אוטגאווה טויוהארו

אוטגאווה טויהארו (ביפנית: 歌川 豊春) היה אמן יפני בז'אנר האוקיו-אה, הידוע כמייסד אסכולת אוטגאווה ובזכות ציורי האוקי-אה שלו ששילבו פרספקטיבה בסגנון מערבי כדי ליצור תחושת עומק.

טויוהארו נולד בטויואוקה שבמחוז טאג'ימה, ולמד אמנות בקיוטו, ולאחר מכן באדו (טוקיו של ימינו), שם החל משנת 1768 החל לייצר עיצובים להדפסי עץ. עד מהרה התפרסם טויוהארו בזכות ה"תמונות הצפות" שלו של נופים ואתרים מפורסמים, כמו גם בזכות העתקים של הדפסי פרספקטיבה מערביים וסיניים. למרות שעבודותיו לא היו ההדפסים הפרספקטיביים הראשונים באוקיו-אה, הן היו הראשונות שהופיעו כנישיקי-אה בצבע מלא, והן מפגינות שליטה גדולה בהרבה בטכניקות פרספקטיבה בהשוואה לעבודות קודמיו. טויוהארו היה הראשון שהפך את הנוף לנושא באמנות האוקיו-אה, ולא רק כרקע לדמויות ואירועים. אסכולת אוטגאווה התפתחה ושלטה באוקיו-אה במאה ה-19, עם אמנים כמו קיטגאווה אוטאמרו, הירושיגה ואוטגאווה קוניושי.
טקסט=|ממוזער| מבט פרספקטיבי על כנסיות צרפתיות בהולנד, המבוסס למעשה על הדפס של פורום רומאנום, c. שנות ה-1770
טקסט=|ממוזער| תמונות פרספקטיבה של מקומות ביפן: סנג'וסנגן-דו בקיוטו, המתארת תחרות קשתות, c. 1772–1781

 ביוגרפיה 
המילה Toyo () בשם טויוהארו () מקורו בשם הפרטי טויופוסה () של מורו טורייאמה סקין. מקורות מסוימים טוענים שהוא גם למד אצל אישיקאווה טויונובו ונישימורה שיגנאגה. המסורת גורסת כי השם אוטגאווה נגזר מאודאגאווה-צ'ו, שם התגורר טויוהארו במחוז שיבא באדו. טויוהארו השתמש לעיתים קרובות בשם Tajimaya Shōjirō (), וגם בשמות האישיים מאסאקי () ושינמון ().

עבודותיו של טויוהארו החלו להופיע בסביבות שנת 1768. עבודותיו המוקדמות ביותר כוללות הדפסי עץ בסגנון מעודן ועדין של יפהפיות ושחקניות. עד מהרה הוא החל לייצר הדפסי פרספקטיבה בסגנון אוקי-אה אותם יישם טויוהארו באמצעות נקודת מגוז בשיטה המערבית כדי ליצור תחושת עומק ריאליסטית. רובם היו של אתרים מפורסמים, כולל תיאטראות, מקדשים ובתי תה. יצירותיו של טויוהארו לא היו האוקי-אה הראשונות, קדם לו אוקומורה מסאנובו שיצר יצירות כאלה מתחילת שנות ה-1740, וטען כי הוא מקור הז'אנר. טויוהארו כן היה הראשון שצייר אוקי-אה בשיטת נישיקי-אה שהתפתח בשנות ה-1760. כמה מהדפסיו התבססו על הדפסים מיובאים מהמערב או מסין.

משנות ה-1780 טויוהארו הקדיש את עצמו לציור ופחות להדפסי עץ, וגם יצר תוכניות קבוקי ושלטי חוצות לאחר 1785. הוא מת בשנת 1814 ונקבר במקדש הונקיוג'י באייקבוקורו.טקסט=|ממוזער| נשים צעירות משתמשות במכשיר מגאנה-אה (עדשה לצפייה בציורים פרספקטיביים), הארונובו, c. שנות ה-1760

 סגנון 
יצירותיו של טויוהארו בעלות מגע עדין, רגוע וחסר יומרות, והן מציגות את השפעתם של אמני האוקיו-אה כמו אישיקאווה טויונובו וסוזוקי הארונובו. הארונובו היה חלוץ בהדפס נישיקי-אה בצבע מלא והיה פופולרי ובעל השפעה במיוחד בשנות ה-60 של המאה ה-18, כאשר טויוהארו החל את הקריירה שלו.

