בריה סלמין

אנדש בריה סלמין (בשוודית: Anders Börje Salming; 17 באפריל 1951 – 24 בנובמבר 2022) היה שחקן הוקי קרח שוודי. הוא היה מגן מקצועני ששיחק במשך 23 עונות, במועדונים ברינס, טורונטו מייפל ליפס, דטרויט רד וינגס ו-AIK. שיחק 16 עונות עם קבוצת טורונטו מייפל ליפס ובשנת 2016, מספר חולצתו 21 הוצא לגמלאות מתוך מחוות כבוד עבורו. סלמין מחזיק בכמה שיאים של קבוצת מייפל ליפס, בהם מרב אסיסטים לשחקן.

סלמין היה אחד השחקנים האירופיים הראשונים שהשפיעו על ליגת ההוקי הלאומית, ולעיתים קרובות נחשב כפורץ דרך. נבחר לשש נבחרות אולסטאר רצופות, שיחק במשחקי אולסטאר בשנים 1976, 1977 ו-1978, ובין היתר היה מועמד בכמה עונות לזכייה בגביע נוריס. בשנת 1996, שנת הכשירות הראשונה שלו, הפך סלמין לשחקן הראשון שנולד ואומן באירופה שהתקבל להיכל התהילה של ההוקי. בשנת 2017 מנתה ה-NHL את סלמין כאחד ממאה השחקנים הגדולים במאה השנים הראשונות של הליגה.

סלמין שיחק בתחרויות בינלאומיות עם נבחרת שוודיה וזכה במדליית כסף וארד באליפות העולם בהוקי קרח. הוא גם שיחק בשלושה גביעי קנדה ובאולימפיאדת החורף 1992. כהוקרה לקריירה הבינלאומית שלו, ב-1998 נכנס סלמין להיכל התהילה של ה-IIHF וב-2008 נבחר לנבחרת האולסטאר של המאה ב-IIHF.

ביולי 2022 אובחן סלמין כחולה בטרשת אמיוטרופית צידית (ALS). הוא מת ב-24 בנובמבר 2022, ימים לספורים לאחר שזכה בפרס, כאשר אשתו הודיעה בשמו שזאת תהיה ההופעה הפומבית האחרונה של המשפחה.

ביוגרפיה
סלמין נולד ב-17 באפריל 1951 בכפר סאלמי ששייך כיום לעיריית קירונה, על יד טרונטרסק ששייכת לקהילת יוקסיירבי. אביו ארלנד היה ממוצא סאמי ואמו קארין הייתה שוודית. לסבו מצד אביו אנדש ניקולאוס קראו בשם המשפחה "סארי", אך שינה אותו ל"סלמין" מתוך מחווה לכפר שהוא ואביו הקימו. אביו עבד ככורה ומת בתאונת כרייה בהיות סלמין בן 5. אחיו הגדול, והמודל לחיקוי בילדותו, סטיג סלמין, שיחק גם כן הוקי עבור קבוצת ברינס בין השנים 1968 ל-1981, והיה אלוף שוודיה שש פעמים. משפחת סלמין התגוררה קרוב לאולם החלקה על הקרח, בו החל בריה להחליק בגיל 6. בילדותו שיחק כדוריד.

סלמין הזדהה כבן סאמי ונכלל בפנקס הבחירות של סמטינגט (מפלגה סאמית). סלמין שיתף אנשים בחוויות ילדות לא פשוטות, כיצד חש בתור יליד בקירונה מולדתו, ותמך במאבק למען זכויות האדם של העמים הילידים. בעקבות מורשת הסאמי שלו, ענד סלמין לעיתים קרובות צמיד מסורתי מבדיל.

קריירת משחק
ליגות בשוודיה
סלמין שיחק עם קירונה בליגה השנייה בשוודיה בין השנים 1967 עד 1970 לפני שהצטרף לברינס בליגה הבכירה בין 1970 ל-1973, כאשר ברינס זכתה באליפויות הליגה ב-1971 וב-1972. הצלחת הקבוצה משכה את תשומת הלב של צופה טורונטו מייפל ליפס, גרי מקנמרה, שנשלח בתחילה לחקור על אינגה המרסטרם, אך התרשם יותר מסלמין לאחר שראה אותו משחק. המייפל ליפס החתימו את סלמין כשחקן חופשי ב-12 במאי 1973.

