החייט (מורוני)

החייט (באיטלקית: Il sarto) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האיטלקי ג'ובאני בטיסטה מורוני, המתוארך לשנים 1565 - 1570. זהו דיוקן של אחד מבני משפחת מרינוני, אשר מזוהה במסורת כחייט העוסק במלאכתו במהלך יום עבודתו. הציור שמור בגלריה הלאומית בלונדון.La Mostra alla Carrara - Il Sarto del Moroni, che sarto non è (Tal Marinoni, uomo senza fronzoli), Prima Bergamo, 5 December 2015 (Italian)

 היסטוריה 
דיוקנאות של אישים ודמויות רמות מעלה באיטליה - סוחרים, אצילים ובני אצולה - היו תחום ההתמחות הייצוגי של האמן ג'ובאני בטיסטה מורוני, בין היתר בהשפעת טיציאן ולורנצו לוטו, ובהכשרה ציורית שקיבל אצל מורטו דה ברשיה.

זהות מזמין היצירה אינה ידועה. מקובל להניח כי הדמות המתוארת היא בן למשפחת מרינוני מדזנצאנו אל סריו, אשר ויתרו על סדנת הציור שלהם לטובת מעבר לוונציה ועיסוק במסחר בצמר.Moroni, il mistero del ricco sarto, Stilearte, 6 December 2015 (Italian) הדמות, המתוארת כאן בלבוש מהודר לכבוד האירוע, לא הייתה חייט, אלא סוחר פאנינה (בדי צמר הנמכרים לפי קטעים); הציור מתאר את חיתוך הבד, ולא את תפירת הבגד. איכות הבד הייתה בעלת חשיבות רבה בימי הביניים וברנסאנס, ולא הייתה נגישה לכל אדם. על כן, סוחר פאנינה היה אדם שלא נמנה עם המעמד האצילי, אך נהנה מרווחה כלכלית מסוימת. היה זה מרקו בושיני, שבחיבורו הספרותי מפת השיט הציורי (La carta del navegar pittoresco, משנת 1660), זיהה את הדמות כחייט. Maria Cristina GianLuca Bovenzi, Giovan Battista Moroni Il sarto, Cinisello balsamo, Silvana, 2015 (Italian)

 תיאור היצירה 
מורוני יצר ציורים רבים בעלי אופי דתי, אך נודע בעיקר בזכות דיוקנאותיו. החייט נחשב לאחת היצירות המייצגות ביותר של סגנונו האמנותי. מורוני היה בין הציירים הראשונים שתיארו דמויות בולטות מן הבורגנות האמידה, בניגוד למקובל בתקופתו, שהתמקד בציור אנשי אצולה מן המעמד הפיננסי או הכנסייתי בלבד.

הציור מציג דמות צעירה, בעלת זקן מרושל אך מטופח, על רקע חום, לבושה בהידור. הוא עוטה מכנסיים תפוחים ורחבים, בהתאם לאופנת זמנו, וז'אקט מסוג דאבלט שמתוכו מבצבצת גֻּרגֶּטָה לבנה (צווארון קפלים), הדומה לחפתים הלבנים הבולטים משרווליו.

החייט מתואר בעמידה, מביט מעט הצִדה, כשבידו מספריים, מרוכז בעבודתו שנראית כמופרעת באחת - כאילו נקרא לפתע, אולי על ידי הצייר עצמו. הוא מסיט את מבטו, מניח את המספריים על משטח העבודה, וברגע ובתנועה זו מנציח האמן את הסצנה באורח כמעט צילומי. בכבוד התנועה ובאמינות הדימוי, ביכולתו לייצג את רצינות המבט של אדם העוסק בעבודה אזרחית, אך כזו שמוענקת לה אותה דרגת עומק של מחשבה וריכוז המזוהה עם עיסוק ספרותי - זכה הציור לפרסומו הראוי.Il Sarto Giovanni Battista Moroni, Le Meraviglie dell'arte, 17 February 2016 (Italian)

 היסטוריית הבעלות 
הציור היה בבעלותה המקורית של משפחת גרימאני הוונציאנית, ועבר ממנה למשפחת פריצוני במאה ה-19, אז הפך לחלק מאוסף פרטי בארמון פריצוני, המשמש כיום כבניין העירייה של ברגמו. בשנת 1862 נרכש הציור על ידי צ'ארלס לוק איסטלייק, בעת שהגיע לאיטליה לרכוש יצירות אמנות עבור הגלריה הלאומית בלונדון בשנותיה הראשונות - מוסד שבו שמור הציור עד היום.

בשנת 2008 הוצג החייט במוזיאון הפראדו שבמדריד, במסגרת תערוכה שעסקה בדיוקנאות מתקופת הרנסאנס. בשנת 2015–2016 שב הציור לברגמו, והוצג בתערוכה זמנית באקדמיית קררה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו