המוזיאון הלאומי בוורשה

המוזיאון הלאומי בוורשה (בפולנית: Muzeum Narodowe w Warszawie) הוא מוזיאון לאומי בוורשה, ואחד מן הגדולים בפולין, וכן הגדול ביותר בבירת המדינה. אוספי המוזיאון כוללים כ-830,000 פריטים מתחום האמנות הפולנית והבינלאומית, מהעת העתיקה ועד לאמנות עכשווית.

 היסטוריה 
המוזיאון הלאומי בוורשה נוסד ב-20 במאי 1862 בשם "מוזיאון האמנויות היפות, ורשה", ובשנת 1916 שונה שמו ל"מוזיאון הלאומי, ורשה". אוספיו כללו פריטים ממוזיאונים ומוסדות תרבותיים כמו אגודת שימור שרידי העבר, מוזיאון העתיקות של אוניברסיטת ורשה, מוזיאון אגודת עידוד האמנויות היפות, ומוזיאון התעשייה והחקלאות.

ימין|ממוזער|חזית המוזיאון הלאומי, 1938

האוסף שוכן בשדרות ירוזולימסקייה בבניין שתוכנן על ידי טאדאוש טולווינסקי ונבנה בין השנים 1927 ל-1938 (לפני כן שכן המוזיאון ברחוב פודוואלה 15). בשנת 1932 נפתחה תערוכה של אמנות דקורטיבית בשני אגפים שנבנו קודם לכן. הבניין החדש נחנך ב-18 ביוני 1938. המבנה המודרניסטי נבנה בסמוך לפארק "נא קשיאז'נצם", שהוקם בין השנים 1776–1779 עבור הנסיך קז'ימייז' פוניאטובסקי. החל משנת 1935, ניהל את המוזיאון סטניסלב לורנץ, אשר עמד בראש מאמצי הצלת יצירות האמנות היקרות ביותר במהלך מלחמת העולם השנייה.

במהלך הפלישה לפולין ניזוק הבניין, ולאחר המצור על ורשה נבזזו האוספים על ידי הגסטפו בראשות ההיסטוריון הנאצי דגוֹברט פריי, שכבר ב-1937 ערך ביקורים רשמיים בגרמניה והכין רשימה מדוקדקת של היצירות החשובות ביותר. מטה הגסטפו העניק את דיוקנו של רמברנדט את מארטן סולמנס כמתנה להאנס פרנק בקרקוב הכבושה, ושאר היצירות נארזו ונשלחו לברלין. לאחר המלחמה, ממשלת פולין, תחת פיקוחו של פרופסור לורנץ, השיבה רבות מהיצירות שנשדדו. מעל ל-5,000 פריטים עדיין נחשבים כנעדרים.

רבות מהיצירות שהוצגו באותה תקופה היו ממקורות לא ידועים או ממוצא לא ברור (למשל מאוספי האמנות הנאציים בשטחים המשוחזרים של פולין, כולל קמייניץ, קארתאוס, ליבנטל ו-רונשטוק), והולאמו על ידי שלטונות הרפובליקה העממית של פולין בצווים וחוקים מ-1945, 1946 ו-1958, והוכנסו לאוסף המוזיאון כ"נכסים נטושים".

כיום, אוסף המוזיאון הלאומי בוורשה כולל למעלה מ-780,000 פריטים המוצגים בגלריות קבועות רבות, כולל גלריית פאראס על שם פרופ' קז'ימייז' מיחאלובסקי, וגלריות המוקדשות לאמנות עתיקה, אמנות ימי הביניים, ציור, צורפות, אמנות דקורטיבית ואמנות מזרחית, וכן תערוכות מתחלפות רבות.

בין השנים 2008–2013, המשלחת הארכאולוגית הפולנית "טיריטקה" של המוזיאון הלאומי בוורשה קיימה חפירות בטיריטקה שבחצי האי קרים. בשנת 2016 החלה לפעול משלחת ארכאולוגית נוספת, "אולביה", באתר אולביה שבאוקראינה. שתיהן מנוהלות על ידי אלפרד טווארדצקי, אוצר גלריית האמנות העתיקה. בשנת 2010 ערך המוזיאון הלאומי, כאחת המוסדות הציבוריים הראשונים בעולם, תערוכה שהוקדשה כולה לאמנות הומוארוטית – Ars Homo Erotica. מאז השיפוץ שנערך בשנים 2011–2012, נחשב המוזיאון לאחד המודרניים באירופה, בין היתר בזכות מערכת תאורת LED ממוחשבת המדגישה את מאפייניהם הייחודיים של כל יצירה ותצוגה.

בשנת 1945 קיבל המוזיאון הלאומי לרשותו את ארמון ניבורוב ההיסטורי שבכפר ניבורוב, והפך אותו לסניף של המוזיאון. בראשית התקופה שימש הסופר מייצ'יסלב סמולארסקי כאוצר משנה במקום.

 אוספים ותצוגות קבועות 
ממוזער|גלריית פאראס
ממוזער|הרמס הרוכב על איל, המאה ה-2 לפנה"ס
בשנת 2012 עברו גלריות הקבע שינוי מקיף. האוצרים שינו את סדר התצוגה והוסיפו יצירות חדשות ממחסני המוזיאון. הציורים לא סודרו באופן כרונולוגי אלא לפי נושאים: ציור ז'אנרי, טבע דומם, נופים, נופי עיר, סצנות מקראיות, מיתולוגיות, ועירום. יצירות של אמנים איטלקים, פלמים, הולנדים, גרמנים ופולנים נתלו יחד – באופן שמאפשר לצופה להשוות בקלות בין הדמיון והשוני ביניהם.

הגלריות כוללות את גלריית האמנות העתיקה, גלריית פאראס, גלריית האמנות מימי הביניים, גלריית המאסטרים הישנים, גלריית האמנות של המאה ה-19, וגלריית האמנות של המאה ה-20 וה-21 – ומציבות את עבודות האמנים הפולנים בהקשר רחב של אמנות מדינות ותקופות שונות. הגלריות מדגישות את העושר והמגוון של מסורות וניסיון היסטורי של עמים שונים, אשר ייסדו את זהותם התרבותית על בסיס משותף של עת העתיקה היוונית-רומית והדת הנוצרית.

גלריית האמנות מימי הביניים מציגה בעיקר חפצים מהמאה ה-14 וה-15 שמקורם מאזורים שונים בפולין של ימינו, וכן מספר דוגמאות לאמנות מערב אירופית. רוב היצירות יועדו במקורן לשימוש כנסייתי. התצוגה עוצבה כך שתמחיש לצופה את תפקידה של האמנות בחיי הדת של ימי הביניים.

הגלריה כוללת גם תופעות חוצות-אזוריות מהמאה ה-12 עד ה-14, כגון הפרדת הפיסול הדמותי מהאדריכלות בתקופה הרומנסקית, פסלים מהמעגל של "המדונה על האריה" במרכז אירופה, וסגנון ה"גותיקה הבינלאומית", או "הסגנון החצרוני". רבות מהיצירות מדגישות את האופי הייחודי של אזורים שונים במרכז אירופה: שלזיה (1440–1520), גליציה ופולין הקטנה, פולין הגדולה וקויאביה (1440–1520), וגדנסק עם אזור ההנזה (1420–1520), עם מזבחות גדולים מהמבורג ופומרניה.

ממוזער|שמאל|upright|"תחייתו של אלעזר" מאת קרל פבריציוס – מוצג בגלריית המאסטרים הישנים
ממוזער|גלריית האמנות של המאה ה-19
השיטות החדשות המיושמות בגלריה מאפשרות הצגת פוליפטיכים גדולים בשלמותם, כולל הצד האחורי של הכנפיים, כמו בפוליפטיך המפורסם מגרודז'ונדז. עיצוב התצוגה החדש תוכנן על ידי משרד WWAA.

גלריית האדונים הישנים בקומה השנייה הוקמה מחדש בשנת 2016 מתוך גלריות האמנות הדקורטיבית, הציור האירופי הישן ודיוקן פולני ואירופי. התצוגה משלבת סוגי אמנות כמו ציור, פיסול, רישום והדפס עם עבודות אומנות שימושית, בהתבסס על המושג המקורי של "אמנות" – כמיומנות אומן. הציור והפיסול, המאופיינים בייצוג ובחיקוי המציאות (מימזיס), מאוחדים כאן עם האומנויות הדקורטיביות בתכלית ובפונקציה.

חלוקת הגלריה נעשתה לפי "מרחבים חברתיים": 1. ארמון, וילה, חצר; 2. כנסייה, קפלה, מזבח ביתי; 3. העיר – בהתאמה: תרבות חצר, תרבות דתית ותרבות עירונית.

בתצוגה החדשה, היצירות אינן מוצגות לפי אסכולות לאומיות אלא כהשוואה בין חוגים אמנותיים מהדרום והצפון. מערך זה משקף את ההיררכיה של הז'אנרים שנקבעה על ידי תיאוריות הרנסאנס, ומדגיש את הפונקציה המקורית של הציורים – למי ולשם מה נוצרו.

הגלריה מציגה מגוון של דיוקנאות המשקפים תפקידים חברתיים, פוליטיים ופרטיים. התערוכה נפתחת בדיוקנאות מונומנטליים של אצילים ובני חצר, ממשיכה בדיוקנאות מסורתיים פולניים ומערב-אירופיים בגודל מלא, ולאחר מכן עוברת לדיוקנאות קטנים ואישיים יותר – כולל דיוקנאות ארון קבורה ודיוקנאות מיניאטוריים מהמאה ה-18, וכן ציורים מתקופתו של סטניסלב אוגוסט פוניאטובסקי.