לאחר שעזב את ליגת ההוקי הלאומית, השלים סלמין את קריירת ההוקי המקצוענית שלו עם AIK ב-ליגת ההוקי השוודית. אחד היריבים איתם התמודד ב-AIK היה המגן הצעיר ניקלאס לידסטרם, אשר זיכה את סלמין בהשראתו על הקריירה שלו.

ליגת ההוקי הלאומית
סלמין ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NHL עם מייפל ליפס בתחילת עונת 1973/74 מול באפלו סייברס. לאחר ניצחון של 4–7, נבחר סלמין לשחקן הטוב ביותר במשחק. עד סוף העונה, צבר סלמין 39 נקודות.

לפני הגעתו של סלמין ל-NHL, רוב האמריקאים ראו בשחקני אירופה כרכרוכיים מכדי לשחק ב-NHL. ההוקי קרח בצפון אמריקה שוחק בסגנון פיזי יותר, על משטח קטן יותר וקרבות היו נפוצים במשחקים, בעוד שההוקי קרח באירופה שוחק במהירות ובמיומנות על משטח קרח גדול יותר. היו שהתייחסו לשחקנים משוודיה כ"תרנגולים שוודים". ההופעות החזקות של סלמין עזרו למגר לצמיתות את המוניטין הזה.

ב-4 בספטמבר 1986, סלמין הושעה על ידי ה-NHL לשמונה משחקים במהלך העונה הסדירה ונקנס על סך 500 דולר, מכיוון שצוטט בעיתון בטורונטו במאי, על שאמר שצרך קוקאין "לפני חמש, שש שנים, אבל כיום לא ואני מרגיש טוב שאמרתי לעצמי לא". הליגה השעתה אותו בתחילה למשך כל העונה, ולאחר מכן הפחיתה את השעיתו. ב-26 בנובמבר 1986, במהלך משחק בין ליפס לרד וינגס בדטרויט, סלמין הופל מול הרשת של קבוצתו וג'רארד גלנט מהרד וינגס חתך בטעות את פניו של סלמין עם להב מחליקו. הפציעה הצריכה ניתוח קוסמטי לפניו, שכלל יותר מ-200 תפרים.

ב-4 בינואר 1988, הפך סלמין לשחקן הראשון שנולד ואומן באירופה שהופיע ב-1,000 משחקי NHL בקריירה. כהוקרה על הישגו, ב-27 בינואר (במשחקו ה-1,011 של סלמין), קיבל סלמין במתנה מכונית שנסעה על הקרח על ידי הוריו וחברו אינגה המרסטרם בטקס מפתיע לפני המשחק, בהשראת טקס דומה שערכה פילדלפיה פליירס לביל ברבר.

ב-1989, לאחר 16 שנים עם טורונטו מייפל ליפס, הוא חתם כשחקן חופשי עם רד וינגס, עבורם שיחק עונה אחת ובכך חתם את הקריירה שלו ב-NHL.

ב-NHL, הוא שיחק 1,148 משחקי עונה סדירה (1,099 מהם עם ליפס) ו-81 משחקי פלייאוף וסך הכול הבקיע 150 שערים ו-637 אסיסטים. סלמין נבחר לנבחרת האולסטאר הראשונה ב-1977, ולנבחרת השנייה ב-1975, 1976, 1978, 1979 ו-1980. סלמין שיחק 16 עונות עם מייפל ליפס, וצבר 768 נקודות (148 שערים, 620 אסיסטים). שחקני טורונטו שונים כינו אותו 'המלך'.

קריירה בינלאומית
לסלמין הייתה קריירת בינלאומית ענפה. הוא שיחק עבור נבחרת שוודיה באליפויות עולם ב-1972 וב-1973 וזכה במדליית כסף ובמדליית ארד בהתאמה. כן השתתף בגביעי קנדה ב-1976, 1981 ו-1991 ואולימפיאדת החורף 1992. גביע קנדה 1976 נערך במייפל ליף גארדנס. שוודיה התמודדה מול נבחרת ארצות הברית בטורונטו ובאותו משחק זכה סלמין למחיאת כפיים בעמידה. מאוחר יותר הגיב, "לעולם לא אשכח את המשחק שלנו בטורונטו. האוהדים קיבלו אותי במחיאות כפיים סוערות במהלך ההקדמות. ייצגתי את המדינה שלי והאוהדים הקנדים מחאו לי כפיים. לפעמים להוקי אין מדינה." כהוקרה על הקריירה הבינלאומית שלו, נבחר סלמין לנבחרת האולסטאר של המאה ב-IIHF בשנת 2008; אחד מחמישה שחקנים שזכו לכבוד זה.

