חלבלוב פושט

חֲלַבְלוּב פּוֹשֵׁט (שם מדעי: Euphorbia prostrata) הוא צמח עשבוני חד-שנתי שרוע ממשפחת החלבלוביים. זהו מין זר שמוצאו באמריקה הצפונית; בישראל הוא אינו נפוץ, אך נמצא בשדות מעובדים ומושקים, בגינות מושקות, בסדקים של מדרכות, ובבתי גידול מופרעים שהושפעו מפעילות האדם.
ממוזער|בית העלמין גֶדלֶזֶר (Jedleseer Friedhof), וינה
חלבלוב פושט מתאפיין במכלול תכונות ייחודיות המבדילות אותו ממיני חלבלוב אחרים: אבריו שעירים לעיתים בשערות לבנות, רכות ומתולתלות (crisped-villous), ולעיתים קירחים או כמעט קירחים. הגבעולים שרועים, אדמדמים או אדומים. העלים נגדיים, פשוטים, בלתי סימטריים, ושפתם משוננת לפחות בקצה העליון.

ה"פרחים" הזעירים שמבחינים בהם על הצמח אינם פרחים בודדים, אלא תפרחות מיוחדות המכונות כּוֹסִיּוֹת (Cyathia), המאפיינות את כל הסוג חלבלוב (Euphorbia). בכל כוסית מצויים פרחים זכריים ונקביים מוקפים במבנה דמוי גביע, ולרוב גם בבלוטות צוף בולטות. אצל חלבלוב פושט הכּוֹסִיוֹת (cyathia) מופיעות כבודדות או בקבוצות קטנות של תפרחות מְסֻיָּמוֹת (cymose), אך אינן מאורגנות בקרקפות כדוריות. בלוטות המעטפת לרוב ורודות, שוות בגודלן בקירוב, ולעיתים מנוונות או חסרות. שפת הבלוטות תמימה או בעלת אונות זעירות. השחלה שעירה, ועמודי השחלה מפוצלים לשניים. ההלקטים שעירים לאורך צלעותיהם (keels) ולכיוון בסיסם, בעוד הפאות שבין הצלעות לרוב קירחות. הזרעים לבנים, אך קליפתם החומה כמעט נסתרת, והם נושאים רכסים חדים לרוחבם.

 תפוצה עולמית 
תחום תפוצתו הטבעי של חלבלוב פושט משתרע מדרום-מרכז ארצות הברית ועד אמריקה הטרופית והסובטרופית. זהו מין חד-שנתי הגדל בעיקר באזורי אקלים טרופי עונתי יבש (seasonally dry tropical biome). אף שמוצאו של חלבלוב פושט הוא באמריקה הטרופית, הוא נעדר מאזורים טרופיים גשומים לחלוטין, כגון יערות האמזונס וצפון ברזיל, ומעדיף אזורים טרופיים עונתיים או סובטרופיים לחים למחצה. תפוצתו מתרכזת באזורים עם עונה יבשה בולטת או באזורים מופרעים ומיושבים. באמריקה הוא מצוי מגובה פני הים ועד לגובה של 1,400 מטרים.

חלבלוב פושט (Euphorbia prostrata) התפשט בהצלחה לכל יבשות העולם מחוץ לתחום תפוצתו הטבעית, בעיקר בזכות יכולתו להתבסס בבתי גידול מופרים מעשה ידי אדם. עם זאת, הוא נעדר או כמעט שאינו מצוי באזורים ממוזגים קרים במיוחד בחצי הכדור הצפוני, ביערות גשם טרופיים לחים, וכן באזורים מדבריים קיצוניים של חצי הכדור הדרומי. גם בתחומי המרחב האירנו-טורני תפוצתו דלה, ככל הנראה בשל תנאי האקלים היבשים והקיצוניים השוררים בו. תפוצתו המשנית מוגבלת לבתי-גידול שנוצרו או עוצבו על ידי האדם – כגון ערים, גנים, דרכים ואזורים חקלאיים – ובהם הוא גדל כעשב רודרלי נפוץ.

