אלכסנדר פוטרסוב

אלכסנדר ניקולייביץ' פוטרסוב (ברוסית: Алекса́ндр Никола́евич Потре́сов 31 באוגוסט 1869 – 11 ביולי 1934) היה פוליטיקאי סובייטי-סוציאל-דמוקרטי. ממנהיגי המנשביקים במפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית ומעורכי העיתון "איסקרה". כמו כן כתב בעיתון תחת שם העט סטאראובר.

ביוגרפיה
ראשית חייו
פוטרסוב נולד במוסקבה למשפחת אצולה; אביו היה קצין בדרגת מייג'ור גנרל. הוא למד פיזיקה, מתמטיקה ומשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. כסטודנט הוא בא במגע עם קבוצות מהפכניות. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19 עבר מהנרודניקים למרקסיסטים והצטרף לחוגים הסוציאל-דמוקרטיים הסודיים של  ויולי מרטוב. בשנת 1892 הוא יצר קשר עם קבוצת "שחרור העבודה" הגולה של גאורגי פלחנוב ודאג לפרסום חוקי של חלק מכתביו ברוסיה. ממשלת האימפריה הרוסית הייתה מודאגת באותה תקופה יותר מהפופוליזם המהפכני של ה"נרודניה ווליה" מאשר מפלחנוב, שקבוצתו התנגדה לפופוליזם.

ב-1896 סייע פוטרסוב בהקמת איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים של סנקט פטרבורג, אחד מגרעיני מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בין חבריו נוספים של האיחוד נמנו מרטוב ווולדימיר לנין. בשנת 1897 נעצר פוטרסוב והוגלה למחוז ויאטקה. לאחר שחרורו, בשנת 1900, עזב את רוסיה וחי בעיקר בגרמניה, שם היו לו קשרים טובים עם חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ועם הגולים הרוסים. הוא החל להתקרב לפאבל אקסלרוד ולוורה זסוליץ'.

בעודו בגלות, ב-1898, נשא פוטרסוב את יקטרינה טולינובה לאישה.

תקופת "איסקרה"
יחד עם פלחנוב, אקסלרוד, זסוליץ', לנין ומרטוב, השיק פוטרסוב את כתב העת "איסקרה" ("הניצוץ" ברוסית), שתפקידו היה להגן על המרקסיזם האורתודוקסי (כפי שפלחנוב הבין אותו) כנגד הכפירות השונות של האקונומיזם והרוויזיוניזם שהיו נהוגות אז בקרב הסוציאל-דמוקרטים הרוסים. בשנת 1898 סייע פוטרסוב בהקמת מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. עם זאת, בשנים 1901–1902 חלה פוטרסוב במחלה קשה ומיעט לבצע פעולות עריכה. לנין הציע לצמצם את מועצת העורכים כך שהיא תכיל אותו, את פלחנוב ואת מרטוב, ולהוציא ממנה את אקסלרוד, זסוליץ' ופוטרסוב, שהיו אז פחות פרודוקטיביים. הדבר הצית סכסוכים בין לנין לבין אלה שהציע לפטרם. בשנת 1903, כאשר התפצלה המפלגה לבולשביקים ולמנשביקים, צידד פוטרסוב במנשביקים.

בסוף 1903 היה זה לנין שעזב את "איסקרה", בעוד פוטרסוב שב למערכת העיתון. הוא היה בעל ערך רב עבור המנשביקים בשל קשריו הטובים עם אנשי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, והיה אחראי במידה רבה לעובדה שרוב מנהיגי המפלגה נטו להזדהות עם המנשביקים (אם כי רשמית הם היו נייטרליים בקפידה). עם זאת, עד מהרה התפתחו מתחים בין פוטרסוב לפלחנוב. פלחנוב, שהצביע יחד עם הבולשביקים ב-1903, לחץ לאיחוד מחדש של המפלגה. בכך זכה לתמיכת הסוציאל-דמוקרטים הגרמנים. פוטרסוב, בתמיכתה של זסוליץ', סבר כי שיתוף פעולה עם לנין הוא דבר בלתי אפשרי. לפיכך, פוטרסוב וזסוליץ' החליטו לעזוב את מערכת העיתון.

מהפכת 1905
מהפכת 1905 החזירה את פוטרסוב לרוסיה, שם ערך את עיתוני המנשביקים "" ו"נבסקי גולוס". הוא גם השתתף בקונגרסים של המפלגה המנשביקית בשנים 1906 ו-1907. לאחר כישלון המהפכה גילה פוטרסוב אהדה כלפי ה"", שרצו כביכול להשעות את המהפכה הבלתי-חוקית ולהתמקד בעבודה איגודית מקצועית ובבחירות לדומה. מסלול זה נתקל בהתנגדות מוחלטת מצד לנין, אך הוא גם העמיד אותו בניגוד עניינים עם "מנשביקים מפלגתיים" דוגמת מרטוב. אף על פי כן, הליקווידציוניזם היה זרם חזק בקרב המנשביקים, ופוטרסוב, כעורך כתב העת הליקווידציוניסטי "נצ'ה זריה", היה אחד מהתאורטיקנים הבולטים ביותר של הזרם. בנוסף לפעילותו בתחום העיתונאות כתב פוטרסוב מאמרים בנושאים היסטוריים וסוציולוגיים. הוא היה אחד מהעורכים והתורמים לספר בן ארבעת הכרכים "התנועה החברתית ברוסיה בתחילת המאה ה-20".

מלחמת העולם הראשונה
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אימץ פוטרסוב מייד עמדה דפנציסטית ותמך במהלכי המלחמה. הוא זכה לתמיכתו של פלחנוב אך ננטש על ידי רוב המנשביקים, אפילו רובם שהיו דפנציסטים, אשר חששו מתמיכתו הבלתי מסויגת של פוטרסוב ב"מלחמה לניצחון". פוטרסוב, לעומת זאת, טען שניצחון מדינות ההסכמה על מעצמות המרכז יהיה ניצחון של הדמוקרטיה המערבית על המיליטריזם הפרוסי ויועיל לתנועה הסוציאליסטית בכל עת. הוא הפיץ דעות אלה בכתב העת Nache Delo (המטרה שלנו). פוטרסוב ביקר בחריפות את הממשלה על ניהולה הכושל של המלחמה. בשנת 1915 הוביל הדבר לסגירת כתב העת ולגלותו מסנקט פטרבורג. עם זאת, הוא הורשה לגור במוסקבה ושם המשיך לעסוק בעיתונאות. פוטרסוב ביקש לסייע למאמץ המלחמתי על ידי הצטרפותו לוועד התעשייתי הצבאי של מוסקבה.

מהפכת 1917
בשנת 1917, עם תחילת מהפכת פברואר, בירך על המהלך משום שהיא סילקה את המנהיגות הלא-כשירה של הצאר. אך דרישתו של פוטרסוב להמשיך במאמץ המלחמתי בכל מחיר הרחיקה אותו מרוב המנשביקים. במהלך ההכנות לבחירות לאספה המכוננת איים פוטרסוב לפרוש מהמפלגה ולעמוד בראש רשימה נפרדת. פוטרסוב התנגד בתוקף למהפכת אוקטובר. בשנת 1918 פרש מהמפלגה והצטרף ל"איחוד להצלת רוסיה" , קבוצה שאיחדה מנשביקים ימניים, סוציאליסטים רוסים וסוציאליסטים עממיים. מאוחר יותר התחרט על מעשה זה.

שנותיו האחרונות
250px|ממוזער|שמאל|אלכסנדר פוטרסוב, 1925
בשנת 1918 עצרו הבולשביקים את פוטרסוב בשל מעורבותו באיחוד. בשנת 1925 הורשה לעזוב את רוסיה הסובייטית עקב סיבות רפואיות. הוא התגורר תחילה בברלין ולאחר מכן בפריז, וסבל ממחלה קשה. פוטרסוב סבר כי ברית המועצות אינה מדינה סוציאליסטית, אלא אוליגרכיה ריאקציונרית לחלוטין, דעה שהרחיקה אותו מרוב המנשביקים. הוא תרם באופן קבוע לכתב העת של אלכסנדר קרנסקי, "ימים". כן ציפה לקריסתו הקרובה של הקומוניזם וקרא לכל הכוחות האנטי-בולשביקיים להתאחד.

פוטרסוב נפטר בפריז ביולי 1934, כתוצאה מניתוח. הוא נקבר בבית הקברות פר לשז בעיר.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:מנשביקים
קטגוריה:סוציאליסטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1869
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1934