פרישה
ממוזער|175px|סלמין באולסטאר האגדות ב-2008 בטורונטו.
לאחר סיום קריירת המשחק שלו, השיק סלמין מותג תחתוני ספורט בעל שם. ב-2007, בגיל 56, הוא עמד בעירום בעודו מבצע תנוחות עבור 31 ציורים של אמן הגרפיטי השוודי יוהאן וטברי. עשרה מהציורים הוצגו בשוודיה, כאשר 21 הנותרים (תואמים למספר החולצה שלו) הוצגו בטורונטו.

חיים אישיים
בתחילת הקריירה שלו כשחקן בליפס, התגורר סלמין בשכונת היי פארק בטורונטו עם אשתו מרגיטה, שעבדה כמעצבת בגדי ילדים; מאוחר יותר הם התגרשו.

בשנת 2016, הוא התחתן עם פיה סלמין. לסלמין יש ארבעה ילדים: תרזה ואנדש מאשתו הראשונה מרגיטה, ורסמוס וביאנקה מבת זוגו לשעבר קטרינה. בתו ביאנקה סלמין היא אתלטית.

גילוי המחלה ומוות
בפברואר 2022, החל סלמין לחוות תנועות עווית יוצאות דופן בשריריו, אשר מאוחר יותר אילצו אותו לצאת בטרם עת ממשחק בוגרים במרץ. באמצע יולי, סלמין אובחן כחולה בטרשת אמיוטרופית צידית, הידועה בכינויה ALS או מחלת לו גריג. ב-10 באוגוסט, חשף סלמין בפומבי את אבחנת מחלתו על ידי הצהרה ששותפה באמצעות ארגון טורונטו מייפל ליפס. בעקבות גילוי מחלתו, פיתח סלמין דיכאון חמור. כשהופיע בפומבי ב-17 באוקטובר, לראשונה מאז אבחנתו, חשף סלמין שמצבו החמיר: הוא איבד את יכולת הדיבור, נכות שדרשה ממנו להשתמש במחשב לוח לתקשורת וכן נזקק לצינור האכלה.

ב-11 בנובמבר 2022, למרות מחלתו, הוא השתתף בטיול השנתי בטורונטו למשחק הפתיחה של היכל התהילה של מייפל ליפס, שם הוא לקח חלק ברגע רגשי לפני המשחק שבו חברו הוותיק דאריל סיטלר, עזר לו לנופף לעבר הקהל. בלילה שלאחר מכן, המייפל ליפס כיבדו את סלמין במשחקם מול ונקובר קנאקס, כולל טקס לפני המשחק שהוקדש לו. סלמין דמע בעת שהטיל את הדסקית בטקס העימות, כאשר ויליאם נילנדר מטורונטו ואוליבר אקמן-לאשון מוונקובר השתתפו בעימות; שניהם שחקנים שוודים. המייפל ליפס בחרו בהרכב התחלתי ייחודי של שישה שחקנים שוודים כדי לכבד את סלמין.

שבוע לאחר מכן, ב-17 בנובמבר 2022, סלמין נבחר לנבחרת הכוכבים של המאה וזכה בפרס הכבוד של ה-NHL בטקס בשוודיה. לאחר הטקס, אשתו של סלמין הודיעה שהאירוע יהיה ההופעה האחרונה של המשפחה.

