גן הירק בוואנזה, מבט מערבה

גן הירק בואנזה, מבט מערבה (בגרמנית: Der Nutzgarten in Wannsee nach Westen) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר מקס ליברמן, שנוצר בשנת 1921. היצירה מתארת את גן הירק שבווילה של האמן בשכונת ואנזה שבברלין, ומתמקדת במבט מערבה על ערוגות הפרחים והשבילים המטופחים. הציור מהווה אחת מן ההתבוננויות האינטימיות ביותר של ליברמן בגנו הפרטי, ומודגם בו שימוש באור חמים וטכניקת מכחול חופשית ואימפרסיוניסטית.

 רקע ותיאור 
לאחר שהקים את הוילה ואנזה וילה ליברמן בשנת 1909, הפכה זו למקום מגוריו העיקרי של ליברמן בעונות הקיץ, ולמקור השראה מרכזי ליצירתו המאוחרת. האמן תיאר את הווילה ואת הגן הסובב אותה כ"ורסאי הקטנה" (Klein-Versailles), והשקיע בעיצובו בשיתוף עם אלפרד ליכטוורק, מנהל הקונסטהאלה של המבורג. התכנון כלל שילוב חדשני באותה תקופה של גן פרחים, גן ורדים וגן ירק.

בציור זה, משלב ליברמן בין גישה גאומטרית־מבנית לבין סגנון אימפרסיוניסטי חופשי. שתי שורות שבילים מובילות את מבט הצופה לעבר שולי התמונה, ומסגרות את הקומפוזיציה. ערוגות הפרחים ועצי הגן מוצגים באמצעות משיחות מכחול חיות ומהירות בגוני ירוק, אוכרה, אדום וצהוב, היוצרים מראה דינמי ורווי אור.

דמות האישה הכורעת בגינה מוסיפה לתחושת האינטימיות ולתפיסת הגן כמרחב מעובד. האישה מייצגת את הפעולה האנושית של עיבוד וטיפוח, ובכך משתלבת ברעיון של טבע מבוית שבו מתקיימת אחדות בין אסתטיקה לבין שימושיות, במסגרת גאומטרית מתוכננת.

 סגנון והשפעות 
ליברמן ניכר בהשפעת האימפרסיוניזם לאורך הקריירה שלו, והשפעות אלה ניכרות גם ביצירה זו. טכניקת הציור, השימוש באור מקוטע והצבעוניות העזה מאזכרים את עבודותיהם של רנואר, קלוד מונה ואדואר מאנה. כמו קלוד מונה בגני ז'יברני, גם ליברמן שב והתבונן בגנו לאורך השנים האחרונות לחייו, וביטא בו גישה נועזת יותר מבחינה צורנית וצבעונית.

היסטוריון האמנות ינס אריק האוולד ציין כי בשנות ה־20 של המאה ה־20 ניכרת עלייה משמעותית בשימוש של ליברמן בצבעים עזים, תוך ויתור מסוים על אשליית העומק וריבוי השימוש בקומפוזיציות מקוטעות. לדבריו, ליברמן "הגביר את האפקט הצבעוני, צמצם את עומק החלל בתמונה, ולעיתים קרובות הציג קטעים בלבד, כמו שביל היוצא משדה הראייה של הצופה. השימוש בחתכים ובשברים, הקרבה הרבה למוטיב וההתמזגות בין הצורה לצבע מאפיינים את הגישה הרדיקלית שפיתח ליברמן בציורי הגן המאוחרים".

 תולדות הבעלות והצגה 
הציור נחתם על ידי האמן והוכתר בתאריך 1921. הוא היה שייך לר. פ. רקלבן מלנגנוודינגן, שרכש אותו בשנות ה־20 המאוחרות. לאחר פטירתו עבר הציור לבעלות הנוכחית סביב שנת 1975.

היצירה הוצגה בתערוכה "בגן של מקס ליברמן", שהתקיימה בין השנים 2004–2005 בקונסטהאלה של המבורג ובגלריה הלאומית של ברלין, תחת מס' 35 בקטלוג התערוכה.

הציור נמצא במצב טוב. הבד המקורי לא עבר ריפוד (unlined), ולא זוהו תיקונים תחת אור אולטרה־סגול. לפי הערכת הגלריה, צבעי הציור מדויקים, אך הגוונים הירוקים ניכרים כעשירים ומגוונים יותר במקור.

 ניתוח אמנותי נוסף 
ביצירה זו הצליח ליברמן לשלב בין תיאור גאומטרי של מבנה הגן לבין חירות צבעונית וסגנונית המושתתת על טכניקות אימפרסיוניסטיות. משיחות מכחול עבות בגוני אדום עז, כחול בהיר, ירוק, צהוב ולבן, מעידים על השפעתם של ציירים כמאנה, מונה וון גוך. החיבור בין הקומפוזיציה המאורגנת לבין טקסטורה עשירה וצבעוניות עזה מעניק ליצירה איכות של חוויה אישית רגשית בתוך סביבה טבעית מתוכננת.

 ביבליוגרפיה 

Matthias Eberle, Max Liebermann: Werkverzeichnis der Gemälde und Ölstudien, 1900–1935, München, 1996, vol. II, no. 1921/18, p. 1034.

Im Garten von Max Liebermann, קטלוג תערוכה, המבורג וברלין, 2004–2005.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20