המשבר בוונצואלה

המשבר הכלכלי והחברתי בוונצואלה נחשב למשבר העמוק ביותר בתולדות המדינה, ולחמור ביותר שפקד מדינה כלשהי שלא בעת מלחמה מאז אמצע המאה ה-20. מאפייניו הבולטים כוללים היפר-אינפלציה דוהרת, התפשטות רעב ותחלואה, זינוק בשיעורי הפשיעה והתמותה, וגל הגירה המוני. חוקרים השוו את עומק המשבר לתקופות שפל היסטוריות קיצוניות, דוגמת המצב בבוסניה והרצגובינה לאחר המלחמה, ברוסיה ובקובה לאחר התפרקות הגוש הסובייטי, ובאלבניה לאחר סתיו העמים* 
 . הסלמת המצב, שהוגדרה על ידי צ'אווס עוד ב-2010 כ"מלחמה כלכלית" נוכח המחסור הגובר במוצרים, צברה תאוצה תחת מדורו, בין היתר בשל צניחת מחירי הנפט ב-2015* 
 , והירידה החדה בייצור הנובעת מהזנחת תחזוקה והיעדר השקעות זרות. אף שבינואר 2016 הכריזה האספה הלאומית על משבר הומניטרי בתחום הבריאות, הממשלה סירבה להכיר בקיומו* ונקטה יד קשה נגד מתנגדיה. לפי דיווחי האו"ם, כוחות הביטחון אחראים להרג אלפי אזרחים, לרבות מקרים של הוצאות להורג ללא משפט"Venezuela Forces Killed Thousands, Then Covered It Up, U.N. Says." New York Times. 5 July 2019..

הגורמים למשבר שנויים במחלוקת פוליטית עזה, אך נהנים מקונצנזוס מחקרי רחב יחסית. בעוד שממשלת ונצואלה ותומכיה תולים את האשם ב"מלחמה כלכלית" שמנהלות מדינות זרות, בירידת מחירי הנפט ובסנקציות שהטילו גופים דוגמת ארצות הברית, האיחוד האירופי וקבוצת לימה  על בכירים ועל מגזר הנפט  – סנקציות שבאו כתגובה להפרות זכויות אדם ושחיתות* * * Also at Diario Las Americas. * * * ''. אולם מרבית הכלכלנים והמבקרים מצביעים על גורמים פנימיים כשורש הבעיה. גורמים אלו כוללים שחיתות שלטונית עמוקה, ניהול כלכלי כושל, משטר סמכותני, פגיעה בפריון העבודה, סגירת עסקים ותלות מוחלטת בייצוא נפט. חוקרים וכלי תקשורת רבים אף מייחסים את המשבר למדיניות ה"סוציאליסטית" והפופוליסטית של ממשלות צ'אווס ומדורו , אשר נועדה בראש ובראשונה לשמר את שלטון המפלגה. ההשלכות על האוכלוסייה היו הרסניות: עד שנת 2017 דווח כי כ-75% מהתושבים ירדו במשקלם בשל רעב ומחסור בהכנסה לרכישת מזון בסיסי, ועד שנת 2021 עזבו את המדינה כ-5.4 מיליון אזרחים. בשנת 2022 נרשמה התאוששות מסוימת בעקבות רפורמות כלכליות חלקיות, אך רמות האי-שוויון במדינה נותרו מהגבוהות באמריקה הלטינית. 