שבוע לאחר מכן, ב-24 בנובמבר 2022, מת סלמין בגיל 71. ההודעה על מותו עלתה לכותרות לאומיות בקנדה ובשוודיה, כאשר מספר ארגונים, ספורטאים וידוענים העניקו מחווה לחייו. במשך שארית עונת 2022/23, חבשו המייפל ליפס טלאי כתף להנצחה לכבודו של סלמין, וכן תרמו מספר תרומות למחקר ALS. ב-30 בנובמבר 2022, נערך רגע של דומייה בסקושה-בנק ארנה כדי לכבד אותו במהלך משחק בו ביקרו סן חוזה שארקס אצל טורונטו מייפל ליפס. הלוויה פרטית נערכה בסקוגסקירקוגורדן ב-20 בדצמבר 2022. שלושה ימים קודם לכן נפטרה אימו קארין בגיל 95.

מורשת
שנה לאחר מותו, הוקם פרס האומץ ע"ש, המוענק לבוגרי NHL אירופאים שהשפיעו לטובה על הקהילה שלהם ומגלמים בצורה הטובה ביותר את מורשתו של סלמין. ניקלאס לידסטרם שהחשיב את סלמין כגיבורו האישי, זכה בגביע הראשון ב-16 בנובמבר 2023.

מותו בשל מחלתו, יחד עם מותו של כריס סנואו, עוזר מנכ"ל קלגרי פליימס, העניקו השראה לכל שבע קבוצות ה-NHL הקנדיות להילחם ביחד ב-ALS דרך קרן העל של ה-ALS.

קרן ALS
חודשיים לפני מותו, הוקמה קרן ALS על ידי סלמין ומשפחתו כדי לקדם מחקר מדעי רפואי ובכך להגביר את ההבנה בתחום ולשפר את הטיפול בטרשת האמיוטרופית הצידית (ALS). בכל אביב, הקרן מארחת את הגאלה "לילה לבריה" בברנס, מקום מפגש אייקוני בסטוקהולם.

פרסים והוקרה
ממוזער|סלמין מוצג בהיכל התהילה של ההוקי
בנובמבר 1996, הפך סלמין לשחקן השוודי הראשון שהתקבל להיכל התהילה של ההוקי. בשנת 2017, ה-NHL עצמה בחרה בסלמין כאחד מ-'100 השחקנים הגדולים ביותר' בתולדות הליגה.

ב-4 באוקטובר 2006, מספרו 21 של סלמין הוצג על ידי המייפל ליפס בטקס, יחד עם מספריהם של רד קלי והאפ דיי, לפני המשחק הראשון של הקבוצה בעונת 2006/07. ב-15 באוקטובר 2016, לציון עונת המאה של ארגון מייפל ליפס, מספר 21 של סלמין הופרש רשמית בטקס לפני המשחק, לצד שחקנים גדולים אחרים מקבוצות שונות שזכו באותו כבוד עבור מספרם בהתאמה.
 נבחר לנבחרת האולסטאר באליפות העולם בשנת 1973.
 נבחר לנבחרת האולסטאר השוודית ב-1973 ו-1989.
 נבחר לנבחרת האולסטאר הראשונה ב-NHL ב-1977.
 נבחר לנבחרת האולסטאר השנייה ב-1975, 1976, 1978, 1979 ו-1980.
 נבחר לנבחרת האולסטאר של גביע קנדה ב-1976.
 נבחר לנבחרת האולסטאר של המאה ב-IIHF ב-2008.
 נבחר לנבחרת האולסטאר השוודית של המאה ב-2022.
 זכה בפרס ויקינג (השחקן השוודי הטוב ביותר באמריקה) ב-1976, 1977 ו-1979.
 זכה בגביע מולסון ב-1974, 1977, 1978 ו-1980.Vi får minnas alla bra saker med Börje Svenska Dagbladet. Retrieved 26 November 2022.
 זכה בפרס ההומוניטרי של צ'רלי קונצ'ר ב-1982.
 זכה בפרס הכבוד ב-NHL ב-2022.
 שיחק עבור נבחרת NHL בגביע האתגר 1979.
 מועמד פעמיים על גביע נוריס, סיים בחמישייה המועדפים בהצבעות במשך שבע פעמים.
 התקבל להיכל התהילה של IIHF ב-1998.
 מספרו 21 הופרש על ידי טורונטו מייפל ליפס.
 מ'מאת השחקנים הגדולים ביותר' בתולדות ה-NHL.