מרכז גלריית האמנות של המאה ה-19 מתמקד במגמות המרכזיות שעיצבו את האמנות בתקופה זו, עם דגש על יצירות אמנים פולנים לצד נציגים של עמים אחרים. ההשוואה בין יצירות מאמנים ממדינות שונות מדגישה רעיונות אוניברסליים, סמלים משותפים וניסויים דומים שהתבצעו במקביל או כחלק מהכשרה סדנאית. אחת מיצירות הקנבס הגדולות בפולין – קרב גרונוולד של יאן מטייקו (426 ס"מ על 987 ס"מ) – מוצגת בגלריה זו.

אוספי האמנות המודרנית והעכשווית שבמוזיאון הם מהגדולים בפולין. הם כוללים ציורים, פסלים, הדפסים ורישומים משנות ה-20 וה-30, קולנוע אוונגרדי פולני, תצלומים, פוטומונטאז'ים, לצד יצירות מתרבות עצמאית של שנות ה-80, ווידאו ופרפורמנס מהעשורים האחרונים – המוצגים בגלריה ששטחה כ-700 מ"ר.

מידע על חלק מהפריטים נגיש באפליקציות ניידות, וחלק מהיצירות מונגשות באמצעים של מציאות רבודה עם הסברים מאת אוצרי התערוכה.

אוסף המוזיאון
ממוזער|פוליפטיך גרודז'ונדז, סביב 1400
אוספי המוזיאון הלאומי בוורשה כוללים כ-830,000 פריטים מהאמנות הפולנית והבינלאומית, מהעת העתיקה ועד ימינו. האוספים כוללים ציורים, פסלים, רישומים, תחריטים, תצלומים, מטבעות, פריטי אמנות שימושית ועיצוב.

אוסף האמנות העתיקה והאמנות הנוצרית המזרחית כולל כ-24,000 פריטים, והוא הגדול והחשוב מסוגו בפולין. בין הפריטים הבולטים נמנים ציורי קיר מהקתדרלה הנוצרית בפאראס (בעבר פכורס שבסודאן של היום) ואוסף כלי חרס יווניים מצוירים.

ראשיתו של אוסף הציור האירופי הישן, הכולל 3,700 יצירות, בשנת 1862 עם הקמת מוזיאון האמנויות היפות, אז נרכשו 36 ציורים איטלקיים, הולנדיים וגרמניים מאוספו של יוהאן פטר וייר מקלן. בין היצירות הראשונות היו עבודות מאת פינטוריקיו, קורנליס ואן הארלם ויעקב יורדנס. האוסף הורחב בהמשך באמצעות רכישות, תרומות והפקדות. אחת הרכישות החשובות הייתה אוסף פייטרו פיורנטיני, שנתרם בשנת 1858 לבית הספר לאמנויות יפות בוורשה, והועבר למוזיאון ב-1879.

בין השנים 1877–1896 נוספו ציורים נוספים מאוסף וויצ'ך קולאסינסקי, וב-1906 נתרמו עבודות נוספות על ידי ציפריאן לחניצקי, ובהן "הלקאת ישו" מאת פייטר דה קמפן, דיוקן גבר באפוד צהוב מאת הנס שויפליין, הגירוש מגן עדן מאת פייר פרנצ'סקו מולה, ומחקר אקדמי מאת ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר.

בשנת 1935 נרכש אוסף יאן פופלבסקי, שכלל בין היתר את דיוקן אדמירל ונציאני מאת טינטורטו. בשנת 1961 נוספו עבודות מאוספה של גבריאלה זאפולסקה, ובהן כמה ציורים מאת פול סרוזייה. רכישת דיוקן תדאוש מקובסקי מאת מרסל גרומר ב-1959 ו-עייפות מאת טמרה דה למפיצקה ב-1979 העניקו לאוסף האמנות המודרנית הפולנית הקשר בינלאומי מובהק.

המוזיאון מציג גם עבודות של אמנים אירופאים מרכזיים נוספים, בהם רמברנדט, סנדרו בוטיצ'לי, לוקאס קראנאך האב, אוגוסט רנואר, גוסטב קורבה, אנג'ליקה קאופמן, לוקה ג'ורדנו, מטיה פרטי, יואוס ואן קלבה, יאן ברויגל האב, דוד טנירס הבן וגספרה טראברסי.

בגלריה מוצגת גם אוסף רחב של ציורי היסטוריה פולניים מן המאה ה-19, שרבים מהם הפכו לאיקוניים בתרבות הפולנית, ומתארים באור דרמטי אירועים מרכזיים מההיסטוריה של העם.

 מיזמים בינלאומיים 
המוזיאון יזם פרויקטים ארכאולוגיים כגון "משלחת טיריטקה" בחצי האי קרים ו"משלחת אולביה" באוקראינה, בניהולו של אלפרד טוורדצקי. בשנת 2010 הציג המוזיאון את התערוכה "Ars Homo Erotica", שהוקדשה לאמנות הומוארוטית – מהראשונות מסוגן במוסד ממלכתי.

 פריטים בולטים באוסף 

 קישורים חיצוניים 

קטגוריה:ורשה: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים לאומיים
קטגוריה:אירופה: מוזיאונים לאמנות