קנטטה פרופנה (ברטוק)

250px|ממוזער|שמאל|פסל מזרקת תשעת צבעי הפלאות ברובע ה-12 של בודפשט, יצירת הפסל לסלו מרטון
קנטטה פרופנה (באיטלקית: Cantata Profana) מאת בלה ברטוק היא יצירה למקהלה מעורבת, זמרים טנור ובריטון ותזמורת או פחות תדיר,פסנתר. כותרתה המשנית היא A kilenc csodaszarvas - תשעת צבאי הפלאות (לפי תרגום העברי של הביטוי על ידי איתמר יעוז-קסט) או תשעת אילי הפלאות - מס. Sz 94 BB 100.
היא הולחנה בתקופת המשבר המורלי שהכה את הונגריה בשנות ה-1930.
היצירה נכתבה על ידי ברטוק בין יולי לספטמבר 1930 (לרבות בימי נופש באיטליה ושווייץ) ובוצעה לראשונה בשידור של בי בי סי בלונדון ב-25 במאי 1934 בתוכנית שכללה עוד שתי יצירות של ברטוק:"שתי דיוקנאות" והקונצ'רטו לפסנתר מס.2. בבכורה נינגה תזמורת רשות השידור הבריטית ו- "המקהלת Wireless Chorus של הבי.בי.סי. (כיום BBC Singers) בניצוחו של המנצח האוסטרלי איילמר בוסט עם הטנורי טרפור ג'ונס והבריטון פרנק פיליפס.

ב- 1936 בוצעה הקנטטה על ידי אותה תזמורת בניצוחו של אדריאן בולט. הבכורה ההונגרית נערכה בבודפשט ב-9 בנובמבר 1936 בהשתתפות התזמורת הפילהרמונית של בודפשט תחת שרביטו של ארנסט פון דוהנאני, הטנור אנדרה רסלר והבריטון אימרה פאלו.

מקורותיה 
על פי התוכנית המקורית הקנטטה נועדה להיות החלק הראשון בטרילוגיה או טטרלוגיה המבוססת על הפולקלור ועל המיתולוגיה של עמי אגן הקרפטים שחיו כאלף שנה תחת חסות ממלכת הונגריה על גלגוליה, וברטוק שאף לטפח דרכה יחסי אחווה והפריה הדדית ביניהם.

רק החלק הראשון של התוכנית הגדולה מומש, והוא מבוסס על בלדת עם רומנית מסוג "קולינדה". הקולינדות היו שירים פולחניים נוצרים, רבים מהם גם בעלי יסודות טרום -נוצריים שהיו נהוגים בפי ילדים ונערים ביום ההיפוך החורפי ובחג המולד.
ברטוק מצא בה דווקא מסר אמוני - כפי שאמר לידידו, המוזיקולוג בנצה סאבולצ'י "האני מאמין החשוב ביותר", כשאשר התכוון באמונה בטבע ובחופש.
מילות הקולינדה תורגמו להונגרית על ידי יוז'ף ארדיי ואחר כך על ידי ברטוק עצמו ובהמשך -לגרמנית - על ידי סאבולצ'י.

ברטוק קרא ליצירה קנטטה "פרופנה" - "חילונית" או יותר נכון, ה"לא כנסייתית" (מהמלים הלטיניות pro+fanum - "לפני המקדש" "מחוץ למקדש", "לא קדוש"
 כפי שנקראו גם כמה קנטטות של המלחנים הבארוקיים.
קנטטות שאינן "כנסייתיות" נכתבו בעבר על ידי יוהאן סבסטיאן באך ועל ידי מלחינים אחרים (כמו אלסנדרו סקרלטי, בנדטו מרצ'לו, אנטון ברוקנר ואחרים) וכן במאות ה-20 -21 (על ידי קרל אורף למשל).

ברטוק נודע בעניינו הרב בפולקלור, במיוחד באגן הקרפטים ומאוחר יותר, גם בעולם הערבי והוא הפך למומחה באתנומוזיקולוגיה. את הקולינדות הרומניות הראשונות הוא ליקט ב-1909. אחר כך ב-1910 בעיירת הולדתו, סניקולאו-מארה. ב-1913 אסף אותן באופן יותר שיטתי.
את שתי הקולינדות שנתנו לו השראה בקנטטה פרופנה ליקט ברטוק באפריל 1914 לפני מלחמת העולם הראשונה בכפרים הקטנים אֶרְדֶאִידֶץ' (Erdőidecs) (ברומנית: אידיצֶ'ל-פֶדוּרֶה, במחוז מורש - Idicel-Pădure, Mureș) ופֶלשֶאוֹרוֹסִי (Felsőoroszi) (ברומנית:Urisiu de Sus אוּרִיסִיוּ דֶה סוּס, במחוז מורש).
הנושא שלהן - הפיכת הבנים הציידים לאיילי פלא או "צבאי פלאות" - ניתן למצוא גם בשירי עם מקבילים בתרבות ההונגרית הנקראים "רֶגֶלֵש" regölés.

