רפאל גורדון

רבי רפאל גורדון (או גארדאן; כ' בשבט ה'תר"ז, 3 בפברואר 1847 – כ"ז באדר ב' ה'תרצ"ה, 1 באפריל 1935) היה תלמיד חכם, בקי בכל מקצועות התורה, פוסק, וחוקר התלמוד הירושלמי. רב ליטאי, רבה של העיירה היהודית וסילקוב, סמוך לביאליסטוק במשך 33 שנה. נודע כתומך פעיל של שלמה יהודה פרידלנדר במאבק על "אמיתות" ירושלמי על סדר קדשים.

תולדות חייו
נולד בעיר מאלאט, שבהאימפריה הרוסית (כיום בליטא), לאביו רבי שמשון, בעל אחוזות ומבשלת שיכר, איש נכבד בעיר ותלמיד חכם, ולאמו בריינא. המשפחה היה קרוב למשפחת הרב , בן המאה ה-18, שהיה חתן אחותו של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין בעל "הפרדס" ויורשו ברבנות העיר קניגסברג.

עוד בילדותו נודע כעילוי ובעל זיכרון נדיר. בגיל תשע חיבר לוח שנה למאה שנה, ובגיל 11 למד בשוויר אצל סבו הרב דובער גורדון, ונודע כ"עלוי ממאלאט". בגיל 14 שב למאלאט ללמוד אצל דודו זקנו הרב ישראל דוד היילפרין, ובמהלך שלוש שנים סיים את כל התלמוד הבבלי והיה בקי בו כמעט בעל פה.

בגיל 16 ביקר אצל הגאון ר' בצלאל הכהן בוילנה, שהתרשם ממנו מאוד.

בשנת ה'תרכ"ו נשא את חיה שרה בת ר' אורי מאמדור, וישב שם שש שנים סמוך על שולחנו, כשהוא שקוע בלימודו.

חרף הצעות למשרות רבנות, סירב תחילה לשאת במשרה ציבורית. פתח בית מסחר באמדור, ובו עסק למחייתו, אשתו התנהלה החנות, תוך שהוא רכון רוב שעות היום על ספרים. עיקר גאונותו ניכרת בספרו "נחל עדן" (ה'תרנ"ח) – חידושים על הש"ס והירושלמי, לוח עבור החודש, והערות מדעיות לספר סדר הדורות מאת ר' יחיאל היילפרין.

עמד בקשרי מכתבים עם גדולי חוקרי הלוח והתכונה, כגון חיים יחיאל בורנשטיין, וצבי הירש יפה, ופרסם הערות רבות על הירושלמי, אשר שולבו במהדורת דפוס ווילנה של התלמוד הירושלמי (ה'תרפ"ו).

כהונה רבנית
בשנת ה'תרס"א, עקב מצוקה כלכלית, קיבל לראשונה משרת רבנות בעיר וסילקוב, סמוך לביאליסטוק, לצד הרב גרשון מאיר בויארסקי.

בשנותיו האחרונות נבצר ממנו לצאת מביתו לעיתים תכופות, ולכן הוקצה עבורו חדר תפילה בחלקו של שכנו, ברוך שלמה ספקטר, בבית המשותף שבו התגוררו. ברוך שלמה, נגר במקצועו, אירח את מניין המתפללים בביתו. לצדו של ר' רפאל הושיבו את רבי ישראל ב"ר נחום היילפרין. ר' רפאל היה אהוד על כל שכבות הציבור ונחשב לאחד מגדולי הגאונים שבדורו.

מאבק על "ירושלמי קודשים"
בעת הפולמוס סביב הזיוף של סדר קודשים בירושלמי שהפיץ שלמה יהודה פרידלנדר, היה ר' רפאל אחד התומכים הגדולים באמיתות הספר. במאמרו החריף במחזיקי הדת (פברואר ה'תר"ע), יצא להגנת הספר. כנגדו יצא הגאון רבי מאיר דן פלוצקי בקונטרסו "שאלו שלום ירושלים", בו הוכיח כי מדובר בזיוף. בתגובה, פרידלנדר הדפיס את חיבורו של ר' רפאל בשם "כליא אורב", בו תקף בחריפות את רמ"ד פלוצקי.

פטירתו והנצחתו
ר' רפאל נפטר ביום שני, כ"ז באדר ב' ה'תרצ"ה (1 באפריל 1935). בצוואתו ביקש שלא יספידוהו, רק יאמרו שלמד תורה מתוך הדחק, ושלא ייקבר בוסילקוב, בה היו לדבריו מחללי שבת, אלא בביאליסטוק. לאחר מאבק בין אנשי שתי הערים, נפסק כי יש לקיים את צוואתו, והוא נקבר בביאליסטוק סמוך לרב דוד פאיאנס.
ממוזער|שמאל|חותמת ספריית שטראשון לעזבונו של הרב רפאל גורדון
הוריש את ספרייתו לספריית שטראשון בוילנה.

מאפייניו וגדולתו
רבי רפאל נודע בבקיאותו העצומה, במיוחד בתלמוד הירושלמי. בעל ה"חשק שלמה" כתב עליו בהסכמתו לספרו נחל עדן: "כולא תלמודא בבלי וירושלמי ומדרשי חז"ל חרותים על לוח לבו ומונחים על זכרונו, ונבהלתי מראות לאיש רך בשנים כמוהו שיהיה אב בחכמה ומלא על כל גדותיו."

 משפחתו 
בנו, רבי אורי שרגא, נישא ללאה בתו של הרב לוי חיים הרשוטר-רוקח.

חיבוריו

 הערות חשובות למהדורת וילנא של ירושלמי.

 הערות חשובות למהדורת וילנא של ירושלמי.
 הערותיו לספרים בכת"י 



הערותיו בכת"י לספר "זית רענן" מרבי אברהם אבלי הלוי גומבינר

לקריאה נוספת


קישורים חיצוניים

הודעות על פטירתו:
עיתון "אונזער צייטונג⁩", 2 אפריל 1935⁩ 
עיתון "היינט⁩", 3 אפריל 1935⁩ 
עיתון "דער מאמענט"⁩, 3 אפריל 1935⁩ 
עיתון "דער מאמענט"⁩, 5 אפריל 1935⁩ 
ביקורת על ספרו:

ראו גם
 שלמה יהודה פרידלנדר
 מאיר דן פלוצקי
 ירושלמי על סדר קדשים
 ספריית שטראשון

הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:ילידי 1847
קטגוריה:נפטרים ב-1935
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:מגיהי ספר סדר הדורות
קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי