ניתוח משמר שד

ניתוח משמר שד הוא פרוצדורה כירורגית שמטרתה להסיר גידול סרטני מהשד תוך הימנעות מכריתת שד (מסטקטומיה). קיימות מספר צורות של הניתוח בהן לומפקטומיה (או טילקטומיה), כריתה מקומית רחבה, כריתה סגמנטלית וקוודרנטקטומיה.

ניתוח משמר שד הפך עם השנים לאופציה טיפולית מקובלת עבור מטופלות מסוימות כחלק מהטיפול בסרטן השד, שכן הוא מאפשר הסרה של הגידול הסרטני תוך שמירה על מראה אסתטי סביר של השד. הצלחת הניתוח תלויה במספר גורמים, בהם מיקום הגידול, גודלו ביחס לשד, שלב המחלה והעדפות המטופלת.

התחום של ניתוחים אונקופלסטיים, המשלבים עקרונות של כירורגיה אונקולוגית עם טכניקות פלסטיות, מתפתח בשנים האחרונות ומהווה גישה חדשנית בשימור השד לאחר הסרת גידול.

 שימושים רפואיים 
בשלבים הראשוניים של סרטן השד, ניתוח משמר שד (Breast-Conserving Surgery) יחד עם טיפול בקרינה ולעיתים גם כימותרפיה, עשוי להיות מתאים כאשר נמצאים אחד או שני קשרי לימפה סנטינליים נגועים אך לא באופן נרחב. במקרים אלה, בדיקת קשרי הלימפה הסנטינליים מספיקה, ואין צורך בכריתה מלאה של קשרי לימפה.

הניתוח מתאים גם במקרים של סרטן חודרני או קרצינומה תוך־צינורית (DCIS) שאושרו בביופסיה. המנתח שואף לכרות את הגידול עם שוליים נקיים תוך שמירה על תוצאה קוסמטית מספקת. כאשר מדובר בגידול שאינו נמיש, יש צורך באיתור מוקדם באמצעות אמצעים כמו חוט מתכת, זרעים רדיואקטיביים, מחזירי אות רדיו או זרעים מגנטיים.

קבלת החלטות משותפת בין הרופא למטופלת היא מרכיב חשוב בטיפול, כאשר רבות מהמטופלות משתתפות באופן פעיל בבחירת סוג הניתוח. קיימים מספר עקרונות חשובים שיש להביא בחשבון:
 שיעורי ההישרדות זהים בניתוח משמר שד ובמסטקטומיה, כאשר המטופלת נבחרת כראוי.
 כריתת שד אינה מבטלת את הסיכון לחזרת המחלה.
 ייתכן שיהיה צורך בטיפול בקרינה גם לאחר ניתוח משמר.
 הצורך בכימותרפיה נקבע בנפרד מסוג הניתוח.

 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטן השד