כרוניקת נירנברג

ממוזער|תפיסת "דג אריה" – איור קטן מתוך עותק בלטינית. האות הגדולה האדומה  נעשתה בעט ודיו, ושרבוט נעשה בשוליים למטה.
ממוזער|200px|דף המתאר את העיר קונסטנטינופול, עם תוספת צביעה ידנית.
ממוזער|חיתוך עץ צבעוני של נוף עירוני של פירנצה.
ממוזער|200px|חיתוך עץ מ-1493 המתאר את שריפת היהודים במאה ה-14, כיום במוזיאון היהודי של שווייץ בבזל.
ממוזער|200px|עמוד מתוך מהדורה פיראטית של הכרוניקה משנת 1497.
כרוניקת נירנברג היא אנציקלופדיה מאוירת המורכבת מתיאורים היסטוריים עולמיים, כמו גם תיאורים המסופרים באמצעות פרפרזה של המקרא. הנושאים כוללים את ההיסטוריה האנושית ביחס לביבליה, יצורים מיתולוגיים מאוירים, ואת ההיסטוריה של ערים חשובות מהעת העתיקה. הכרוניקה הושלמה בשנת 1493, היא נכתבה במקור בלטינית על ידי הרטמן שדל, וגרסה בשפה הגרמנית תורגמה על ידי גאורג אלט (Georg Alt). זהו אחד הספרים המודפסים המוקדמים (אינקונבולום) המתועדים ביותר ואחד הראשונים ששילבו בהצלחה איורים וטקסט.

חוקרי ספרות לטינית מתייחסים אל הספר בשם Liber Chronicarum ("ספר דברי הימים"), שכן ביטוי זה מופיע במבוא של המהדורה הלטינית. דוברי אנגלית כינו אותו זה מכבר "כרוניקת נירנברג" על שם העיר בה פורסם. דוברי גרמנית מתייחסים אליו בשם Schedelsche Weltchronik ("ההיסטוריה העולמית של שדל") לכבוד מחברו.

 הפקה 
שני סוחרים מהעיר נירנברג, זבאלד שרייר (Sebald Schreyer, 1446–1503) וחתנו, סבסטיאן קמרמייסטר (Sebastian Kammermeister, 1446–1520), הזמינו את הגרסה הלטינית של הכרוניקה ב-29 בדצמבר 1491.
הם גם הזמינו את גאורג אלט (1450–1510), סופר באוצר של העיר נירנברג, לתרגם את החיבור לגרמנית. שתי המהדורות, הלטינית והגרמנית, הודפסו על ידי אנטון קוברגר  בנירנברג. חוזים נרשמו על ידי סופרים, נכרכו לכרכים והופקדו בארכיון העיר נירנברג. החוזה הראשון, מדצמבר 1491, ביסס את הקשר בין המאיירים לפטרונים. הציירים, מיכאל וולגמוט (Michael Wolgemut) ווילהלם פליידנוורף (Wilhelm Pleydenwurff), היו אמורים לספק את הסידור של הכרוניקה, לפקח על הפקת חיתוכי העץ ולשמור על העיצובים מפני פיראטיות. הפטרונים הסכימו לשלם מקדמה של 1,000 גולדן  עבור נייר, עלויות הדפסה, הפצה ומכירה של הספר. חוזה שני בין הפטרונים למדפיס נחתם במרץ 1492. הוא קבע תנאים לרכישת הנייר וניהול ההדפסה. הגלופות והאבטיפוס היו אמורים להיות להימסר בחזרה לפטרונים לאחר השלמת ההדפסה.

מחבר הטקסט, הרטמן שדל, היה רופא, הומניסט ואספן ספרים. הוא קיבל דוקטורט ברפואה בעיר פדובה בשנת 1466, ולאחר מכן התיישב בנירנברג כדי לעסוק ברפואה ולאסוף ספרים. על פי רשימת מלאי שנעשתה בשנת 1498, ספרייתו האישית של שדל הכילה 370 כתבי יד ו-670 ספרים מודפסים. המחבר השתמש בקטעים מהיצירות הקלאסיות והימי-ביניימיות באוסף שלו כדי לחבר את הטקסט של הכרוניקה. הוא לקח לעיתים רבות מכרוניקה הומניסטית אחרת, ה- Supplementum Chronicarum מאת האיטלקי ג'יאקומו פיליפו פורסטי  מהעיר ברגמו. ההערכה היא שכ-90% מהטקסט מורכבים מתוך חיבורים על מדעי הרוח, מדעים, פילוסופיה ותאולוגיה, בעוד שכ-10% מהכרוניקה הם יצירתו המקורית של שדל.

