אפרים לוי

אפרים לוי (18 ביוני 1922 – 13 בספטמבר 2009) היה ממפקדי ההגנה בירושלים במלחמת העצמאות ולאחר הקמת המדינה, איש שירות הביטחון הכללי ואיש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

 קורות חיים 
לוי נולד בזדוּנְסקָה וולָה, פולין, למרים לבית אופטובסקי ולעַזְריאֵל לוי, שעסק בלימודי רבנות בפולין, והתפרנס בארץ כבעל חנות מכולת. לאפרים היו אח ואחות: האח, צבי לוי, שירת ב"הגנה" כמו אפרים, לחם במלחמת העצמאות - בין היתר במושבה הר-טוב, ולאחר המלחמה היה קבלן בניין; האחות, לאה ספרא, הייתה מורה למוזיקה.

אפרים עלה לארץ ישראל בשנת 1932 עם משפחתו הגרעינית, ועם רבים מאחיה של אמו ומשפחותיהם, ורובם השתכנו בירושלים, ברחוב צפניה, בשכונת כרם אברהם.

סבו מצד אמו, שרגא אופטובסקי, השתייך לחסידות גור, ובשנת 1925 היה אחראי על בניית הישיבה הראשונה של חסידות גור, ישיבת שפת אמת, בשכונת מחנה יהודה, שנקראה על שמו של האדמו"ר יהודה אריה ליב אלתר.

למרות הרקע החסידי של משפחתו, נשלח לוי על ידי אביו ללמוד בבית ספר תחכמוני (ירושלים), של זרם המזרחי, אשר שאף לשלב בין ערכי הציונות לבין ערכי היהדות האורתודוקסית. במקביל ללימודיו היה חבר בתנועת הנוער העובד - המחנות העולים.

בגיל 15 החל לוי לפעול כקשר בגדנ"ע, ולאחר מכן התנדב ביחידת הנוטרים של משטרת היישובים העבריים, ושירת באזור המושבה נווה יעקב.

בהמשך החל את פעילותו בחי"ש (חיל השדה) של ארגון ההגנה. בשנת 1940 השתתף בקורס מ"כים של ההגנה בקיבוץ קריית ענבים, ובשנת 1943 השתתף בקורס מ"מים בג'וערה (בפיקודו של משה כרמל).

לוי היה אחד מקבוצה מצומצמת של מפקדי פלוגות בחי"ש, אשר היוו את שלד הפיקוד העיקרי ערב הכרזת המדינה. בשנת 1947, השתייך לוי לגדוד מוריה, בחטיבת עציוני, שפעל בכפרים הערבים בית איכסא ובבית סוריכ, השוכנים מצפון מערב לירושלים. עם פרוץ מלחמת העצמאות הוא שירת כמפקד פלוגה בגדוד "מוריה" בחטיבת עציוני, ופיקד על פעולות התגמול הראשונות, וביניהן פעולת תגמול נגד בית סוריכּ בשנת 1947.

במהלך שנת 1948 התמנה לוי לסגן מפקד גדוד בחטיבת ירושלים, ועם שחרורו מצה"ל לאחר קום המדינה, התגייס לשירות הביטחון הכללי, ושירת עד שנת 1963 כראש מחוז ירושלים. במקביל לכך השלים תואר במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.

לוי נשלח פעמיים לייצג את שירותי הביטחון הישראלים בארצות הברית: בשנים 1958-1956 היה נציג שירות הביטחון ושירת כקונסול בקונסוליה הישראלית בניו יורק, ובשנים 1967-1963 היה נציג המוסד למודיעין ושירותים מיוחדים ויועץ מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון.

עם חזרתו לישראל הוצב במשרד ראש הממשלה, ובהמשך שימש כנציג החברה הישראלית למדליות ולמטבעות בארצות הברית.

לאחר פרישתו משרות המדינה ניהל לוי את חברת האנרגיה "פז" בירושלים, ולאחר יציאתו לגמלאות שימש כיו"ר ארגון חברי ההגנה בירושלים, עד מותו.

 חיים אישיים 
היה נשוי למלכה לבית פת, ואב לבת, ד"ר טליה חביב, שנישאה לכלכלן פרופ' ג'ק חביב, ולבן, ד"ר עַזְריאֵל (עַזי) לוי, דוקטור למינהל עסקים, שקרוי על שם אביו של לוי.

חמיו וחמותו היו יהודה-זאב וחיה פת, בעלי קפה פת בירושלים. בתם, נחמה, נישאה לחיים ליטני (במקור: הנריק לייטאיזן), בעל בית מלאכה לצורפות. אחד מבניהם היה העיתונאי יהודה ליטני. בתם האחרת שולה, נישאה לשמואל טולידאנו, בכיר ב"מוסד", אשר שימש גם כיועץ לענייני ערבים של ראשי הממשלה: לוי אשכול, גולדה מאיר ויצחק רבין, וחבר הכנסת בכנסת התשיעית.

כמו כן, גדעון פת (גדעון מרקוס), שהיה חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל, היה בן הדודה של אשתו, מלכה, וגדל מגיל צעיר במשפחתה כבן, ונחשב לכן כגיסו של לוי.

 לקריאה נוספת 
 יהודה ליטני, "המציץ לתיקים", בספרו: שכן רחוק, הוד השרון, הוצאת ינטיל, 2018, עמ' 15.
 מאיר אביזוהר, מוריה בירושלים בתש"ח - גדוד החי"ש הראשון בקרבות ירושלים, הוצאת מחברות לספרות, 2002.

 קישורים חיצוניים 




 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009