יוהאן היינריך סמואל פורמיי

יוהאן היינריך סמואל פורמיי (בצרפתית: Jean Henri Samuel Formey; 31 במאי 1711 – 7 במרץ 1797) היה איש דת, פילוסוף, תאולוג, מחנך, סופר, מסאי והיסטוריון גרמני. בן למשפחת מהגרים הוגנוטים מצרפת, שלימד ופרסם את כתביו בשפה הצרפתית. פורמיי היה חבר בכיר באקדמיה הפרוסית המלכותית למדעים . הוא פרסם אלפי מכתבים, מאמרים ורעיונות בתחומי המדע והפילוסופיה. פורמיי גם תרם לאנציקלופדיה הגדולה של דידרו.

 ביוגרפיה 
פורמיי נולד בברלין, מרקיזות ברנדנבורג, בן למשפחת הוגנוטים פליטים מצרפת. אמו נפטרה כאשר היה בן שלוש, והוא גדל תחת השגחתן של שתי מדודותיו. הוא התחנך ללימודי כמורה, ובגיל עשרים מונה לכומר בכנסייה הפרוטסטנטית הצרפתית בברנדנבורג.

בשנת 1736 לאחר שקיבל משרה בכנסייה הצרפתית בברלין-פרידריכשטאדט , בשנה שלאחר מכן מונה לפרופסור לרטוריקה ב"גימנסיה הצרפתית ברלין" , לאחר שלימד שם במשך כשנתיים. בשנת 1739 קודם לדרגת פרופסור לפילוסופיה. בין תלמידיו נמנה לואי דה בוזובר , לימים פילוסוף וכלכלן פוליטי.

עם ארגונה מחדש של האקדמיה הפרוסית המלכותית למדעים בשנת 1744, בימי שלטונו של פרידריך הגדול, צורף פורמיי כחבר מן המניין, ובשנת 1748 מונה למזכיר הקבוע שלה. בהתאם לרוח התקופה, השפה בין מדעני האקדמיה, שהייתה קודם לטינית, הוחלפה לצרפתית. בשנת 1750 נבחר לחבר בחברה המלכותית בלונדון.

בין השנים 1741 ל־1753 פרסמו מו"לים שונים בהאג שישה כרכים של הסדרה "La Belle Wolfienne", מאת פורמיי. הסדרה נכתבה במטרה להנגיש את הפילוסופיה של כריסטיאן וולף לנשים, והחלה כרומן פילוסופי. עם זאת, החל מהכרך החמישי זנח פורמיי את סגנון הסיפורת לטובת עיבוד פרפרסטי ותמציתי של כתבי וולף המטאפיזיים. סדרה זו תרמה רבות להפצת רעיונותיו של וולף בצרפת.

במהלך חייו כתב פורמיי למעלה מ־17,000 מכתבים, בהם גם התכתב במשך מספר שנים עם הפילוסוף האיטלקי פרנצ'סקו אלגרוטי , שפרסם בשנת 1737 ספר על הדוקטרינה ניוטוניאניזם  לנשים.

פורמיי דגל בפילוסופיה של הדת המבוססת על רעיונותיו של לייבניץ, שלפיהם הדת האמיתית נוצרת מתוך איחוד הרמוני בין אמונה לתבונה. הוא החזיק בעמדה של "דת טבעית", ולפיה ניתן להוכיח עקרונות תאולוגיים כמו קיומו של אלוהים ואלמותיות הנשמה באמצעות שימוש בתבונה בלבד, ללא צורך בהתגלות דתית.

במסגרת עמדותיו אלה, ניהל פורמיי ויכוחים פילוסופיים ומחלוקות עם הוגי דעות צרפתיים מתקופת הנאורות, בהם דני דידרו וז'אן-ז'אק רוסו, אשר נטו לעבר גישות אתאיסטיות יותר. בתגובה לכתביו של רוסו, חיבר פורמיי את "La Philosophie chrétienne" (1750–1756; בארבעה כרכים), וכן את "Anti-Émile" ו-"Émile chrétien" (1763 ו־1764), ששניהם נכתבו כמענה ביקורתי לרומן "אמיל, או על החינוך" של רוסו.

לפי ההשערות, פורמיי שאף עוד לפני האנציקלופדיסטים הצרפתים, ליצור חיבור מקיף שירכז את הידע של תקופתו. על אף שהתוכנית לא מומשה, הוא עיבד את החומר שצבר ל־81 מאמרים, אשר שולבו בכ־1,800 עמודים מתוך האנציקלופדיה הגדולה של דידרו וד'אלמבר.

 כתביו 
לרשימה מפורטת אודות כתביו, ראו כדלקמן בערך המקביל בוויקיפדיה הצרפתית.

 קישורים חיצוניים 

 Literatur von und über Jean Henri Samuel Formey, בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה 
 Werke von und über Jean Henri Samuel Formey, בספרייה הדיגיטלית של גרמניה  
 Projekt der Universität Potsdam (11 במאי 2008, בארכיון האינטרנט) 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פילוסופים של ראשית העת החדשה
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:פילוסופים של הדת
קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:תאולוגים גרמנים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:מסאים צרפתים
קטגוריה:מסאים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1711
קטגוריה:נפטרים ב-1797