מבחינת מבנה וז'אנר, הקנטטות של יוהאן סבסטיאן באך שימשו כמודל רקע, אך בשפתה המוזיקלית ניתן לגלות את היסודות הבסיסיים המאפיינים את כל יצירתו של ברטוק בצורה מושלמת ומלוטשת. דגמים אחרים שיכלו לעמוד בפני המלחין הייתה הצורה הגדולה של סונאטה מבית הייצור של פרנץ ליסט והדרמות המוזיקליות בעלות התפתחות ברצף של ריכרד וגנר

הטקסט
הטקסט שברטוק השתמש בו הוא של שתי קולינדות רומניות המושרות בעונת חג המולד.
יש בהם תוכן שאינו קשור ישירות לנצרות ומעריכים שמקורו הוא טרום-נוצרי.
העלילה עוסקת באב שלימד את תשעת בניו היפים את סודות הציד. הם לא למדו שום עיסוק אחר ובילו את כל זמנם ביער. יום אחד, בזמן שהם צדו אייל גדול ויפהפה חצו גשר רדוף רוחות והפכו בעצמם לאיילים. האב לקח את רובהו ויצא לחפש את בניו הנעדרים. כשמצא את האיילים מתאספים סביב מעיין, הוא כרע על ברך אחת וכיוון אליהם את הרובה. האייל הגדול ביותר, בנו הבכור, התחתנן בפני אביו לא לירות; האב שזיהה את בנו באייל התחנן בפניהם לשוב הבייתה. אז ענה לו האייל שהם לעולם לא יוכלו לחזור הבייתה, מכיוון שקרניהם אינן יכולות לעבור דרך פתחי הדלתות . הם אינם יכולים עוד לשתות מכוסות אלא "רק ממעיינות קרירים" (בתרגום להונגרית: csak hűvōs forrássbol)
ברטוק תרגם את המלים להונגרית ושמר על נוסח בן שש הברות של השיר הרומני המקורי.

הסיפור עוסק באב שלימד את תשעת בניו רק איך לצוד; הם לא יודעים כלום על עבודה ומבלים את כל זמנם ביער. יום אחד, בזמן שהם צדים אייל גדול ויפהפה, הם חוצים גשר רדוף רוחות והופכים בעצמם לאיילים. האב לוקח את רובהו ויוצא לחפש את בניו הנעדרים. כשמצא את האיילים מתאספים סביב מעיין, הוא כורע על ברך אחת ומכוון. האייל הגדול ביותר, בנו הבכור, מתחנן בפני אביו לא לירות; האב, שמזהה את בנו באייל, מתחנן בפניהם לשוב הביתה. אז עונה האייל שהם לעולם לא יוכלו לחזור הביתה, מכיוון שקרניהם אינן יכולות לעבור דרך פתחי דלתות והם אינם יכולים עוד לשתות מכוסות. בתרגום לאנגלית שנוצר הרבה יותר מאוחר, ברטוק שומר על נוסח בן שש הברות של השיר הרומני המקורי.
ידידו של ברטוק, המוזיקולוג בנצה סאבולצ'י, תרגם את המלים לגרמנית.(תחת הכותרת Die Zauberhirsche).
בשנותץ ה-1940 הוא תרגם בעצמו את הטקסט באנגלית כפי התבטא, הייתה זו יצירתו הראשונה בחיים "כמשורר באנגלית". ב-1955 כתב רוברט שו תרגום חדש לאנגלית. הטקסט הרומני המקורי לא פורסם באף אחת מהגרסאות של היצירה.

המוזיקה
ה"קנטטה פרופנה" מחולקת לשלושה חלקים רציפים: החלק הראשון מתאר את הציד ואת הטרנספורמציה הקסומה, השני מספר על חיפושו של האב אחר בניו ואת מפגשו איתם, והשלישי חוזר על הסיפור כולו. המבנה הכללי של A–B–A מדגים את השימוש של ברטוק ב-"צורת הקשת".
הפרק הראשון
היצירה נפתחת בסולם עולה לא דיאטוני: D-E-F-G-A♭-B♭-C. סולם זה קובע היטב את המרכז הטונאלי של רה ומספק את המסגרת לחלק ניכר מהתוכן המלודי של הקנטטה. מיד לאחר פרק הפתיחה מופיעה פרפרזה על שתי התיבות הראשונות של מתאוס פסיון של יוהאן סבסטיאן באך.בארטוק אינו מסביר מדוע בחר לכלול ציטוט זה במה שהוא יצירה חילונית, אם כי חלק מהתאורטיקנים מאמינים שהיצירה מבוססת על הפסיון.
המקהלות נכנסות כמה תיבות מאוחר יותר, ובונות בהדרגה אשכולות דיאטוניים גדולים יותר ויותר, עד שהמנגינה האמיתית הראשונה מופיעה כאילו מתוך ערפל. שתי מקהלות שרות על תשעת הבנים שאינם יודעים דבר מלבד הציד.

