הפארק הלאומי מפוטו

הפארק הלאומי מפוטו (בפורטוגזית: Parque Nacional de Maputo) הוא פארק לאומי במוזמביק, הממוקם על , כ-100 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר מפוטו.

היסטוריה
הפארק הלאומי מפוטו הוכרז במקור בשנת 1932 כ"שמורת ציד" (Reserva de caça). ב-1960 שונתה ההגדרה ל"שמורה להגנה על פילים" (Reserva de proteção de Elefantes) כדי להגן על אוכלוסייה קטנה של פילים חופיים שחיו באזור. הוא כונה "שמורת הטבע המיוחדת מפוטו" בשנת 1969.

הפארק ניזוק בצורה קשה במהלך מלחמת האזרחים במוזמביק, אשר דיללה באופן דרסטי את אוכלוסיית בעלי החיים שבו. בשנת 2006, הממשלה חתמה על מזכר הבנות עם קבוצת השימור " ("קרן פארקי שלום") מדרום אפריקה, במטרה לשקם את הפארק, מה שהוביל להשבת מינים מרובים החל משנת 2010.

בשנת 2018, חתמה קבוצת השימור "Peace Parks Foundation" מדרום אפריקה הסמוכה על הסכם שותפות עם ממשלת מוזמביק לתמיכה בניהול ובפיתוח שמורת הטבע המיוחדת מפוטו ו"השמורה הימית החלקית פונטה דו אורו" (Reserva Marinha Parcial da Ponta do Ouro) הסמוכה. הסכם זה כלל תרומה בסך 16 מיליון דולר אמריקאי ממספר תורמים, ובהם קרן ריינט (Reinet Foundation), קרן וייס (Wyss Foundation) ותוכנית MozBio הממומנת על ידי הבנק העולמי.

תשתית התיירות אקולוגית בשמורה כוללת את אתר הנופש "אנביל ביי" (Anvil Bay), שנפתח בשנת 2015.

בשנת 2025, האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו כחלק מהרחבה של פארק הביצות איסימנגליסו בדרום אפריקה השכנה.

שטח
שטח הפארק 1,718 קמ"ר לאחר מיזוג של "שמורת הטבע המיוחדת מפוטו" (1,040 קמ"ר) ושמורת פונטה דו אורו הימית החלקית (678 קמ"ר).

השמורה משלבת אגמים, שטחי ביצה, יערות ביצה, שטחי עשב ויערות מנגרובים עם קו חוף הנמצא ב"מרכז האנדמיות של מפוטאלנד" (Maputaland Centre of Endemism).

השמורה תיצור בסופו של דבר חלק מ"אזור השימור חוצה הגבולות לובומבו" (Lubombo Transfrontier Conservation Area), הכולל פארקים לאומיים מדרום אפריקה, מוזמביק ואסוואטיני. כיום היא מהווה חלק מ"אזור השימור חוצה הגבולות אוסותו-טמבה-פוטי" (Usuthu-Tembe-Futi Transfrontier Conservation Area).

בעלי חיים וצמחייה
בפארק הלאומי מפוטו נמנו 4,935 מינים של צמחים ובעלי חיים. הפארק מכיל 5,000 פרטים מ-16 מיני יונקים, הכוללים בין היתר קודו גמלוני, אימפלה, אילנד מצוי, ג'ירף, תאו אפריקני, גנו וזברה. בשנים 2023 ו-2024 הושבו לפארק צבועים מנומרים כחלק מתוכנית העתקה מ"פארק סאבי" (Sabie Game Park) שבדרום אפריקה.

אוכלוסיית הפילים האפריקנים הקבועה בפארק, המונה 400 פרטים, תוגברה גם היא על ידי העברת עדרים מ שבדרום אפריקה מאז שנת 2014, בעקבות פתיחתו מחדש של הגבול בין מוזמביק לדרום אפריקה.

החופים הם אתרי קינון והזדווגות של צבים מהמינים צב ים גלדי וצב ים חום. מבחינת גודל האוכלוסייה, בתי גידול אלה תומכים באוכלוסיית הקינון השנייה בחשיבותה באוקיינוס ההודי. אוכלוסיית תחש המשכן היחידה ששרדה במפרץ מפוטו שוכנת בחוף המערבי של האי קניאקה (Ilha de KaNyaka).

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:מוזמביק: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: פארקים לאומיים