שמואל וינר

שמואל וינר (תר"כ, 1860, בוריסוב – י"ט בשבט תרפ"ט, 30 בינואר 1929, סאן-רימו, איטליה) היה אספן ספרים, ביבליוגרף וביבליופיל, ומזרחן ברוסיה הצארית. התמחה ברישום ובקטלוג ספרות עברית ויידיש.

ביוגרפיה
וינר נולד בבוריסוב במחוז מינסק בליטא (כהיום בבלארוס). אביו, רבי ירמיה היה תלמיד חכם, אוהב ספר ומלמד תלמוד, וממנו רכש וינר את ראשית ידיעותיו באהבת הספר ותולדות המחברים. כבר בגיל עשר קטלג את כ־300 ספרי ישיבת אביו ובתי המדרש בעיר.

במשך שנות נעוריו ביסס את מעמדו כבקי בטיב ספרים וביבליוגרף מומחה, אך בעסקי ספרים לא ראה ברכה. בשנת 1886 עבד בחנות קטנה במינסק אצל המוכר סאלאמאן, במחיר יומי של 2 רו"ק בלבד.

מאמרו הראשון, "הערה לתולדות הרמ"א", נדפס בשנת תרמ"ז בכנסת ישראל (כרך א', עמ' 156–157), ובו חשף את גילוי הדפוס הראשון של "שולחן ערוך" עם הגהות הרמ"א שנדפס בחייו בקרקוב, אשר היה שמור באוצר בית הכנסת ברחוב טלאמאצקה בוורשה.

ב־1887 נקרא וינר על ידי האקדמיה הקיסרית למדעים. היום הספרייה הלאומית הרוסית, בסנקט פטרבורג שברוסיה למיפוי וסידור ספרי עברית ויידיש ב.

כשנודעו כישוריו הביבליוגרפיים, הוזמן בשנת תרמ"ח (1888) על ידי משה אריה ליב פרידלנד להשלים ולסדר את אוסף ספריו שבידיו, ובשנת תרמ"ט (1890) החליט פרידלנד להפקיד את האוסף במוזיאון האסיאתי של האקדמיה הרוסית למדעים.

בשנת 1891 נסע ללמוד דרכי רישום מדעיות, וביקר אצל משה שטיינשניידר בברלין, שם הוצגה לו רשימתו לספרי הדפוס העבריים בספרייה הממלכתית של ברלין.

בשנת 1892 הושלם העברת אוסף פרידלנד למוזיאון, וינר ניהל ברציפות את הרישום המדעי של כל הכרכים שעמדו לרשותו, ואף הוסיף רוכשי ספרים נוספים לפרויקט. עבודתו הבחינה בין דפוסים שונים, תוצאות גרפיות ועלונים נדירים בעברית וביידיש.

באותה שנה הדפיס את החוברת הראשונה של "קהלת משה": אות א' (1010 כותרים), בהקדמה תיאר את מטרותיו ואת חשיבות התיעוד המדויק. בשנים הבאות יצאו לאור סדרת חוברות מקיפה, שכללו בין היתר רשימות של כ־30,000 כותרים וספרי יידיש.

בשנת תרפ"ה (1925) נמנעה ממנו הוצאת ספרייתו מרוסיה, ולכן פנה לאדמו"ר הריי"צ והציע למכור לו את אוסף ספריו במחיר הוגן ובתנאי תשלום נוחים. ובחודש כסלו תרפ"ה נרכשה הספרייה, והתוצאה הייתה ייסוד ספריית חב"ד, אשר כללה מאות כרכי הגדות, קינות, סליחות, סידורי תפילה, חוברות תחינות ביידיש, סיפורי מעשיות, ספרי מדע וספרות.

בשנותיו האחרונות סבל וינר מהידרדרות נפשית ודיכאון. הוא המשיך בקשרי מכתבים עם חכמי ישראל ברוסיה ומחוצה לה, וכן עם חוקרים זרים שהתייעצו עמו בענייני ספרות עברית. הוא חי במסעות מחקר בצרפת ובגרמניה ונפטר בסאן-רימו שבאיטליה (או במנטון שבצרפת לפי מקורות אחרים) ב־30 בינואר 1929.

עבודתו ותגליות מרכזיות
עבודתו הביבליוגרפית הגדולה "קהלת משה" (Bibliotheca Friedlandiana), שבה מפורטים הספרים בספריית המוזיאון האסיאתי המודפסים באותיות עבריות, נותרה בלתי מושלמת; שבעת הכרכים הראשונים, המכסים את האותיות א–כ' ולכולם 5,507 רשומות, יצאו לאור (1893–1918), והכרך השמיני, המכסה את האות ל', נערך על ידי יוסף בנדר ופורסם בשנת 1936.

ב־1901 פרסם וינר את "רשימת הגדות פסח", ובה תיאר כמאתיים 'הגדות' (כ~900 מהדורות) שנדפסו במשך ארבע מאות שנה ר"ס-תר"ס. הוא ערך והשלים גם את עבודתו של ישראל טוביה איזנשטט, "דעת קדושים" (1897–1898).

 ספריו 
שמואל וינר, .

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:ביבליופילים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1929