טויוהארו יצר מספר דיוקנאות ביג'ין-גה חינניים ואלגנטיים של יפהפיות בפורמט האשירה-אה, פורמט אורך במידות של כ-13 ס"מ על 73 ס"מ. ידועות רק כחמש עשרה דוגמאות של ביג'ין-גה שלו, כמעט כולן מתקופתו המוקדמת ביותר. אחת הדוגמאות הידועות יותר לעבודתו של טויוהארו בסגנון זה היא סט של ארבעה איורים המתארים את האידיאל הסיני של ארבע האמנויות. טויוהארו גם ייצר מספר קטן של הדפסי יאקושה-אה.

כמה מהדפסיו של טויוהארו היו חיקויים של הדפסים מיובאים של מקומות אירופאים מפורסמים, חלקם היו מערביים ואחרים חיקויים סיניים של הדפסים מערביים. הכותרות היו לעיתים קרובות בדיוניות: "הפעמון המצלצל במשך עשרת אלפים ליגות בנמל פרנקי ההולנדי" הוא חיקוי של הדפס של התעלה הגדולה של ונציה משנת 1742 מאת אנטוניו ויזנטיני, המבוסס בעצמו על ציור של קאנאלטו. טויוהארו קרא לספר נוסף "מבט פרספקטיבי על כנסיות צרפתיות בהולנד", למרות שהוא ביסס אותו על הדפס של הפורום רומאנום. מיתולוגיה יפנית וסינית היו גם נושאים תכופים בהדפסים של טויוהארו, טכניקת הפרספקטיבה הזרה העניקה להדפסים תחושה אקזוטית.

ציוריו מוצגים באוספים של מוזיאונים זרים כמו המוזיאון הבריטי, מוזיאון האמנויות היפות בבוסטון וגלריית פריר. ציוריו כוללים מסכים מתקפלים, בייובו - ז'אנר שהיה נדיר באוקיו-אה לאחר פיתוח הדפסי הנישיקי-אה.

 מורשת 
ממוזער| זיקוקים בגשר ריוגוקו|220x220 פיקסלים
הפופולריות של עבודתו של טויוהארו הגיעה לשיאה בשנות ה-1770. עד המאה ה-19, טכניקת הפרספקטיבה חדלו להיות חידוש ונספגו בתרבות האמנותית היפנית, והשתמשו בה אמנים כמו קצושיקה הוקוסאי והירושיגה שני אמנים הידועים בעיקר בזכות ציורי הנופים שלהם, ז'אנר בו טויוהארו היה חלוץ.

אסכולת אוטגאווה שייסד טויוהארו הפכה לאחד המשפיעים ביותר, והפיקה יצירות במגוון רחב של ז'אנרים יותר מכל אסכולה אחרת. אחד מתלמידיו היה אוטגאווה טויוקוני שעמד בראש בית הספר משנת 1814, והפך למפיק בולט ופורה של הדפסי יאקושה-אה של שחקני קבוקי. חברים ידועים נוספים בבית הספר היו קיטגאווה אוטאמרו, הירושיגה, אוטגאווה קוניושי וקוניסאדה. למרות שאסכולות אחרות לאמנות יפנית, כמו קצ'וקאווה וטוריי הדגישו אחידות בסגנון, באסכולת אוטגאווה אין סגנון אחיד קל לזיהוי קל מלבד הדגש על ריאליזם והבעות פנים. האסכולה שלטה בייצור האוקיו-אה עד אמצע המאה ה-19.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אוקיו-אה: אמנים
קטגוריה:נפטרים ב-1814
קטגוריה:אמנים יפנים