מפגש נהרות

מפגש נהרות (באנגלית: Confluence) מתרחש כאשר שני נחלים (או נהרות) או יותר מתחברים ליצירת ערוץ אחד. מפגש יכול להתרחש בכמה תצורות: בנקודה שבה יובל מתחבר לנהר גדול יותר (נהר ראשי); או כאשר שני נחלים נפגשים והופכים למקור של נהר בעל שם חדש (כגון מפגש נהרות מוֹנוֹנְגָהִילָה ואָלְגִינִי, היוצרים את נהר אוהיו); או כאשר שני ערוצים נפרדים של נהר אחד (היוצרים אי נהר) מתחברים במורד הזרם.

 מחקרים מדעיים 

 תחומי המחקר 

 מדעי כדור הארץ 
זרימות נהרות נחקרות במגוון מדעים: הידרולוגיה חוקרת את דפוסי הזרימה האופייניים של מפגשי נהרות וכיצד הן יוצרות דפוסי סחף, סדקים ובריכות סחיפה. זרימות המים והשלכותיהן נחקרות לעיתים קרובות באמצעות מודלים מתמטיים. זרימות רלוונטיות גם לתפוצת אורגניזמים חיים (כלומר, אקולוגיה); "הדפוס הכללי של זרימות הנחל במורד הזרם, מביא בדרך כלל לירידה בשיפועים, שמניעה שינוי מקביל במאפייני בתי הגידול."

 כימיה 
מדע נוסף הרלוונטי לחקר מפגשי נחלים הוא כימיה, משום שלעיתים ערבוב מימיהם של שני נחלים גורם לתגובה כימית, במיוחד בנחל מזוהם. המכון הגאולוגי של ארצות הברית נותן דוגמה: ששינויים כימיים מתרחשים כאשר נחל מזוהם בניקוז חומצי של מכרות, מתאחד עם נחל בעל מים בעלי pH כמעט נייטרלי; תגובות אלו מתרחשות במהירות רבה ומשפיעות על הובלת מתכות לאחר מכן, במורד הזרם של אזור הערבוב. מקרים כאלה באים לידי ביטוי גם ויזואלית בהבדל של ממש בצבעי הנהרות שנפגשים: הבדל שמחזיק מעמד גם לאורך מאות מטרים, ובמקרים קיצוניים אף למספר קילומטרים במורד הזרם. צבעו של כל נהר נקבע על ידי משתנים רבים כגון: סוג וכמות הצמחייה באגן הניקוז, תכונות גאולוגיות, כימיקלים מומסים, משקעים (סדימנטים), עומק הנהרות, מהירות הזרימה, צפיפות המים, ותכולה ביולוגית - בדרך כלל אצות.

 הנדסה 
תחום ההנדסה מקיף מגוון רחב של נושאים הנוגעים למפגשי נהר. בהנדסה אזרחית הידראולית, כאשר שני או יותר נתיבי מים תת-קרקעיים המצוידים בתעלה/קבורים ובאופן מלאכותי מצטלבים, יש להקדיש תשומת לב רבה להיבטים ההידרודינמיים של המערכת. זאת כדי להבטיח את אורך החיים והיעילות של המבנה. מהנדסים חייבים לתכנן מערכות אלה תוך התחשבות בגורמים המבטיחים שנקודת השחרור יציבה מבחינה מבנית, שכן כניסת התעלה הצִדית למבנה הראשי, עלולה לפגוע ביציבות המבנה עקב חוסר תמיכה בשחרור; לעיתים קרובות זה מהווה תמיכה נוספת בצורת חיזוק מבני. יש לחשב בקפידה את המהירויות והיעילות ההידראולית, וניתן לשנות אותן על ידי שילובים שונים של גאומטריות, רכיבים כגון שיפועים, מפלים וזווית צומת מתאימה, התואמת את כיוון זרימת נתיבי המים, כדי למזער זרימה טורבולנטית, למקסם את מהירות הפינוי, ובסופו של דבר למקסם את היעילות ההידראולית.

 אזורי זרימה 
ממוזער|תרשים סכמטי של אזור זרימת מפגש נהרות (CFZ)
התנהגות הידרודינמית של זרימה במפגש יכולה להיות מחולקת לשישה מאפיינים נפרדים אשר נקראים בדרך כלל אזורי זרימת מפגש (CFZ ). אלה כוללים (ראו איור משמאל): 1.אזור סטגנציה; 2.אזור סטיית זרימה 3. אזור הפרדת זרימה / אזור מִחזור; 4. אזור מהירות מרבית; 5. אזור התאוששות זרימה; 6. שכבות גזירה.

 נופים 
חלק ממפגשי הנהרות יוצרים נוף מרשים, בעיקר בעקבות ההבדלים בצבע וגוון המים של הנהרות, מהסיבות שתוארו בסייפא של פרק המשנה "כימיה" לעיל. להן יוצגו בפרק "גלריה", תמונות חופשיות המרשימות במיוחד, של מפגשי נהרות השונים בצבעם.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

שייט על נהר רון דרומה לכיוון מפגש עם נהר סון (השייט מצפון לדרום).
המשך השייט הנ"ל דרומה כשהרון מימין והסון משמאל (השייט מצפון לדרום).

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:נהרות