שיאים
סלמין מחזיק בשישה שיאים בקריירה ובעונה בודדת עבור שחקן מייפל ליפס, כולל מרב השערים והנקודות בקריירה למגן, מרב האסיסטים בקריירה (כל עמדה), מרב האסיסטים בעונה למגן והקריירה הטובה ביותר בפלוס/מינוס.

הוא השחקן השוודי ראשון (והשחקן האירופאי השני, לאחר ולדיסלב טרטיאק) שהתקבל להיכל התהילה של ההוקי.

סטטיסטיקת קריירה
עונה סדירה ופלייאוף
עונה סדירה פלייאוף עונה קבוצה ליגה מש ש א נק דע מש ש א נק דע 1967/68 קירונה SWE II 8  —  —  —  — —  —  —  —  — 1968/69 קירונה SWE II 13  —  —  —  — —  —  —  —  — 1969/70 קירונה SWE II 16  5  —  5  — —  —  —  —  — 1970/71 ברינס SWE 14  0  5  5  6 13  2  1  3  16 1971/72 ברינס SWE 14  1  1  2  20 14  0  4  4  30 1972/73 ברינס SWE 14  2  3  5  20 12  3  1  4  24 1973/74 טורונטו מייפל ליפס NHL 76  5  34  39  48 4  0  1  1  4 1974/75 טורונטו מייפל ליפס NHL 60  12  25  37  34 7  0  4  4  6 1975/76 טורונטו מייפל ליפס NHL 78  16  41  57  70 10  3  4  7  9 1976/77 טורונטו מייפל ליפס NHL 76  12  66  78  46 9  3  6  9  6 1977/78 טורונטו מייפל ליפס NHL 80  16  60  76  70 6  2  2  4  6 1978/79 טורונטו מייפל ליפס NHL 78  17  56  73  76 6  0  1  1  8 1979/80 טורונטו מייפל ליפס NHL 74  19  52  71  94 3  1  1  2  2 1980/81 טורונטו מייפל ליפס NHL 72  5  61  66  154 3  0  2  2  4 1981/82 טורונטו מייפל ליפס NHL 69  12  44  56  170 —  —  —  —  — 1982/83 טורונטו מייפל ליפס NHL 69  7  38  45  104 4  1  4  5  10 1983/84 טורונטו מייפל ליפס NHL 68  5  38  43  92 —  —  —  —  — 1984/85 טורונטו מייפל ליפס NHL 73  6  33  39  76 —  —  —  —  — 1985/86 טורונטו מייפל ליפס NHL 41  7  15  22  48 10  1  6  7  14 1986/87 טורונטו מייפל ליפס NHL 56  4  16  20  42 13  0  3  3  14 1987/88 טורונטו מייפל ליפס NHL 66  2  24  26  82 6  1  3  4  8 1988/89 טורונטו מייפל ליפס NHL 63  3  17  20  86 —  —  —  —  — 1989/90 דטרויט רד וינגס NHL 49  2  17  19  52 —  —  —  —  — 1990/91 AIK SHL 36  4  9  13  46 —  —  —  —  — 1991/92 AIK SHL 38  6  14  20  98 3  0  2  2  6 1992/93 AIK SHL 6  1  0  1  10 —  —  —  —  —סה"כ ב-SWE 42  3  9  12  46 39  5  6  11  70סה"כ ב-NHL 1,148  150  637  787  1,344 81  12  37  49  91סה"כ ב-SHL 80  11  23  34  154 3  0  2  2  6

קריירה בינלאומית
 שנה נבחרת אירוע מש ש א נק דע 1968 שוודיה אליפות אירופה לנוער 5  1  0  1  4 1969 שוודיה אליפות אירופה לנוער 5  0  0  0  8 1972 שוודיה אליפות העולם 4  0  0  0  6 1973 שוודיה אליפות העולם 10  4  6  10  4 1976 שוודיה גביע קנדה 5  4  3  7  2 1981 שוודיה גביע קנדה 5  0  2  2  10 1989 שוודיה אליפות העולם 8  1  1  2  8 1991 שוודיה גביע קנדה 6  0  0  0  10 1992 שוודיה אולימפיאדה 8  4  3  7  4 סה"כ בנבחרת הנוער 10  1  0  1  12 סה"כ בנבחרת הבוגרת 46  13  15  28  48

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח שוודים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של ההוקי קרח
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1951
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2022