 תפוצה בישראל 
חלבלוב פושט נאסף במספר אזורים ברחבי הארץ, בעיקר במקומות מופרעים ומושקים: מישור החוף (ובכללו השרון והשפלה), הרי יהודה והרי שומרון, הר הכרמל, הגליל התחתון, עמק יזרעאל, צפון הנגב והר הנגב. הוא תועד גם בבקעת החולה, בבקעת כינרות, בגלבוע, בבקעת ים-המלח, בערבה ובגולן.

 מחזור חיים 
העלווה מתפתחת מאמצע מרץ וקמלה בתחילת נובמבר. הפריחה נמשכת לאורך רוב עונת הצמיחה, מאמצע מרץ ועד תחילת נובמבר. הפירות מתחילים להתפתח מסוף אפריל, ופיזור הזרעים הבשלים מתרחש מאמצע יוני ועד אמצע דצמבר.

 שיוך טקסונומי 
חֲלַבְלוּב פּוֹשֵׁט (Euphorbia prostrata) שייך לסקציה Euphorbia sect. Anisophyllum. אל תת-סוג זה משתייך גם חלבלוב נטוי. מאפיינים ייחודיים לסקציה זו כוללים:

 עלים נגדיים.
 שני חצאיו של כל טרף אינם שווים, ובמיוחד בסיס הטרף בלתי סימטרי.
 העירוק בדרך כלל דמוי כף יד בבסיס ומנוצה בהמשכו, או מנוצה בלבד, כאשר רק העורק האמצעי בולט.
 הלוואים ממוקמים בין בסיסי הפטוטרות (Interpetiolar).
 הכוסיות ערוכות בחיקי עלים ובקצות ענפים, לרוב במקבצים צפופים דמויי ראש.
 הזרעים חסרי קרונקולה (caruncle) – גידול קטן, בשרני ושומני (לעיתים קשה) המצוי סמוך לפוּמה (נקודת החיבור לצמח האם).

 מורפולוגיה 
חֲלַבְלוּב פּוֹשֵׁט הוא צמח עשבוני חד-שנתי שרוע, בעל שורש שיפודי. הגבעולים שרועים, ולעיתים קצותיהם מזדקפים; לרוב אינם יוצרים מרבדים. אורכם 10 עד 30 ס"מ, והם שעירים בשערות ארוכות, רכות, מתולתלות ומפושקות, שאינן מהודקות לפני השטח (crisped-villous). בבסיסם, לעיתים הם מתקרחים.

העלים נגדיים ופשוטים; הלוואים מאוחים בצדם התחתון או נפרדים בצדם העליון, בעלי צורת משולש מחודד (triangular-subulate), ולעיתים קרובות קרועים בקצה. אורכם 0.5 עד 1 מ"מ, והם מכוסים בשערות קצרות, מתולתלות ורכות, ולעיתים מתקרחים.

הפטוטרת זעירה באורך 0.5 עד 1.5 מ"מ, לרוב מכוסה בשערות קצרות, מתולתלות ורכות, ולעיתים צמרית במפרקים העליונים.

הטרף דמוי אליפסה רחבה עד אליפסה מוארכת, דמוי ביצה-כף או דמוי ביצה, באורך 3 עד 11 מ"מ (לעיתים נדירות עד 15 מ"מ) וברוחב 3 עד 6 מ"מ (לעיתים נדירות עד 8 מ"מ). בסיס הטרף בלתי סימטרי במקצת, קהה עד דמוי לב במקצת ואלכסוני. שפת הטרף משוננת בעדינות לפחות במחצית המרוחקת, ולעיתים שינון זה אינו בולט. קצה העלה קהה. צדו התחתון של הטרף מכוסה בעדינות בשערות מתולתלות ורכות, ואילו צדו העליון לרוב קירח או מתקרח, ולעיתים מכוסה בדלילות בשערות מתולתלות ורכות.

העירוק דמוי כף יד בבסיס, עם שלושה עורקים עיקריים היוצאים מבסיס הטרף – תכונה שמבחינה אותו ממינים אחרים בסקציה שבהם העירוק כולל חמישה עורקים.