הקטע השני ה-B של החלק הראשון, המסומן אלגרו מולטו, הוא פוגה המתארת את הציד ("פוגת הציד"). המוזיקה מודגשת על ידי צלילי תופים קרנות, בעוד הפזמון מתאר את הציידים הנודדים עמוק יותר ויותר אל תוך היער.
הקטע האחרון של הפרק הראשון מתחיל כאשר מוזיקת הציד דועכת; האווירה הופכת לפתע שקטה ומסתורית כשהציידים מגיעים לגשר הרדוף רוחות ואז עוברים טרנספורמציה.
מיתרי הנבל מעבירים זאת תוך יצירת אפקט מיוחד.

הפרק השני
הקטע הראשון של החלק השני מספר את חיפושו של האב אחר בניו. גרסה של נושא הפוגה, עכשיו אנדנטה, מספקת למקהלה את החומר המלודי כדי לספר את מסעו של האב אל הגשר רדוף הרוחות. כשהאב רואה תשעה איילים יפים במעיין, הוא מכוון את רובהו. המוזיקה הופכת לרועשת יותר ויותר עד שהאייל הגדול ביותר זועק. כאן מתחיל סולו הטנור, שהוא קולו של אייל המתחנן לאב לא לכוון את ילדיו ("Kedves édes apánk, ránk te sose célozz! - אבינו היקר,אל תכוון אף פעם אלינו!), שמא יצטרכו להרוג אותו. צלילי הנבל מקדימים כל דיבור של הבן תוך כאילו הגיע מסר מעולם אחר. בסגנון מקהלה יוונית, המקהלה מספרת על זיהויו של האב את בניו.

סולו הבריטון מתחיל לאחר מכן כאשר האב מתחנן בפני בניו לחזור הביתה ("Jöjjetek ti vélem a jó anayátokhoz... " בואו איתי אל אמכם הטובה") "הכל מוכן", הוא אומר, "הפנסים דולקים, השולחן ערוך, הגביעים מלאים ואמכם מתגעגעת". גם כאן המקהלה מכינה את תשובת האייל: "לעולם לא נוכל לחזור, קרנינו אינן יכולות לעבור דרך פתחי דלתות, רק לשוטט בחורשות היער". האב חוזר שוב ושוב: "אבל למה, למה?"
("ó mért, ó mért nem?") "אויה, לא, הם לעולם לא יוכלו לבוא." (de ók nem mennek nem, jaj, nem) מזמרת המקהלה ככל שהמוזיקה מתרככת והפרק השני מתקרב בשקט לסיומו.

הפרק השלישי
היצירה מסתיימת עם החזרה על הנרטיב על ידי שתי המקהלות. כשהמקהלה מסיימת את סיפורה מחדש, הטנור חוזר עם הד מקושט במליסמה נלהבת של המילים "ממעיינות טהורים בהרים" csak tiszta forrássbol. .היצירה מסתיימת כפי שהחלה, עם סולם עולה, אולם הפעם בצורה הפוכה של סולם הפתיחה,, הסולם האקוסטי שהמציא המלחין עשרים שנה קודם לכן.

דיסקוגרפיה
Deutsche Grammophon -1992
(יחד עם "הנסיך מעץ") - הוקלט על ידי התזמורת הסימפונית של שיקגו ומקהלתה בניצוח פייר בולז, הטנור ג'ון איילר, והבאס-בריטון ג'ון טומליסון

היצירה במדיה אמנותית אחרת

2000 - לסלו מרטון - פסל מזרקת תשעת צבאי הפלאות בכיכר קיראיהאגו בבודפשט, ברובע 12

סרט הונגרי בבימוי מיקלוש יאנצ'ו

קישורים חיצוניים
Symmetry in Béla Bartók's Cantata profana 2001

הטקסט של קנטטה פרופנה בהונגרית עם התרגום לאנגלית מאת רוברט שו באתר "ספרות וישגרד"
László Vikárius Sacru sau profan? Despre cantata lui Bartók Supliment, Observatorul cultural, nr 820-821 (562-563)  28 באפריל -11 במאי 2016

לקריאה נוספת
1939 Béla Bartók . Cantata Profana. New York: Boosey & Hawkes.
Kenneth Chalmers - Bela Bartok ,Phaidon Press Ltd, London 1995
 Bence Szabolcsi - A Concise History of Hungarian Music, Corvina Press, Budapest 1974 (בנצה סאבולצ'י - קיצור תולדות המוזיקה ההונגרית, בתרגום לאנגלית)

הערות שוליים

קטגוריה:בלה ברטוק
קטגוריה:קנטטות