זירת סוריה במלחמת חרבות ברזל

זירת סוריה במלחמת חרבות ברזל היא זירת הלחימה בין ישראל לסוריה במלחמת חרבות ברזל. בחודשי הלחימה הראשונים, החל מאוקטובר 2023, לא התקיימה לחימה ישירה בין המדינות, אך תקיפות אוויריות של חיל האוויר הישראלי בוצעו גם במקומות מרוחקים בסוריה, לצד מבצעי קומנדו נדירים כמו מבצע רבות הדרכים. מטרת הלחימה בחודשים הראשונים של המלחמה הייתה סיכול העברות נשק לחזבאללה וארגוני הטרור בלבנון שפעלו נגד ישראל.

בדצמבר 2024, לאחר התמרון הקרקעי של צה"ל בלבנון, החלו ארגון היאת תחריר א-שאם וארגוני מורדים נוספים בביצוע מתקפה על כוחות השלטון הסורי, ותוך מספר ימים הגיעו לפאתי דמשק. משטר אסד נפל וגורמי הארגון החלו בתפיסת השלטון בסוריה. בעקבות האירועים צה"ל פתח במבצע חץ הבשן להשתלטות על מרחב החיץ בין המדינות, להשמדת התשתיות הצבאיות של צבא סוריה, ולהגנה על רמת הגולן.

רקע
 מצב הגבול הישראלי-סורי 

ב-31 במאי 1974 נחתם הסכם הפרדת כוחות בין ישראל לסוריה שסיים את מלחמת יום הכיפורים ואת תקופת ההתשה שלאחריה בחזית הסורית. הסכם זה קבע את גבול ישראל–סוריה. במסגרת ההסכם, ישראל נסוגה משטח המובלעת הסורית ורום החרמון שנכבשו במלחמת יום הכיפורים, ונקבע אזור חיץ בין ישראל לסוריה.

 מלחמת האזרחים בסוריה 

 טבח שבעה באוקטובר 

 הלחימה בסוריה לפני נפילת אסד 
עם תחילת טבח שבעה באוקטובר ופרוץ המלחמה, עלה החשש כי בחזבאללה מתואמים עם חמאס ונערכים לבצע מתקפה דומה במקביל. בפיקוד הצפון החלו מיד במירוץ נגד הזמן לסיכול אפשרות שכזו - צה"ל גייס מיד את אוגדות המילואים והנחה להתפרס בקווי ההגנה בגליל וברמת הגולן. בתוך שעות ספורות כל כוחות ההגנה נפרסו בשלושה מערכי הגנה. מאות טנקים, קני ארטילריה ויחידות חי"ר נפרסו בגב ההר, אבל גם בוואדיות סביב היישובים ובתוכם. בוצע תגבור משמעותי של מערך ההגנה האווירית. כמו כן, הוכנסו לכוננות ספיגה כל כיתות הכוננות של היישובים סמוכי הגבול, וביישובי הצפון המרוחקים יותר התבצעה הערכת מצב וחידוד הנחיות עם פיקוד העורף.

ב-10 באוקטובר 2023 בשעה 22:00 נורו פצמ"רים מסוריה לרמת הגולן.

ב-12 באוקטובר הותקפו מסלולי ההמראה של שדות התעופה הבינלאומיים בחלב ובדמשק, שהושבתו בעקבות התקיפה. ב-15 באוקטובר הותקפו שוב מסלולי נחיתה בחלב, לאחר ששני שיגורים זוהו משטח סוריה לרמת הגולן. ב-22 באוקטובר שוב נתקפו שני שדות התעופה.

ב-24 באוקטובר בשעות הערב נורו 2 רקטות מסוריה לעבר דרום רמת הגולן שנפלו בשטח פתוח. צה"ל תקף בירי, ודווח על 11 חיילים סורים הרוגים.

ב-27 באוקטובר בשעות הצהריים נורו מספר רקטות מאזור לבנוני שמצפון לחוות שבעא לרמת הגולן, אך הן נפלו בגולן הסורי. בתגובה הותקפו למחרת תשתיות חזבאללה.

ב-29 באוקטובר בלילה זוהו מספר שיגורים מסוריה שנפלו בשטח פתוח ברמת הגולן. צה"ל השיב באש לעבר מקורות הירי.

צה"ל חשש משותפות של ארגוני הטרור בסוריה יחד עם חזבאללה, והעמיד בכוננות עליונה את מטוסי ה"אדיר" (F-35I), כחלק מהיערכות רחבה להידרדרות בגזרת הצפון וכמסר מאיים לחזבאללה ושותפיה בלבנון ובסוריה וכהכנה לנאום שנשא חסן נסראללה ביום שישי ב-15:00.

ב-8 בנובמבר מילציית "האימאם חוסיין" מיליציה איראנית בסוריה שיגרה כטב"ם, לעבר ישראל, שעבר דרך ירדן והגיע עד אילת מבלי שהמערכות הגילוי הישראליות יזהו אותו. לפי פביאן הינץ, הכטב"ם היה מסוג שאהד 101 (מוראד-5) ולפי ynet מדובר בצאמד 3. באילת הוא פגע במבנה בית ספר וגרם לו נזק, אך ללא נפגעים. המיליציה שיגרה גם כטב"ם נוסף אך הוא יורט.

בשעות הלילה של 10 בנובמבר, תקף צה"ל בסוריה מטרות של חזבאללה ושל צבא סוריה בתגובה לשיגור הכטב"ם לאילת ביום הקודם, והודיע כי "משטר אסד אחראי באופן מלא על כל פעולת טרור שמבוצעת משטח סוריה". בתקיפה נהרגו שבעה פעילי חזבאללה וארבעה חיילים מצבא סוריה.

ב-11 בנובמבר בשעה 19:15 הופעלו אזעקות ביישובים אבני איתן, אלי-עד ונוב בדרום רמת הגולן כתוצאה מ-3 שיגורים מסוריה שנפלו בשטחים פתוחים.

ב-14 בנובמבר בשעות הערב זוהו שני שיגורים כושלים משטח סוריה שלא חצו לשטח הארץ, כוחות צה"ל תקפו בירי ארטילרי את מקורות הירי.

בליל 17 בנובמבר הודיע צבא סוריה שישראל תקפה בדמשק ומערכות ההגנה האווירית יירטו טילים ונגרם נזק, לפי האופוזיציה הסורית נתקפו מטרות של חזבאללה.

ב-26 בנובמבר דווח בתקשורת הסורית על תקיפה של יעדי מיליציות איראניות בנמל התעופה הבין-לאומי דמשק. נמל התעופה חזר לפעילות יום לפני כן, לאחר שהושבת כחודש לפני כן בעקבות תקיפה קודמת.