נירנברג הייתה אחת הערים הגדולות באימפריה הרומית הקדושה בשנות ה-90 של המאה ה-15, עם אוכלוסייה של בין 45,000 ל-50,000 תושבים. 35 משפחות אצולה הרכיבו את מועצת העיר. המועצה שלטה בכל היבטי פעילויות הדפוס והמלאכה, כולל גודלו של כל מקצוע וכן האיכות, הכמות והסוג של הסחורות שיוצרו. למרות שנשלטה על ידי אריסטוקרטיה שמרנית, נירנברג הייתה מרכז של ההומניזם בצפון אירופה . אנטון קוברגר, המדפיס של כרוניקת נירנברג, הדפיס את הספר ההומניסטי הראשון בנירנברג בשנת 1472. זבאלד שרייר, אחד מפטרוני הכרוניקה, הזמין ציורים מתוך המיתולוגיה הקלאסית לסלון הגדול של ביתו. הרטמן שדל, מחבר הכרוניקה, היה אספן נלהב של יצירות הרנסאנס האיטלקי וההומניזם הגרמני כאחד. הירונימוס מינצר , שסייע לשדל בכתיבת פרק הכרוניקה על גאוגרפיה, היה בין אנשי קבוצה זו, כמו גם אלברכט דירר ויוהאן וויליבלד פירקהיימר .

 פרסום 
הכרוניקה פורסמה לראשונה בלטינית ב-12 ביולי 1493 בעיר נירנברג. זמן קצר לאחר מכן פורסם תרגום לגרמנית ב-23 בדצמבר 1493. על פי ההערכות, פורסמו 1,400 עד 1,500 עותקים בלטינית ו-700 עד 1,000 עותקים בגרמנית. מסמך משנת 1509 מתעד כי 539 גרסאות לטיניות ו-60 גרסאות גרמניות לא נמכרו. כ-400 עותקים בלטינית ו-300 עותקים בגרמנית שרדו עד המאה ה-21. הם מפוזרים ברחבי העולם במוזיאונים ובאוספים. האיורים הגדולים יותר נמכרו גם בנפרד כהדפסים , לעיתים קרובות צבועים ביד בצבע מים. עותקים רבים של הספר צבועים, בדרגות שונות של מיומנות; היו בתי מלאכה שהתמחו בכך. הצביעה על חלק מהפריטים נוספה הרבה יותר מאוחר.

המוציא לאור והמדפיס היה אנטון קוברגר, הסנדק של אלברכט דירר, אשר בשנת לידתו של דירר, 1471, חדל לעסוק בצורפות והפך למדפיס ומוציא לאור. הוא הפך במהרה למוציא לאור המצליח ביותר בגרמניה, שבסופו של דבר היה הבעלים של 24 בתי דפוס ומשרדים רבים בגרמניה ומחוצה לה, מהעיר ליון ועד העיר בודה.

 תוכן 
כרוניקת נירנברג היא היסטוריה עולמית מאוירת, שבה התוכן מחולק לשבע תקופות:
 תקופה ראשונה: מבריאת העולם ועד המבול
 התקופה השנייה: עד לידתו של אברהם
 התקופה השלישית: עד דוד המלך
 התקופה הרביעית: עד גלות בבל
 התקופה החמישית: עד לידתו של ישו
 התקופה השישית: עד ימי כתיבת הכרוניקה (החלק הגדול ביותר)
 התקופה השביעית: תחזית על סוף העולם ויום הדין

 איורים 
בית המלאכה הגדול של מיכאל וולגמוט , האמן המוביל בנירנברג, סיפקה את 1,809 איורי חיתוך העץ חסרי התקדים (לפני הסרת כפילויות). סבסטיאן קמרמייסטר וזבאלד שרייר מימנו את ההדפסה בחוזה מיום 16 במרץ 1492, למרות שההכנות היו בעיצומן כבר מספר שנים. וולגמוט ובנו החורג וילהלם פליידנוורף הוזמנו לראשונה לספק את האיורים בשנת 1487–1488, וחוזה נוסף מיום 29 בדצמבר 1491 הזמין סידורי כתב יד של הטקסט והאיורים.

אלברכט דירר היה שוליה של וולגמוט בין השנים 1486–1489, ולכן ייתכן בהחלט שהשתתף בעיצוב חלק מהאיורים עבור בעלי המלאכה המומחים שחתכו את הגלופות, עליהם צויר העיצוב או הודבק ציור. בין השנים 1490–1494 דירר היה במסע. רישום של וולגמוט לתמונת השער המתוכננת של הספר, מתוארך לשנת 1490, נמצא במוזיאון הבריטי. ישנם מומחי אמנות הטוענים כי ביכולתם לזהות אילו חיתוכי עץ בכרוניקה עשויים להיות מיוחסים לדירר, אולם אין הסכמה רחבה. דירר עדיין לא השתמש במונוגרמה שלו, ואף אמן בסדנה של וולגמוט לא חתם על עבודתו בכרוניקה.

איורים תיארו ערים גדולות רבות באירופה ובמזרח הקרוב שמעולם לא אוירו קודם לכן. 645 חיתוכי עץ מקוריים שימשו לאיורים. כמו בספרים אחרים מאותה תקופה, רבים מחיתוכי העץ, המציגים ערים, קרבות או מלכים, שימשו יותר מפעם אחת בספר, כאשר רק תוויות הטקסט שונו. הספר גדול, 18 על 12 אינץ'. רק העיר נירנברג מקבלת איור בן שני עמודים ללא טקסט בגודל של כ-342 × 500 מ"מ. האיור של העיר ונציה מעובד מחיתוך עץ גדול בהרבה משנת 1486 מאת ארהרד רויוויך  בספר המסע המודפס המאויר הראשון, Sanctae Perigrinationes משנת 1486. מקור זה ואחרים שימשו היכן שהיה ניתן; במקרים שבהם לא היה מידע זמין, נעשה שימוש במספר תמונות מהמלאי, שנעשה בהן שימוש חוזר עד 11 פעמים. הנוף של העיר פירנצה עובד מתחריט מאת פרנצ'סקו רוסלי .

 מהדורות לא מורשות 
בשל הצלחתה ויוקרתה של כרוניקת נירנברג, הופיעה בשוק אחת המהדורות הפיראטיות הראשונות בקנה מידה גדול של הכרוניקה. האחראי לכך היה יוהאן שונספרגר (Johann Schönsperger, בערך 1455–1521), מדפיס שעבד באאוגסבורג והפיק מהדורות קטנות יותר של הכרוניקה בשנים 1496, 1497 ו-1500 בגרמנית, לטינית, ומהדורה שנייה בגרמנית.

 לקריאה נוספת 
 Duniway, David Cushing. "A Study of the Nuremberg Chronicle." The Papers of the Bibliographical Society of America 35, no. 1 (1941): 17–34.
 Wagner, Bettina. Worlds of Learning: The Library and World Chronicle of the Nuremberg Physician Hartmann Schedel (1440-1514). Munich: Allitera Verlag, 2015.

 קישורים חיצוניים 

 משתמש:Schedel/gallery בוויקישיתוף
 Schedel’sche Weltchronik, בוויקיטקסט בגרמנית
 מהדורה לטינית צבעונית ותרגום ראשון לאנגלית (והשוואה) באתר מכללת בלויט
 מהדורה מלאה צבעונית בגרמנית, מספריית הדוכסית אנה אמליה
 מהדורה לטינית צבעונית, מספריית מדינת בוואריה
 המהדורה הראשונה של כרוניקת נירנברג (1493), בספריית טריניטי קולג' דבלין
 מודלים בתלת-ממד של כרוניקת נירנברג מה-MAK (המוזיאון לאמנויות שימושיות, וינה): מודל של ספר סגור (כריכה); מודל של ספר פתוח
 Schedelsche Weltchronik, אוסף MAK

הערות שוליים

קטגוריה:מקרא משוכתב
קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
קטגוריה:כרוניקות
קטגוריה:ספרי היסטוריה