 היסטוריה 

 נשיאות צ'אווס 
לאחר ניסיון ההפיכה הצבאי ב־1992 וקבלת חנינה מנשיא ונצואלה, רפאל קלדרה , נבחר הוגו צ'אווס לנשיא בשנת 1998 וכיהן בתפקידו משנת 1999 ועד מותו בשנת 2013.Volume 57 / Social Sciences. Government and Politics: Venezuela - René Salgado עליית מחירי הנפט בתחילת העשור הראשון של המאה ה־21 הביאה לגידול ניכר בהכנסות המדינה. במהלך כהונתו, יזם צ'אווס את "המשימות הבוליבריות", שמטרתן הייתה לספק שירותים ציבוריים בתחומי הבריאות, החינוך והרווחה, ולהפחית את שיעורי העוני. במסגרת זו הוקמו מרפאות רפואיות חינמיות, ניתנו סובסידיות למזון ולדיור. דו"ח של הנציבות הבין-אמריקאית לזכויות אדם  מ־2010 ציין שיפורים במדדים כגון שיעור האנאלפביתיות, הנגישות לשירותי בריאות וצמצום העוני. מדד איכות החיים של האו"ם הצביע אף הוא על מגמת שיפור במהלך תקופה זוCharlie Devereux & Raymond Colitt. "Venezuelans' Quality of Life Improved in UN Index Under Chavez", Bloomberg, 7 March 2013.. אולם לקראת סוף כהונתו של צ'אווס החלו להיווצר קשיים כלכליים. אנליסטים ומקורות תקשורת זיהו את הגורמים ככוללים מדיניות פופוליסטית, הוצאות ממשלתיות גבוהות, סבסוד רחב־היקף, פיקוח מחירים, ניהול כלכלי לקוי ותלות גבוהה בהכנסות מנפט, תופעה המזוהה עם המחלה ההולנדית. משבר כלכלי עמוק התגבש סביב תחילת העשור השני של המאה ה־21, שהתאפיין באינפלציה, גידול בעוני ובאבטלה, מחסור כרוני במזון ותרופות, ושחיתות שלטונית. חוקרים טענו כי המשבר הכלכלי החריף תחת מחליפו של צ'אווס, אך היה מתרחש גם אילו נשאר בשלטון.

 נשיאות מדורו 
ממוזער|325x325 פיקסלים|דיוסדאדו קאביו לצד ניקולאס מדורו ואשתו, סיליה פלורס
לאחר מותו של הוגו צ'אווס בשנת 2013, נבחר ניקולאס מדורו לנשיא ונצואלה, לאחר שגבר על יריבו אנריקה קפרילס רדונסקי בהפרש של כ־1.5% מהקולות. עם כניסתו לתפקיד, המשיך מדורו את רוב המדיניות הכלכלית של קודמו והתמודד עם אינפלציה גבוהה, מחסור בסחורות וקשיים מבניים נוספים שהחריפו את המשבר הכלכלי. ממשלו של מדורו ייחס את המשבר הכלכלי ל"ספקולציה קפיטליסטית" ולקונספירציה כלכלית בינלאומית נגד המדינה. תחת עילה זו, ננקטו צעדים כלכליים נגד עסקים ומתנגדים פוליטיים. מבקרים טענו כי מדיניותו מתמקדת בהישרדות פוליטית ודיכוי אופוזיציה, ולא בהתמודדות עם בעיות מבניות.

החל מ־2014 נכנסה ונצואלה למיתון חריף, ובשנת 2016 הגיע שיעור האינפלציה ל־800% – הגבוה בתולדות המדינה. המשבר הוחמר בעקבות ירידה במחירי הנפט וירידה בתפוקה, שנגרמה בין היתר ממחסור בהשקעות ותחזוקה. על רקע המשבר, סירב ממשל מדורו להכיר בקיומו או לאפשר סיוע הומניטרי, ולטענת האו"ם נקט בדיכוי אלים של מתנגדים פוליטיים. דו"ח של מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם תיעד אלפי הרוגים בפעולות כוחות הפעולה המיוחדים (FAES) והצביע על הוצאות להורג ללא משפט. בינואר 2016 הכריזה האספה הלאומית של ונצואלה על משבר בריאותי ובאוגוסט אותה שנה הצהיר באן קי-מון, מזכ"ל האומות המאוחדות כי מתקיים משבר הומניטרי כולל במדינה, הנובע ממחסור במזון, מים, תברואה ותרופות. בשנים הבאות דווח כי משטר מדורו השתמש בחלוקות מזון והטבות ככלי להשגת תמיכה פוליטית, ואף מימן את פעולתו ממקורות בלתי חוקיים, בהם כריית זהב לא מפוקחת.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:קריסות כלכליות
קטגוריה:ונצואלה: כלכלה
קטגוריה:ונצואלה: פוליטיקה