus-Gemeinde Ybbs בהתאם חוק החדש להסדרת הקמת קהילות יהודיות שפורסם בשנת 1890. בשנת 1894 הקימה הקהילה את בית הקברות היהודי (גר') ששרד את מלחמת העולם השנייה, שופץ והוכרז מונומנט היסטורי.
ממוזער|מצבות בבית הקברות היהודי באיפס אן דר דונאו
בשנת 1890 חיו באמשטטן תשע משפחות יהודיות שמנו ארבעים נפשות. בית תפילה באמשטטן נחנך ב-18 באוגוסט 1896, יום הולדתו של הקיסר פרנץ יוסף, בנוכחות נציגי הקהילות וינה וסנקט פלטן. בית התפילה פעל עד שנת 1938. יהודי אמשטטן השתמשו בבית הקברות של אִפְס אן דר דונאו. בשנת 1897, "הקהילה הדתית הישראלית אִפְס" שינתה את שמה ל"קהילה הדתית ישראלית אמשטטן". בשנת 1922 בוטלה משרת הרב בשל קשיים כספיים.

עם כיבוש אוסטריה על ידי גרמניה הנאצית ב-12 במרץ 1938, הורע מאוד מצב יהודי אמשטטן וסביבתה. בנובמבר 1938 הודיע מנהיג המפלגה הנאצית כי אמשטטן הייתה אחת הערים הראשונות ה"נקיות מיהודים" באזור אוסטריה התחתית. המשפחה היהודית האחרונה עזבה את אמשטטן באוגוסט 1939. בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה פעלו באמשטטן שני מחנות עבודה, שלוחות של מחנה הריכוז  מַאוּטהַאוּזֶן, בהם 3,000 גברים ו-500 נשים שעסקו בשיקום תחנת הרכבת ומסילת הברזל שהופגזו.

בשנת 1999 הקימה עיריית אמשטטן מצבה לזכר המשפחות היהודיות שגורשו.

הערות שוליים

קטגוריה:קהילות יהודיות באוסטריה