פרנצ'סקו מריו פגאנו

פרנצ'סקו מריו פגאנו (באיטלקית: Francesco Mario Pagano; 8 בדצמבר 1748 – 29 באוקטובר 1799) היה משפטן, פילוסוף, פוליטיקאי ומחזאי איטלקי. הוא היה אחת הדמויות המשפיעות ביותר של תקופת הנאורות באיטליה ונחשב לאחד ממבשרי הפוזיטיביזם המשפטי באיטליה. פגאנו נחשב לדברי אנריקו פסינה  למייסד "אסכולת המשפטים הנפוליטנית", אשר הניחה את היסודות לבית המשפט החוקתי המודרני. בנוסף נחשב למבשר איחוד איטליה. נאומיו אשר שזורים בציטוטים פילוסופיים, הקנו לו את הכינוי "אפלטון מנאפולי".

 ביוגרפיה 
 חינוך ונוער 
פגאנו נולד בשנת 1748 בכפר בריאנצה , שהיה אז חלק מפרינצ'יפאטו ציטרה  שבממלכת נאפולי (כיום במחוז פוטנצה), ועבר לשליטת מחוז בזיליקטה (מאז 1811). הוא גדל במשפחה אמידה של נוטריונים. בגיל 14, לאחר מות אביו, עבר לנאפולי והתגורר אצל דודו ניקולה. את לימודיו הקלאסיים השלים בהדרכתו של ג'רארדו דה אנג'ליס, ממנו למד לטינית, יוונית ואף עברית, ובמקביל השתתף בלימודים אוניברסיטאיים. בשנת 1768 קיבל תואר במשפטים, בהיותו בן עשרים.

הוא היה תלמידו של הפילוסוף אנטוניו ג'נובזי , שתורתו השפיעה רבות על עיצוב השקפת עולמו, וחבר קרוב של גאטנו פילנג'רי . שניהם היו חברים בבונים החופשיים, ופגאנו אף עמד בראש לשכת "לה פילנתרופיה" בתואר "גראנד מאסטר" . הכנסותיו כעורך דין פלילי אפשרו לו לרכוש נחלה בשכונת ארנלה, ובה ייסד מעין אקדמיה פרטית, שבה השתתף בין היתר גם דומניקו קירילו .

בשנת 1796 נאסר פגאנו בעקבות תלונה מצד עורך דין, אשר נחשף על ידו כמעורב בשחיתות. אותו עורך דין טען כי פגאנו היה שותף לקשר חתרני נגד המלוכה. הוא שוחרר ב-25 ביולי 1798 מחוסר ראיות, ומצא בחשאי מקלט ברומא. שם התקבל בברכה מצד אנשי הרפובליקה הרומית, מונה למרצה למשפטים במכללה הרומית, וחי בצניעות ממשכורת בסיסית שסיפקה את צורכי קיומו. בין תלמידיו נמנה גם הפדגוג והמהפכן מטאו אנג'לו גלדי .

 המשך חייו 
לאחר שעזב את רומא, שהה פגאנו תקופה קצרה במילאנו. עם בריחתו של המלך פרננדו הראשון לפלרמו, שב לנאפולי ב-1 בפברואר 1799, ומונה על ידי הגנרל הצרפתי ז'אן-אטיין שאמפיונה  לאחד מחברי הממשלה הזמנית של הרפובליקה הפרתנופית.

הרפובליקה הייתה קצרת ימים והתמודדה עם קשיים רבים: היא סבלה ממחסור בתמיכה עממית, חלק מהאזורים נותרו מחוץ לשליטה צרפתית, והמשאבים הכלכליים היו מוגבלים בשל מסעותיו הצבאיים של נפוליאון. למרות התנאים הקשים, הצליח פגאנו לקדם כמה רפורמות חשובות, בהן הצעות בנושא החוק הפיאודלי וניסוח טיוטת חוקה לרפובליקה הפרתנופית.

טיוטת החוקה שחיבר הייתה מהמתקדמות בזמנה, היא קבעה לראשונה את סמכות השיפוט הבלעדית של המדינה בענייני זכויות אזרח, כללה עקרונות של ביזור ארגוני, והציעה הקמת מוסד שיפוטי חדש בשם "האפוראטו" , שנחשב לקודמו של בית המשפט החוקתי המודרני. עם זאת, תוכנית זו לא יושמה בשל חזרתו הקרבה של שלטון בית בורבון.

בנוסף, פגאנו תמך בשורה של רפורמות חשובות, ובהן: ביטול העבדות הפיאודלית (5 במרץ), ביטול מס הגולגולת (22 באפריל), וביטול העינויים (1 במאי).

 מותו 
ממוזער|מריו פגאנו ברגעים שלאחר הקראת גזר דינו למוות, כשהשופט לועג לו בגיחוך. ציור מאת ג'אקומו די קיריקו 
עם נפילת הרפובליקה הפרתנופית, נטל פגאנו את נשקו והצטרף להגנה על המבצרים האחרונים של נאפולי, שעמדו תחת מצור מצד כוחות בית בורבון. לאחר מכן נעצר והושם במעצר באחד מצינוקיה הקשים של מבצר קאסטל נואובו. בהמשך הועבר לכלא ויקריה, ובתחילת אוגוסט הועבר למבצר קסטל סנט'אלמו. שם הועמד לדין במשפט מקוצר, ובסיומו נידון לעונש מוות בתלייה.

מאמציהם של שליטים אירופים לבטל את גזר דינו, בהם גם הצאר הרוסי פאבל הראשון, לא צלחו. הצאר פנה ישירות למלך פרננדו הראשון בבקשה:

ב-29 באוקטובר 1799, הוצא פגאנו להורג בכיכר פיאצה מרקטו לצד רפובליקנים נוספים, ובהם דומניקו קירילו ואיגנאציו ציה.

כיום נקראות הכיכרות המרכזיות בבריאנצה  ופוטנצה על שמו, וגם "הפנימייה הלאומית מריו פגאנו"  שבעיר קמפובאסו קרויה על שמו.

 עבודות 
בשנים 1783–1785 פרסם פגאנו את קובץ המאמרים "Saggi politici", בו הציג היסטוריה פילוסופית של ממלכת נאפולי, הביע התנגדות לעינויים ולעונש מוות, ותמך ברפורמה של חוקי העונשין לטובת מערכת הומנית יותר. בשנת 1787 פרסם את "Considerazioni sul processo criminale", חיבור שהקנה לו תהודה בינלאומית וזכה לשבחים מהעיתון "לה מוניטר אוניברסל".

בנוסף, תרגם יצירות מיוונית ולטינית, חיבר שש טרגדיות וקומדיה אחת בשם "אמיליה".

 קישורים חיצוניים 

 התרומה האיטלקית להיסטוריה של המחשבה: פילוסופיה (2012), באתר אנצ'יקלופדיה איטליאנה 
 טיוטת החוקה של הרפובליקה הפרתנופית, באתר repubblicanapoletana.it 
 עבודות מאת פרנצ'סקו מריו פגאנו, באתר MLOL 

 הערות שוליים 

קטגוריה:משפטנים איטלקים
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:איטלקים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיטליה
קטגוריה:ילידי 1748
קטגוריה:נפטרים ב-1799