בסוג חלבלוב, התפרחת מאורגנת במבנה ייחודי הקרוי כּוֹסִית (cyathium) – תפרחת זעירה דמוית פרח, שבה פרח נקבי יחיד מוקף בכמה פרחים זכריים, שכל אחד מהם כולל אבקן יחיד, וכולם חסרי עטיף (ללא גביע, כותרת או צופנים). כל הפרחים יושבים בתוך מעטפת דמוית גביע, שבשפתה מצויות לרוב ארבע בלוטות צוף, שלעיתים נושאות תוספות קרומיות וצבעוניות (יותרות) – מבנים המזדקרים מקצות הבלוטות ותורמים למראה הפרחוני של הכוסית. בשלב מסוים, השחלה של הפרח הנקבי מתארכת ובולטת החוצה מן המעטפת, כשהיא נישאת על עוקץ דק וארוך. מבנה הכוסית יוצר אשליה של פרח אחד שלם, אך למעשה מדובר בתפרחת חד-ביתית, שבה פרח נקבי מוקף בפרחים זכריים חד-אבקניים, כולם חד-מיניים. הכוסית היא סימן ההיכר הבלעדי של הסוג חלבלוב במשפחת החלבלוביים. מידע מורחב ניתן למצוא בערך הראשי: חלבלוב.

הכוסיות מופיעות כבודדות או בקבוצות קטנות של תפרחות מסוימות (cymose), הנישאות על עוקצים קצרים מאוד באורך 1 עד 2 מ"מ. תפרחות אלה ערוכות במפרקים העליונים של הגבעול או על ענפים צדדיים קצרים וצפופים היוצאים מחיק העלים, ולעיתים יוצרות מראה של מקבצים צפופים. תפרחת מסוימת היא תפרחת שבה הציר המרכזי מסתיים בכוסית, ומתחתיו מסתעפים סעיפים צדדיים הנושאים גם הם כוסיות.

מעטפת הכוסית דמוית חרוט הפוך, באורך 0.6 עד 0.9 מ"מ וברוחב 0.5 מ"מ, והיא מכוסה שערות מתולתלות ורכות או קירחת.

הבלוטות ארבע, אדמדמות, אליפסיות עד מוארכות, באורך 0.1 וברוחב 0.1 עד 0.2 מ"מ.

היותרות של הבלוטות לבנות עד ורודות, מנוונות ושרידיות, באורך 0 עד 0.2 מ"מ; שפתן החיצונית תמימה או גזורה באורח בלתי סדיר לאונות זעירות.

מספר הפרחים הזכריים נע בן 3 ל-6.

הפרחים הנקביים בעלי שחלה שעירה בצפיפות בשערות רכות ומתולתלות. עמוד השחלה באורך 0.1 מ"מ, ומפוצלים לשניים כמעט לכל אורכו.

ההלקטים דמויי ביצה רחבה, באורך 1.2 עד 2 מ"מ וברוחב 1.4 עד 1.5 מ"מ. לאורך קווי הרכס (keels) ולכיוון הבסיס מצויות שערות לבנות, מתולתלות ורכות – תכונה מבדילה עיקרית של המין. הפאות שבין קווי הרכס לרוב קירחות. העמוד המרכזי (columella) באורך 1 עד 1.2 מ"מ.

הזרעים לבנים, אך מתחת לפני השטח הלבן נראית שכבה חומה חבויה. הם דמויי ביצה, בעלי ארבע צלעות חדות בחתך רוחב. הפנים הקמורות (abaxial) פונות החוצה – אל דופן ההלקט, והפנים הקעורות (adaxial) פונות פנימה – אל העמוד המרכזי (columella). אורכם 0.8 עד 1.1 מ"מ ורוחבם 0.5 עד 0.7 מ"מ. פני השטח נושאים מספר רכסים רוחביים צרים, חדים ובלתי סדירים במקצת.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אייטון
קטגוריה:חלבלוביים
פושט