בליל 2 בדצמבר נהרגו שני איראנים ממשמרות המהפכה האסלאמית בתקיפה בא-סידה זינב ובחג'ירה, מדרום לדמשק. ב-3 בדצמבר בשעות הבוקר זוהה שיגור אחד משטח סוריה לעבר שטח ישראל, שלא יורט על פי מדיניות. בשעה 20:00 הופעלה אזעקה במושב קשת, זוהה שיגור אחד משטח סוריה שנפל בשטח פתוח – כוחות צה"ל תקפו את מקור הירי.

ב-7 בדצמבר בשעה 19:56 הופעלה אזעקה בבוקעאתא, שוגרו מספר רקטות מסוריה, אותרו מספר נפילות בשטחים פתוחים. כשעה לאחר מכן דווח בתחנת רדיו המזוהה עם משטר אסד: פיצוצים בדרום-מערב דמשק ובקוניטרה, ככל הנראה כתוצאה מתקיפה ישראלית. בשעה 20:00 הופעלה אזעקה בזרעית. ב-8 בדצמבר בתגובה לשיגור רקטות מסוריה, ביצע צה"ל סיכול ממוקד ברכב בקוניטרה שבו נהרגו 4 מחבלים: בכיר במיליציה הסורית "המשמר הלאומי המערבי" ו-3 פעילי חזבאללה. בין ההרוגים, על פי חזבאללה: חסן עלי דקדוק, בנו של הבכיר בחזבאללה עלי מוסא דקדוק. האב אחראי על יחידת "תיק הגולן" של הארגון.

ב-12 בדצמבר כלי טיס וטנקים תקפו מספר תשתיות צבאיות ועמדה צבאית של צבא סוריה שבשטח סוריה.

ב-25 בדצמבר דווח על תקיפה ישראלית באזור דמשק של מחסני נשק איראניים שבה נהרג בסיכול ממוקד סייד רזי מוסאווי, יועץ צבאי בכיר במשמרות המהפכה האסלאמית בדרגת מייג'ור גנרל, אשר היה אחראי על הקשר בין כוח קודס לצבא סוריה ומקושר לקאסם סולימאני.

ב-28 בדצמבר בסוריה האשימו את ישראל בתקיפה בשדה תעופה בדמשק ובאזור א-סווידא. לדבריהם, התקיפה התרחשה פחות מיממה אחרי חידוש הטיסות מהשדה בדמשק, שהופסקו עקב תקיפה בסוף נובמבר.

ב-29 בדצמבר בערב שוגרו 2 רקטות משטח סוריה לצפון רמת הגולן ונשמעו התרעות ביישובים מג'דל שמס, נמרוד ומסעדה. רקטה אחת יורטה ואחת נפלה בשטח פתוח. דווח ש-11 בכירים במשמרות המהפכה האסלאמית נהרגו בתקיפה שיוחסה לישראל בדמשק. חזבאללה דיווח על 4 פעיליו שנהרגו במתקפה באל-בוכמאל בסוריה – ציר הברחות הנשק מאיראן לסוריה ומשם ללבנון. התקיפות יוחסו בתקשורת הערבית לארצות הברית אך היו הערכות שזו הייתה תקיפה ישראלית. נפגעו גם פעילים במיליציות פרו-איראניות. בסוריה, טענו כי ישראל תקפה בשדה התעופה הבין-לאומי חלב. התקיפה בסוריה כוונה למחסנים של כוח קודס האיראני ששימשו לאחסון נשק המועבר דרך היבשה.

ב-31 בדצמבר, נשמעו אזעקות במושב קשת ומיד לאחר מכן בקצרין עקב חדירת של מספר כלי טיס בלתי מאוישים מסוריה. כטב"מ אחד נפל בדרום הגולן וכמה כטב"מים נוספים יורטו. גדודי חזבאללה בעיראק לקחו אחריות על הכטב"מים.

ב-1 בינואר 2024 בשעות הערב בוצע ירי רקטות מסוריה אל עבר דרום רמת הגולן. למחרת, עם עלות השחר חיל האוויר תקף גדוד ארטילריה של הצבא הסורי, באזור העיירה כנאכר, דרומית מערבית לבירה דמשק. תקיפה זו העלתה את מניין התקיפות של ישראל בסוריה באותו שבוע ל-6, לפי דיווחים סוריים.

ב-8 בינואר נהרג חסן עכאשה, שהיה אחראי לשיגורי הרקטות של ארגון הטרור חמאס משטח סוריה לעבר ישראל בשבועות שקדמו להתנקשות בו בסיכול ממוקד בסוריה.

ב-20 בינואר דווח על שורת תקיפות של ישראל בסוריה ולבנון כנגד יעדים של משמרות המהפכה וחזבאללה, בין ההרוגים סאדק אומידזאדה ראש יחידת המודיעין של כוח קודס בסוריה. בנוסף נהרגו חמישה יועצים בכירים נוספים. לתקיפה זו היו השלכות גאו-פוליטיות גדולות יותר מהתקיפות הקודמות: ב-21 בינואר מסוקים רוסיים סיירו מעל אזור החיץ בגבול ישראל–סוריה, לדבריהם לצורך פיקוח על המצב בגבול, בצעד שהראה עליית מדרגה בפעילות רוסיה מול ישראל. ברויטרס דווח כי בעקבות התקיפות נגד בכירים איראנים, החלה איראן לצמצם את נוכחותם בסוריה, אף כי הצהירה שלא תוותר על נוכחות כוחותיה בסוריה אך תפעל מרחוק באמצעות חזבאללה.

ב-29 בינואר הותקף מטה של משמרות המהפכה בקרבת מסגד א-סיידה זיינב. ב-2 בפברואר נהרג סעיד עלידאדי, מפקד שדה של משמרות המהפכה בסוריה, ושני בני אדם נוספים בתקיפה נוספת באזור מסגד א-סיידה זיינב. ב-10 בפברואר נתקפו אתרים איראניים בעיירה א-דימאס הסמוכה לדמשק.

ב-21 בפברואר בוצע ניסיון סיכול ממוקד בשכנות כפר סוסה בדמשק. הותקפה הקומה הרביעית בבניין בעל תשע קומות ששימש גורמים באיראן ובחזבאללה.

ב-1 במרץ הותקפה דירה בעיירה בניאס בצפון מערב סוריה, ובה נהרג רזא זארעי, לפי איראן אינטרנשיונל אחד ממפקדי משמרות המהפכה בסוריה, ומספר פעילי חזבאללה. לפי ארגוני אופוזיציה סורים, הבכירים ברחו מאזור דמשק לאחר מספר תקיפות ישראליות באזור, אך נתפסו במתחם החדש.

ב-12 במרץ צה"ל אישר כי תקף תשתיות של צבא סוריה באזור תל אחמר בקוניטרה, בעקבות שימוש של חזבאללה בתשתיות. גורם בצה"ל אמר כי הוא רואה במשטר הסורי כאחראי לכל מה שקורה בשטחו ולא יאפשר ניסיונות להתבססות של ארגון הטרור חזבאללה בסוריה.

ב-16 במרץ בוצע שיגור כושל לעבר ישראל מכיוון סוריה, שבעקבותיו צה"ל הגיב באש תותחנים. ב-19 במרץ נתקפו מוצבים צבאיים ששימשו את המשטר הסורי ואת חזבאללה בשיתוף, באזור העיירות יברוד ואל-קטייפה, מצפון לדמשק.

ב-26 במרץ בוצעו מספר תקיפות באזור דיר א-זור ואל-בוכמאל, כנגד מיליציות פרו-איראניות. בתקיפות נהרגו 15 פעילים, ובהם יועץ משמרות המהפכה בהרוז ואחדי, קצין בדרגת עקיד (מקבילה לאל"ם). לטענת משטר אסד התקיפה בוצעה בידי כוחות אמריקאים, אך גורם ישראלי הודה לפחות בחלק מהתקיפות.

ב-29 במרץ, במהלך שעות הלילה, בוצעה תקיפה בנמל התעופה חלבּ שיוחסה לישראל, ונהרגו בה 44 בני אדם, רובם חיילי משטר אסד וביניהם גם בכיר בחזבאללה הלבנונית ו-7 פעילי הארגון, ונפצעו עשרות. התקיפה כוונה לעבר מכון למחקרים מדעיים הנמצא בעיר ולעבר אזור שסמוך לנמל התעופה.

ב-1 באפריל הותקף בניין הקונסוליה האיראנית בדמשק, ובתקיפה זו נהרג מוחמד רזא זאהדי מפקד סוריה ולבנון בכוח קודס שבמשמרות המהפכה האיראנית. בתגובה תקפה איראן את ישראל במתקפת כטב"מים וטילים בליסטיים ב-13 באפריל. לפי הדיפלומטית הצרפתייה סלין אויסאל, לאחר התקיפה האיראנית והתגובה אליה באפריל הפחיתה ישראל זמנית את מספר התקיפות שלה נגד השלוחות של איראן באזור סוריה. לפי רויטרס, ישראל הגבירה את תקיפותיה באזור במהלך יוני.

ב-7 באפריל נרצח בכיר במפלגת הכוחות הלבנוניים הנוצרית, פסקל סלימאן, וגופתו נמצאה בסוריה. המוני נוצרים יצאו לרחובות וחסמו כבישים במחאות ובמהומות נגד חזבאללה ונגד פליטים סורים בלבנון. מנהיג מפלגת הכוחות הלבנוניים, סמיר ג'עג'ע, הוקיע וגידף את חזבאללה והנהגתו והגיע לברית פוליטי עם יריבו מקרב המפלגות הנוצריות: סאמי ג'ומאייל מנהיג הפלנגות הנוצריות. אירועים אלו הוסיפו למתיחות, לתסיסה הציבורית ולעימות העדתי הקיים בלבנון.

ב-21 באפריל בוצעה תקיפה כלפי יחידת בקרה צבאית בסמוך לאיזרע, מחוז דרעא. ב-3 במאי נתקפו יעדי חזבאללה באזור הכפרי במערב דמשק, לטענת גורמים סורים באמצעות טילים ישראליים מרמת הגולן. ב-20 במאי בוצעו מספר תקיפות במחוז חומס, באזורים שנמצאים בקרבת הגבול עם לבנון ובשליטת חזבאללה. ב-25 במאי הותקפו רכב ומשאית באזור אל-קוסייר במערב סוריה.

ב-3 ביוני, לפנות בוקר, בוצעה תקיפה בסוריה המיוחסת לישראל באזור העיר חלב, לפחות 17 בני אדם נהרגו וכ-15 נפצעו, התקיפה כוונה לעבר נקודות איסוף של המיליציות הפרו-איראניות. דווח כי יועץ איראני בכיר נהרג. ב-27 ביוני הותקף מתחם באזור א-סיידה זיינב ששייך לארגון "ג'האד אל-בנאא'" ארגון כפוף לחזבאללה ולמיליציות הפרו-איראניות. שני אנשים נהרגו ומספר כלי רכב באתר נהרסו.

ב-17 ביוני נפל בסוריה כלי טיס צה"לי מסוג רוכב שמיים. ב-19 ביולי ישראל תקפה באמצעות כטב"ם שני אתרים צבאיים במרחבים קוניטרה ודרעא. לפי המרכז הסורי לזכויות אדם אחד האתרים שהותקפו היה האתר שאליו הועברו שרידי הרוכב שמיים על ידי חזבאללה.

ב-9 ביולי כטב"ם צה"לי הרג בסיכול ממוקד את יאסר קרנבש במערב סוריה. קרנבש היה בעברו שומר ראשו של חסן נסראללה, וטרם סיכולו היה אחראי על הברחת אמל"ח לחזבאללה דרך סוריה.

ב-18 ביולי 2024 כוח של יחידת אגוז פשט קרקעית למרחב סיידא אל-ג'ולאן בדרום סוריה, ועצר פעיל איראני ששהה במקום. החטוף, עלי אל-עאסי, הופעל על ידי איראן והעביר מידע מודיעיני על כוחות צה"ל בגבול ישראל–סוריה. זו הפעולה הרגלית הראשונה בשטח סוריה שצה"ל קיבל עליה אחריות מאז מלחמת יום הכיפורים.

ב-8 באוגוסט צה"ל השמיד מחסני נשק ליד שדה התעופה הצבאי א-שעיראת באזור חומס בסוריה, בתקיפה נפצעו שבעה, 3 מהם פעילי מיליציות פרו-איראניות. גם ב-23 באוגוסט צה"ל תקף בעיר חומס שבסוריה, על פי דיווחים מקומיים מחסן אמל"ח ומאגרי דלק של חזבאללה היו המטרות, 7 אנשים נפצעו בתקיפה. התקשורת הסורית דיווחה שניסיונות היירוט נכשלו באופן מוחלט.

ב-28 באוגוסט זיהו בצה"ל זיהה משאיות עם משגרים ורקטות שנשלחו מדמשק לביירות. חזבאללה ניסה להסוות את המשלוח בכך שהוא ירה רקטות מעומק לבנון, דרום לבנון וסוריה. לאחר הזיהוי צה"ל תקף והשמיד חלק גדול מהמשאיות וגרם לשאר לחזור לדמשק. בתקיפה נהרגו מחבלים מחזבאללה והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני (גא"פ), בהם מפקד במחלקת המבצעים של הגא"פ. צה"ל תקף גם את כביש ביירות–דמשק ובעומק סוריה ועיראק.

ב-6 בספטמבר לאחר ביקור של הרמטכ"ל בצפון, כוחות צה"ל שינו את האימונים שלהם, ומאימונים למלחמה עם המטרה להרחיק את חזבאללה מגבול לבנון, החיילים התחילו להתאמן להילחם בדרום לבנון וחלקים ממרכז לבנון ובדרום סוריה עם אימונים מרכזיים שדימו לחימה בתוך דמשק, לעומת המטרה של המלחמה שאותה הם דימו, באימונים אילו המטרה הייתה להרחיק את כל מחבלי חזבאללה אל תוך מרכז לבנון עם מטרה נוספת לנתק את קווי האספקה מעיראק וסוריה על מנת להטיל מצור על חזבאללה. האתר הלבנוני SBI דיווח כי כ-2,000 אנשי כוח רדואן פרשו מהיחידה במהלך המלחמה וברחו לצפון לבנון ולסוריה.

בליל 8 בספטמבר תקף חיל האוויר הישראלי מספר יעדים במרכז סוריה ובמערבה, באזור מסיאף. המתקפה כללה ארבעה גלי תקיפות שכוונו נגד אתרים צבאיים של המשטר הסורי: המרכז למחקרים מדעיים במסיאף, אתר על כביש מסיאף–ואדי אל־עיון, אתר בחיר עבאס שבמסיאף, שני אתרים בכפר א-ראווי ומפעלי הגנה אווירית בדרום-מערב מסיאף. לפי סאנא נהרגו 16 בני אדם ונפצעו 36, בעוד שהמרכז הסורי לזכויות אדם דיווח על 25 הרוגים, בהם ארבעה חיילים סורים, שני פעילי חזבאללה סורים, 11 סורים שעובדים עם המיליציות הפרו-איראניות וחמישה אזרחים, ו־32 פצועים.

בליל 9 בספטמבר נערך מבצע רבות הדרכים שבו פשטה יחידת שלדג על מתקן של משמרות המהפכה האיראניים, שנועד לייצר 300 טילים מדויקים בשנה לחזבאללה והוסתר כ-120 מטר מתחת לאדמה. המבצע החל בתקיפות אוויריות על המרחב. מסוקים צבאיים הנחיתו כוחות מיוחדים ישראלים שהשתלשלו ממסוקים באמצעות חבלים במקום, בהגנת מסוקי קרב וכטב"מים שמנעו מכוחות צבא סוריה להתקרב לאזור. הפעולה נמשכה כשעה, במהלכה הכוחות לקחו בשבי בין 2 ל-4 קצינים איראנים ואספו ציוד ומסמכים חשובים ולאחר מכן מיקשו אותו מבפנים והשמידו אותו.

ב-12 בספטמבר צה"ל תקף את כביש קוניטרה–דמשק והרג 2 חיילים. לאחר מכן הרג צה"ל על אדמת סוריה את אחמד אל-ג'אבר, מחבל ביחידת "תיק הגולן".

בדיון אסטרטגי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו אמר שצה"ל צריך להתכונן למערכה רחבה בלבנון, סוריה ובחלק מעיראק. הוא הוסיף שהוא ייתן למהלך האמריקני עוד הזדמנות אחת, ואם שום דבר לא ישתנה תתחיל מערכה רחבה בצפון. בנוסף בכיר בצה"ל אמר בריאיון שהתחלה של מלחמה נגד מיליציות בעיראק, סוריה ונגד חזבאללה הוא עניין של בין מספר שבועות לשלושה חודשים.

ב-15 בספטמבר החות'ים שלחו קבוצה של 100 חיילים המתמחים ברקטות לסוריה על מנת לעזור לחזבאללה ליצור לחץ על ישראל.

ב-20 בספטמבר צה"ל תקף רכב בדרך לדמשק, בתקיפה צה"ל הרג גורמים בכירים בגדודי חזבאללה בעיראק.

ב-24 בספטמבר צה"ל תקף בסוריה מבנים של חזבאללה בעיר הנמל הסורית טרטוס. למחרת צה"ל תקף מבנים של חזבאללה ומיליציות פרו-איראניות במערב סוריה.

ב-27 בספטמבר תקף צה"ל מבנים של צבא סוריה בדמשק, ובסוריה דיווחו על 8 הרוגים.

ב-28 בספטמבר צה"ל תקף אתרי ייצור של חזבאללה וצירי הברחה על גבול סוריה–לבנון. בנוסף לתקיפות נגד חזבאללה צה"ל הרג את ראש תשתית הטרור של חמאס בדרום סוריה.

ב-1 באוקטובר לפי דיווחים בסוריה, ישראל תקפה באמצעות מטוסי קרב וכטב"מים במספר מוקדים בעיר הבירה; מערכות ההגנה הסוריות הופעלו. עוד דווח כי תקיפה נוספת באזור כוונה נגד גורמים צבאיים בחזבאללה ובמשמרות המהפכה בסוריה. מוחמד ג'עפר קסיר, מפקד יחידה 4400 היחידה להעברת אמצעי לחימה מאיראן לארגון הטרור חזבאללה, דרך סוריה, נהרג באותו היום בביירות בתקיפה ממוקדת של חיל האוויר.

ב-2 באוקטובר ישראל תקפה בניין מגורים באזור הפרוור מאזה, במערב דמשק, שם שכנו פעילי משמרות המהפכה של איראן. רשת "סקיי ניוז" בערבית דיווחה כי אחד ההרוגים היה חסן ג'עפר קסיר, חתנו של נסראללה.

ב-6 באוקטובר צה"ל תקף ב-2 מקרים שונים בעיר חומס בסוריה.

בליל 8 באוקטובר צה"ל תקף דירה בדמשק. בזמן התקיפה התקיימה פגישה בין בכירים איראניים לבכירי חזבאללה, ולפחות שלושה בכירים איראניים ושישה בכירים בחזבאללה נהרגו בתקיפה.

בליל 9 באוקטובר הרג צה"ל בתקיפה בסוריה בכיר בחזבאללה שהשתייך ליחידה 4400, כמו כן הרג צה"ל את המחבל אדהם ג'אחות, מחבל ביחידת "תיק הגולן", שלוחת חזבאללה בסוריה.

ב-15 באוקטובר דיווחו מקורות המזוהים עם האופוזיציה הסורית על כניסה ישראלית לשטח סוריה באזור הכפר אל-חמידייה במחוז קוניטרה לצורך הקמת מכשול במקום.

מרכז המעקב הסורי לזכויות אדם, ארגון אופוזיציה למשטר בשאר אסד, פרסם כי מחשש למלחמה מול ישראל הגביר נשיא סוריה הסורי את הפיקוח על המיליציות הפרו-איראניות וחזבאללה, ומנע שיגור כטב"מים לעומק ישראל מכמה אזורים.

ב-20 באוקטובר סוכנות הידיעות "אנדולו" דיווחה שחזבאללה החל לצמצם את נוכחותו בסוריה על ידי החזרת חלק מלוחמיו שתמכו במשטר הסורי בחזרה ללבנון. מקורות סוריים דיווחו כי ארגון הטרור מעביר מאות מאזורים שונים בסוריה, כמו מיאדין ואל-בוכמאל במחוז דיר א-זור במזרח סוריה, וכן ממחוזות שונים כמו דמשק, חמה וחומס – בחזרה ללבנון. במקום חזבאללה כוחות עיראקיים התחילו להיכנס לסוריה.

מקורות מקומיים בגולן הסורי דיווחו כי כוחות רוסים הוציאו חלק מכוחותיהם שהיו מוצבים באזור הכפרי של קוניטרה, האזור הגובל עם גבול ישראל, לאזור הכפרי המזרחי של מחוז דרעא.

ב-22 באוקטובר בסוריה צה"ל הרג בסיכול ממוקד בכיר במערך הכספים של חזבאללה. צבא סוריה הודיע כי שני בני אדם נהרגו וכי שלושה אחרים נפצעו.

ב-4 בנובמבר צה"ל אישר שתקף בדמשק יעדים של מטה המודיעין של חזבאללה. דובר צה"ל ציין שמטה המודיעין הוא גוף המודיעין המרכזי בחזבאללה, האחראי על בניית תמונת המודיעין של הארגון, מוביל את הכוונת העשייה המודיענית בארגון ומרכז את יכולות האיסוף והגילוי. נמסר כי מטה המודיעין מפעיל שלוחה בסוריה, הכוללת מערך איסוף והערכה. המערך פועל באופן עצמאי ובהכוונה ישירה של ראש מטה המודיעין של חזבאללה, חסין עלי הזימה, שחוסל בביירות לפני כחודש.

ב-10 בנובמבר, יום ראשון בשעות הצהריים, התבצעה תקיפה בדמשק, בתקיפה מפקד תיק הגולן עלי מוסא דקדוק נהרג.

ב-21 בנובמבר בתקיפה חריגה בשלושה מוקדים בתדמור נהרגו לפחות 82 פעילי מיליציות פרו איראניות, בהם מעל 50 סורים פעילי המיליציות, 22 עיראקים פעילי מיליציית נוג'בא, ו-4 פעילי חזבאללה. באותו יום עצרה ישראל בדרום מרחב החיץ בגבול ישראל–סוריה רועה בקר סורי שלא הקשיב להוראות החיילים.

ב-3 בדצמבר 2024 צה"ל תקף רכב בדמשק והתנקש בסלמאן נימר ג'ומעה, שליח חזבאללה בצבא סוריה. חמישה ימים לאחר מכן במהלך הלילה צה"ל תקף שיירה של מחבלי חזבאללה בגבול לבנון–סוריה שנסוגו לתוך לבנון, בתקיפה שיירת מחבלים מכוח רדואן נהרגו.

 הכניסה הקרקעית לסוריה 

 פתיחת המבצע 
ב-27 בנובמבר 2024 פתחו ארגוני המורדים הסורים, ובראשם ארגון היאת תחריר א-שאם, במתקפת פתע על משטר אסד בצפון סוריה. בתוך כ-12 ימים הצליחו המורדים לכבוש את הערים המרכזיות בסוריה: חלב, חמה, חומס ודמשק, ולהפיל את משטרו של אסד.

בליל 7 בדצמבר הקבינט המדיני-ביטחוני התכנס והצביע פה אחד בעד משימת הגנה בשטח החיץ. הרמטכ"ל הרצי הלוי הצהיר שהחל מלילה זה סוריה הפכה זירת לחימה פעילה.

ב-8 בדצמבר 2024, בעקבות נפילת משטר אל-אסד בסוריה והשתלטות המורדים על המדינה, הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על קריסת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. צה"ל פרס כוחות באזור החיץ בגבול ישראל–סוריה ובמספר נקודות אסטרטגיות, כדי להבטיח את ביטחון יישובי רמת הגולן. בנוסף צה"ל ביצע פעולות צבאיות בקוניטרה. במסגרת פעולות אלו, כוחות צנחנים ושריון מגדוד 77 התקדמו לתוך אזור החיץ שבין סוריה לישראל. הייתה זו הפעם הראשונה מזה 50 שנה שכוחות משוריינים ישראליים חצו את גדר הגבול עם סוריה, לאחר הסכמי הפסקת האש ב-31 במאי 1974 שנערכו לאחר סיום מלחמת יום הכיפורים. ארבעה צוותי קרב חטיבתיים בפיקוד אוגדה 210 – חטיבת הצנחנים, חטיבת עוז, עוצבת הגולן וחטיבת ההרים – חצו את גדר הגבול, החרימו ציוד של צבא סוריה, ופעלו למניעת השתלטות גורמי טרור על האזור.

לאחר שכוחות צבא אסד נטשו את עמדותיהם בחרמון הסורי, הפסגה הגבוהה ברכס החרמון, יחידת שלדג השתלטה עליו ללא התנגדות. שר הביטחון ישראל כ"ץ הנחה את צה"ל להיערך לשהייה ממושכת בפסגת החרמון לאורך החורף, וככל שיידרש.

חיל האוויר הישראלי השמיד מהאוויר ומהים מעל 70% מיכולותיו של הצבא הסורי, כולל מטוסי קרב, מטוסי תובלה, מסוקים, סוללות הגנה אוויריות, טילי קרקע-קרקע, טנקים, ספינות קרב וכלי שיט נוספים, מפעלי טילים, מפעלי אמל"ח, מחסני נשק ומפעלי חקר ופיתוח נשק כימי. במהלך המבצע השתתפו כ-350 מטוסי קרב שתקפו 320 מטרות שונות בשטח סוריה בתוך יומיים בלבד.

 התמשכות הלחימה בזירה 
לאחר תפיסתם של אזור החיץ והתקיפות המרובות להשמדת אמצעי הלחימה של סוריה, החלה הלחימה בזירת סוריה לעבור לתצורה של ביטחון שוטף. צה"ל באמצעות אוגדה 210 ביצע פשיטות קטנות ומרובות לצורכי השמדת אמצעי לחימה או החרמתם, לצד תקיפות מקומיות של חיל האוויר באירועים שנתפסו כאיום על ישראל. צה"ל שלט במרביתו של מחוז קוניטרה, ולאחר שפרץ סכסוך הדרוזים מול המשטר בסוריה, צה"ל החל לפעול גם במחוזות המרוחקים יותר דרעא וא-סווידא במטרה להגן על הדרוזים.

ב-1 בינואר 2025 גורמים בסוריה דיווחו כי כוחות חי"ר של צה"ל נכנסו לעומק העיר קוניטרה שברמת הגולן הסורית. במסגרת הפעילות נכנסו כוחות רגליים ומשוריינים לשטח סוריה, עד לטווח של קילומטרים בודדים מהגבול, תפסו עמדות והחלו לבצע סריקות לאיתור אמצעי לחימה. לפי דיווחים הכוחות נכנסו לתוך מבנים של ממשל אסד, וביצעו חיפושים. בנוסף, דווח כי הכוחות ביצעו כניסה של ממש לעיר עצמה. כמו כן, התושבים הסורים נקראו למסור לידי כוחות צה"ל אמצעי לחימה שנותרו שם והיו שייכים לצבא אסד ובעלי בריתו.

ב-2 בינואר 2025 דיווחה רשת הטלוויזיה אל-ערביה שצה"ל כבש את סכר אל-מָנְטָרַה, שנחשב כספק המים הראשי למחוז קוניטרה ואחד מהסכרים החשובים בסוריה. בנוסף תקפה ישראל את הבסיס בתל א-שחם של צבא סוריה (סמוך לעיירה סעסע). באל-מיאדין הוסיפו לטעון שישראל השתלטה על כל ששת מקורות המים העיקריים של מרחב דרום סוריה, שסכר מנטרה הוא הגדול שבהם והיה האחרון שנכבש, בנוסף לסכר אל-וחדה שנמצא על גבול ירדן–סוריה.

לפי כתבה של וושינגטון פוסט, צה"ל המשיך להקים בסיסים חדשים ודרכי גישה אליהם, גם בפברואר. אחד מהבסיסים החדשים הוקם בג'ובאתא אל-ח'שב.

ב-23 בפברואר נאם ראש הממשלה נתניהו בטקס סיום קורס קציני חי"ר, בו הכריז מספר הכרזות חדשות בנושא הזירה הסורית:
 צה"ל לא יאפשר את כניסת היאת תחריר א-שאם, או צבא סוריה החדש, מדרום לדמשק.
 דרישה לפירוז מלא של מחוזות קונייטרה, דרעא וא-סווידא מכוחות המשטר החדש.
 ישראל תגן על העדה הדרוזית בדרום סוריה מפני כוחות המשטר החדש.

 העימותים בסוריה נגד משטר א-שרע 
 הטבח העלווי 

בתחילת מרץ 2025, החלה התקוממות-נגד של העלווים במערב סוריה, המזוהים עם משטר אסד, ופרץ ניסיון מרד במשטר החדש בסוריה.

ב-6 במרץ, כמה ימים לאחר פרוץ התקוממות הנגד, ארבו חמושים עלווים לסיור משטרתי בעיירת חוף בסוריה ותקפו אותו, הרגו 13 אנשי אבטחה ופצעו רבים אחרים. בתגובה החלו חילופי אש כבדים בין אנשי המשטר החדש לנאמני משטרו של אסד, שהובילו לעשרות רבות של הרוגים. בהמשך החלו אנשי המשטר החדש לבצע הוצאות להורג המוניות של עלווים כנקמה על ניסיון ההתקוממות.

על פי המרכז הסורי לזכויות אדם, כ-745 אזרחים נהרגו במחוזות טרטוס ולטקיה במערב סוריה, רובם בהוצאות להורג ללא משפט. בנוסף, 125 חמושים של שלטון א-שרע ו-148 חמושים שמזוהים עם משטר אסד נהרגו בחילופי אש. בסך הכל נהרגו ונרצחו יותר מאלף בני אדם, ביניהם ילדים ונשים. לעיתים ההוצאות להורג לוו באקטים של השפלה כשהנפוץ שבהם הוא הזחלת העלווים על ארבע ודרישה מהם לנבוח ככלבים.

 המרד הדרוזי 

בפברואר 2025, במהלך מבצע חץ הבשן שבמסגרתו כבש צבא הגנה לישראל שטחים בבשן, מקורות מקומיים במחוז קוניטרה דיווחו לרשת החדשות הסעודית אל-ערביה כי צה"ל הציע "הצעות מפתות" של הזדמנויות תעסוקה לתושבי דרום סוריה. על פי דיווחים אלה, צה"ל הציע הסדרים שיאפשרו לדרוזים סורים לעבוד בישראל במהלך שעות היום ולחזור לבתיהם בסוריה בכל ערב, בדומה למודלים של העסקה שיושמו בעבר עבור עובדים פלסטינים מעזה לפני טבח שבעה באוקטובר ב-2023.

ב-24 בפברואר 2025 הכריזו מספר מיליציות דרוזיות מהר הבשן על הקמת חדר מבצעים משותף בראשות המועצה הצבאית של א-סווידא, במטרה להקים מדינה דרוזית בדרום סוריה, בדומה לחבל האוטונומי הכורדי בצפון סוריה. בנוסף, מנהיג חדר המבצעים אמר שהוא מוכן לשיתוף פעולה עם ישראל אם היא תסכים.

בליל 28 בפברואר החלו מיליציות דרוזיות להילחם נגד משטר סוריה החדש בעיירה ג'ראמנה הדרוזית, שבפרוורי דמשק. באותו יום נשלחו כוחות גדולים לעיירה והחלו בה קרבות בין הדרוזים למשטר, שבמסגרתם הרגו הדרוזים שישה חיילים סורים ולקחו בשבי עשרות. ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון ישראל כ"ץ הורו לצה"ל להתכונן להגן על העיירה.

בתגובה לאירועים, ובעקבות הקלטה קולית מפוברקת שבה נשמע לכאורה אחד ממנהיגי הדרוזים כשהוא מסית נגד מוחמד, יזם  של א-שרע מבצע צבאי נגד הדרוזים במקום. במסגרת הקרבות, שנפתחו בג'ראמנה החל מ-28 בפברואר, תגברו כוחות הביטחון עמדות בנקודות הכניסה לעיר ופרסו כוח אדם משמעותי סביבה כדי לרדוף אחר לוחמי המיליציות הדרוזיות. כוחות הביטחון הסתערו על ג'ראמנה במשך כמה ימים, אך הפשיטות נכשלו, ובמארבים שביצעו הדרוזים נגד כוחות המשטר נהרגו 14 חיילים, ומנגד שבעה דרוזים.

עד ל-2 במרץ, שככו הקרבות במידה רבה בניצחון לכוחות המשטר, כאשר כוחות הביטחון הסוריים נפרסו ברחבי ג'רמאנה והיא למעשה נכבשה. באותו יום נכנעה חטיבת מגן ג'ראמנה.

בהמשך החודש הקרבות נמשכו, וב-29 באפריל 2025, זלגו הקרבות גם לעיירות  ו הסמוכות לג'ראמנה, כאשר כוחות הדרוזים תקפו מחסומים צבאיים של המשטר הסורי באמצעות נשק קל ו-RPG.

חוסאם וַ֫רְוַור, ראש העיר של סחנאיא, הוצא להורג יחד עם בנו ב-1 במאי, ובתגובה הוציא חדר המבצעים הדרוזי קריאה לגיוס לשורותיו והכריז מלחמה על סוריה. הרוצחים לא זוהו, אולם המרכז הסורי לזכויות אדם טען כי מדובר בקבוצות המזוהות עם המשטר הסורי.

בהמשך הקרבות נכבשו גם עיירות אלה על ידי המשטר הסורי, ובכך נפלו פרוורי דמשק הדרוזיים לידי הממשל החדש. בזמן כיבוש פרוורי דמשק הדרוזיים ולאחר מכן, ביצעו כוחות סוריה, הכפופים לממשלת המעבר הסורית בראשותו של אחמד א-שרע, טבח נגד הדרוזים בעיירות שכבשו. במסגרת הטבח רצחו כוחות הממשל 11 דרוזים. ב-1 במאי נחתם בין הצדדים הפסקת אש.

 הפלישה לא-סווידא 
ב-12 ביולי בעקבות מעצרם של מספר בדואים על ידי קבוצות דרוזיות חמושות, לוחמים בדואים הגיבו בהקמת מחסום בשכונת אל-מקוואס במזרח העיר סוויידה, שם הם לכדו כמה חברים בקבוצות דרוזיות חמושות מקומיות. עד מהרה פרצו עימותים מזוינים בין שני הצדדים באזור וסביבתו.

ב-15 ביולי, כוחות סוריים נכנסו לעיר א-סוויידה ולאחר מכן התעמתו עם כוחות דרוזים בכניסתם. בעקבות עימותים עזים ועקירת אזרחים מהעיר לאזורים הכפריים, חיל האוויר הישראלי ביצע תקיפות אוויריות מחודשות בא-סווידה, וכינה אותן פשיטה סמלית ולא ניסיון לעצור את ההתקדמות הסורית.

בתגובה לנפילת א-סווידא הדרוזים בצפון ישראל פתחו בהפגנות שקוראות להתערבות מלאה של ישראל על מנת לגרש את צבא סוריה מדרום סוריה ולהחזיר את השליטה על א-סווידא.

ב-16 ביולי במהלך הבוקר המשיכו העימותים במזרח סווידא וכוחות צבא סוריה נדחקו מאזורים ממזרח לעיר, אך הם כבשו חלקים מצפון המחוז. בתגובה לכך חיל האוויר הישראלי פתח בגלי תקיפה בהם הותקפו עשרות טנקים ורכבים שהיו בדרך לדרום, שער קריית המטכ"ל בדמשק, שיירות של צבא סוריה, אזורים מכביש דמשק–דרעא, שדה התעופה א-ת'עלה, משגרי רקטות גראד שמהם בוצע ירי לעבר א-סווידא, מפקדת חטיבה 52 של הצבא הסורי במזרח דרעא, קווי אספקה ותגבורת של צבא המשטר החדש בסוריה וכן מרחבים שבהם שוהים פעילי המיליציות הבדואיות, שתקפו אוכלוסייה דרוזית. שר הביטחון ישראל כ"ץ איים כי רמת התקיפות תעלה ולפי דיווחים וגורמים אמריקאים צה"ל התחיל לתכנן סיכולים ממוקדים.

בצהריים דרוזים סורים התחילו לפרוץ את הגדר בגולן אל תוך ישראל במקביל למאות דרוזים שניסו לפרוץ את הגדר על מנת להכניס דרוזים אל תוך ישראל ולהרוג חיילים מהצבא הסורי. במהלך הפריצות, כמה עשרות חשודים, וביניהם חיילים סורים ומחבלים, ניסו לחדור אל תוך יישובים בישראל. חלקם נהרגו על ידי הכוחות בגבול והשאר ברחו. לאחר הפריצות צה"ל הרג בסיכול ממוקד את בריגדיר גנרל מועמר אבראהים שהיה אחראי על הפעולות בדרעא.

כשעה לאחר מכן חיל האוויר הישראלי פתח במתקפה על דמשק, במתקפה הושמדו מתקני פיקוד בארמון הנשיאותי בדמשק והופצץ כל בניין המטכ"ל בדמשק כאשר ששהו שם גנרלים, במקביל לפחות 1,000 דרוזים חצו מישראל לדרעא על מנת לעזור בלחימה.

בערב, בתיווך אמריקאי, הושגה הפסקת אש שבמסגרתה הצבא הסורי הוציא את כוחותיו ממחוז א-סווידא וחיל האוויר הישראלי והמועצה הצבאית של א-סווידא הפסיקו לתקוף את צבא סוריה. לפי ההסכם, אין מדובר בנסיגה מוחלטת של המשטר, והוא יוכל להמשיך להחזיק כוחות שיטור במחוז, שיפעלו יחד עם דרוזים מקומיים, אבל הוא נדרש כאמור להסיג את כוחות הצבא ששלח לשם בקרבות בימים האחרונים. סוכם גם על מנגנון להסדרת סוגיית ההחזקה בנשק כבד באזור. ההסכם קובע גם הקמת ועדת חקירה שתבחן מעשי זוועות שעשו חמושים ואנשי משטר בדרוזים לפי הדיווחים.

ב-17 ביולי, כוחות המועצה הדרוזית השתלטו על בניין הממשל של מחוז א-סווידא. במקביל כוחות דרוזים תקפו יישובים בדואים במחוז דרעא וא-סווידא, והיו דיווחים ברשתות הסוריות על טבח בחלק מהיישובים הבדואים. לקראת הערב, מיליציות בדואיות פתחו במתקפה על א-סווידא על היישובים מול בוסרה.

בלילה שבין 18 ל-19 ביולי, בתיווך אמריקאי, הושגה הפסקת אש נוספת, שבמסגרתה הצבא הסורי והשבטים הבדואים יוציאו את כוחותיהם ממחוז א-סווידא, וחיל האוויר הישראלי והמועצה הצבאית של א-סווידא יפסיקו עם התקיפות שלהם. הפסקת האש תיכנס לתוקף בשעה 4:00. בתגובה להפסקת האש, המועצה הצבאית של שבטי בדואים הכריזה כי לא תציית להפסקת האש והמשיכה בעימותים.

לקראת הבוקר עשרות ישראלים דרוזים חצו את גבול ישראל–סוריה בפעם השנייה על מנת לעזור לכוחות הדרוזים בא-סווידא. בהמשך השבטים הבדואים גם לאחר כניסת הפסקת האש המשיכו בלחימה ונכנסו לעיר א-סווידא. במהלך העימותים, השבטים הבדואים השתלטו על שלוש שכונות בתוך א-סווידא.

ב-20 ביולי לקראת הערב הערב הופרה הפסקת האש, כאשר השבטים הבדואים פרצו מחסומים של ביטחון הפנים הסורי, והכריזו על תחילת מתקפה חדשה על א-סווידא. בתגובה, חיל האוויר הישראלי פתח בגלי תקיפות קלים בהם הותקפו שיירות, טילים, משגרים, טנקים ורכבים נוספים, תגובה זו מנעה את המתקפה וגרמה לשבטים לסגת פעם נוספת.

 המשך העימותים 
ב-3 באוגוסט, התקבלה ההחלטה במועצה הצבאית של א-סווידא לשחרר את הכפרים שנכבשו על ידי הצבא הסורי ומשם הותקפו בימים הקודמים אזורים בשליטת הדרוזים. בהמשך בצהריים כוחות המועצה פתחו במתקפה ושחררו את תל אל-חדיד, רימת חאזם והיישוב וולגה. לאחר מספר שעות הצבא הסורי השתלט מחדש על חלקים מתל אל-חדיד.

בין ה-16 ל-17 באוגוסט, נפתחו הפגנות באזורים שונים בא-סווידא, במהלך ההפגנות תושבים יצאו לרחובות עם דגלי ישראל ופאצ'ים צבאיים, תוך קריאה לסיוע ולהתערבות ישראלית לאחר שהמשטר הסורי הטיל מצור על א-סווידא. בעקבות ההפגנות, למחרת המועצה הצבאית של שבטי הבדואים וצבא סוריה התחילו להתכונן למתקפה נגד א-סווידא.

מספר שעות לאחר תחילת ההתכוננות הסורית למתקפה, המועצה הצבאית של א-סווידא יצאה למתקפת פתע לעבר השבטים הבדואים, כחלק מהמתקפה חלקים מא-סווידא שנכבשו בעימותים ביולי נכבשו מחדש והמועצה התחילה בתמרון אל תוך דרעא.

לאחר מתקפת הפתע, חוליות הותקפו בדאמא על ידי רחפנים של הכוחות הדרוזים, החוליות שנשארו בעיירה נסוגו לעיירה ג'דאל ממחוץ לא-סווידא שם הם הותקפו על ידי רחפנים של חיל האוויר הישראלי. בתגובה חוליות של הצבא הסורי פתחו בתקיפות ארטילריה מהעיירה אל-קארסה אל כיוון העיר אריקה, חוליות אלו הותקפו לאחר מכן, כשעה לאחר מכן עשרות תקיפות על ידי חיל האוויר הישראלי בוצעו נגד חוליות.

העימותים הסתיימו ב-21 באוגוסט לאחר שצבא סוריה והמועצה הצבאית של שבטי הבדואים נסוגו מרוב מחוז א-סווידא בעקבות איומים מצד ישראל וארצות הברית.

 פעולות ישראליות נגד ריגול בסוריה 
לפי דיווחים סורים, ב-26 באוגוסט יצאו חיילי הדיוויזיה ה-44 של צבא סוריה לסיור בסביבת העיר אל-כיסווה שבפרברי דמשק, ולטענתם אותרו אמצעי מעקב והאזנה שהונחו במקום. באותו הלילה החלו דיווחים על תקיפה ישראלית שבוצעה באזור באמצעות כטב"מים. התקיפה כוונה לפי הדיווחים למתקנים צבאיים והביאה למותם של שמונה חיילים סורים. עוד דווח כי חיל האוויר המשיך לתקוף את הנקודה שבה היו החיילים הסורים כדי למנוע גישה של כוחות נוספים של הצבא הסורי. ב-27 באוגוסט 2025, סוכנות הידיעות הסורית הרשמית "סאנא" דיווחה על גל תקיפות אוויריות של חיל האוויר הישראלי באל-כיסווה, דרומית לדמשק. על פי המרכז הסורי למעקב אחר זכויות אדם, מטוסי קרב ישראליים תקפו כעשרה יעדים צבאיים באזור, ביניהם בסיסים של צבא סוריה. מיד לאחר התקיפות האוויריות, דווח על נחיתה של ארבעה מסוקים שהכילו עשרות לוחמי קומנדו ישראלים ליד בסיס הצבא הסורי בגבעת ג'בל מנעא, לפי העיתון אל-חדת' לאחר הנחיתות הלוחמים הסירו ציוד ריגול טורקי שהוצב על מנת לרגל על ישראל, וציוד איראני שהוצב במקום ב-2015 והממשל הסורי העביר לטורקיה. רק לאחר נסיגת הכוחות הקומנדו של צה"ל, הגיעו כוחות צבא סוריה למוקד התקיפות ואספו את גופותיהם של שמונה חיילים. ישראל לא הגיבה באופן רשמי לפרסומים, אולם שר הביטחון ישראל כ"ץ רמז בחשבון ה-X שלו על אחריות אפשרית של ישראל לפעולות הצבאיות.

 קישורים חיצוניים 












הערות שוליים

*
קטגוריה:רמת הגולן
קטגוריה:סכסוך ישראל–חזבאללה
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:גבול ישראל–סוריה