דאוד גבאי

דוד (דאוד) גבאי (1915 – 2003) היה רופא ומנתח יהודי נודע בעיראק, מהבולטים והמוערכים ברפואה העיראקית במחצית הראשונה של המאה ה-20. הוא נודע במסירותו למטופליו ובמקצועיות יוצאת דופן, אשר הקנתה לו מעמד נערץ בקרב יהודים ומוסלמים כאחד. גבאי שימש בין היתר כרופאו האישי של ראש ממשלת עיראק עבד אל-כרים קאסם בשלהי שנות ה-50, וזכה לאמון ציבורי רחב עד כדי כך שרבים העדיפו את שירותיו על פני פנייה לבתי החולים המקומיים. לאחר עליית משטר הבעת', היה נתון לרדיפות פוליטיות ונכלא למספר שנים. בשנת 1970 נמלט מעיראק והתיישב בלונדון, שם המשיך לעסוק ברפואה בקרב קהילת יוצאי עיראק עד פטירתו.

 ראשית חייו והשכלתו 
גבאי נולד בשנת 1915 בעיר בגדאד, בירת עיראק, למשפחה יהודית. אביו היה רופא, ובצעירותו עברה משפחתו להתגורר בעיר עמארה שבדרום עיראק. גבאי התחנך במסגרות יהודיות וממשלתיות בעיראק, ובבגרותו החל ללמוד רפואה. בשנת 1936 הוא סיים את לימודיו בקולג' הרפואי המלכותי של עיראק (אוניברסיטת בגדאד) והוסמך כרופא.

 קריירה רפואית בעיראק 
בתום לימודיו החל גבאי לעסוק ברפואה בערי הדרום, ובהמשך התפרסם כאחד הרופאים הבולטים באזור. הוא התמחה בכירורגיה כללית וברפואת ילדים, אך למעשה שימש כרופא כללי שטיפל בשלל בעיות רפואיות. בתוקף תפקידיו עבד בבתי חולים ממשלתיים ובין השאר בבית החולים בעיר עמארה וכן ניהל מרפאה פרטית. גבאי התפרסם ביחסו האנושי למטופלים: הוא קיבל עניים ונזקקים ללא תשלום, ואף סיפק להם תרופות מכספו האישי. הקליניקה הפרטית שלו הייתה פתוחה לרווחה לכל אדם, וידעה עומס מבקרים רב, כולל בשעות הלילה.

מוניטין המקצועי של גבאי חרג הרבה מעבר לקהילה היהודית. רבים מבני האוכלוסייה המוסלמית, לרבות שייח'ים נכבדים, נמנו עם מטופליו והעריכו אותו כרופא וכאדם. גבאי הפך לסמכות רפואית אמינה בעיני תושבי המקום לדברי בן דורו הסופר נג'ם ואלי, "לא היה אמון בבתי חולים, כולם סמכו על ד״ר גבאי. הוא ריפא כל דבר". מעמדו היה כה מרכזי, שכאשר משרד הבריאות העיראקי החליט בשלב מסוים להעבירו מתפקידו בעיר בצרה אל בית חולים בעמארה, פרצה מחאה ציבורית ספונטנית: תושבי שכונתו בבצרה התקבצו מול ביתו והפגינו בדרישה להשאירו במקומו. בעקבות הלחץ הציבורי חזר בו הממשל מההחלטה, והעברת גבאי סוכלה. אירוע חריג זה המחיש את מידת ההערצה והתלות שחשו תושבי עירו ברופא היהודי.

בשנות ה-50 התערער בהדרגה מעמד הקהילה היהודית בעיראק, ורוב רובה עלתה לישראל במבצע עזרא ונחמיה (1950–1951). ד"ר דוד גבאי היה בין כמה מאות יהודים בודדים שבחרו שלא לעזוב את עיראק בתקופה זו. הוא האמין שעיראק היא ביתו לא רצה להפקיר את מטופליו, בתקווה שהיחס העוין כלפי היהודים הוא תופעה זמנית וחולפת. מקצועיותו של גבאי ופעילותו המסורה הגיעו אף לאוזני השלטון: שליט עיראק עבד אל-כרים קאסם שמע על מעלותיו ומינה אותו לרופאו האישי בסוף שנות ה-50, על אף היותו יהודי. גבאי זכה לאמונו המלא של קאסם ושירת בצמוד אליו עד להפיכת הבעת' בשנת 1963.

 רדיפות ומאסר 
לאחר הפלת משטרו של קאסם בפברואר 1963, הורע באופן דרמטי מצבם של היהודים שנותרו בעיראק. ד"ר גבאי, שהיה מזוהה כמי ששירת את המשטר הקודם, הפך למטרה לרדיפות. כבר בשנת 1962, עוד בתקופת קאסם, נערך חיפוש בביתו של גבאי בחשד לריגול לטובת ישראל כספו הוחרם והוא נעצר לחקירה. קאסם עצמו התערב אז לטובתו: הוא זימן את גבאי ללשכתו, ולאחר ששוכנע בחפותו הורה להחזיר לו את כספו ולהניח לו, באומרו כי אין זה ייתכן שרופא מוכר כגבאי עוסק בריגול. עם זאת, שינויי השלטון שבאו לאחר מכן הציבו את גבאי בסכנה גוברת.

בשנת 1968 תפסה מפלגת הבעת' את השלטון בעיראק, ומיד לאחר מכן נעצר גבאי על ידי כוחות הביטחון ללא הליך משפטי. הוא נכלא בכלא "ארמון הקץ" הידוע לשמצה, שם עבר עינויים קשים. בין השאר נמנעו ממנו מזון ומים במשך ימים, עד שנאלץ לשתות את מימיו שלו מרוב צימאון. גבאי הוחזק במאסר במשך כשנה, ושוחרר בשנת 1969 ככל הנראה בעקבות תשלום שוחד כבד מצד בני משפחתו לרשויות. תקופת המאסר הממושכת והתלאות שעבר בכלא פגעו קשה בבריאותו ובתחושת הביטחון שלו. אירועים אלה, לצד רדיפות דומות כלפי שארית יהודי עיראק, הביאו את גבאי למסקנה שאין לו עתיד במולדתו עוד.

 חיים בלונדון 
לאחר שחרורו מן הכלא, קיבל החלטה לעזוב את עיראק בחשאי. בשנת 1970 חצה את הגבול לאיראן והמשיך במסע רגלי עד שהגיע לבריטניה, שם כבר התגוררו כמה מקרובי משפחתו. הוא השתקע בלונדון ופתח דף חדש בחייו. למרות הטראומה מהמאסר, המשיך לעסוק ברפואה בגיל 55, בעיקר בקרב הקהילה הקטנה של יוצאי עיראק בלונדון. פעילותו הרפואית התנהלה בהיקף מצומצם יותר, אך גם בערוב ימיו שמר על קשר הדוק עם מטופליו והקדיש להם את עיקר זמנו. הוא לא נישא ולא הקים משפחה, והעדיף להקדיש את חייו לקריירה הרפואית ולרווחת החולים שבהם טיפל. בשנת 2003 הלך לעולמו בלונדון.

 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים עיראקים
קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1915
קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-2003