המשבר בהאיטי (2018–היום)

המשבר המתמשך בתחומים הפוליטי, הכלכלי והחברתי בהאיטי בא לידי ביטוי בהפגנות שהחלו ב-7 ביולי 2018 בערים שונות במדינה, בתגובה להעלאת מחירי הדלק. עם הזמן, התרחבו ההפגנות וקריאות המפגינים כללו דרישה להתפטרותו של נשיא האיטי, ז'ובנל מואיז. בהנהגתו של איש האופוזיציה ז'אן-שארל מואיז (שאינו קרוב משפחתו), דרשו המפגינים להקים ממשלת מעבר, ליישם תוכניות חברתיות ולהעמיד לדין פקידים מושחתים. בין השנים 2019 ל-2021 נערכו הפגנות נרחבות בדרישה לסיום שלטונו של מואיז.

מואיז נבחר לנשיאות בבחירות שנערכו בנובמבר 2016, שבהן שיעור ההצבעה היה 21% בלבד. הבחירות הקודמות, שנערכו בשנת 2015, בוטלו בעקבות טענות לזיופים. הבחירות הללו נערכו לאחר שבחירות קודמות, שהתקיימו ב-2015, בוטלו בעקבות טענות להונאה.

במהלך כהונתו, המתיחות בין השלטון לאופוזיציה החריפה. ב-7 בפברואר 2021, לפי דיווחים שונים, ניסתה האופוזיציה לבצע הפיכה – ניסיון שכשל והוביל למעצרם של 23 בני אדם ולעימותים אלימים עם כוחות הביטחון.

כמה חודשים לאחר מכן, ב-7 ביולי 2021, התרחש אירוע דרמטי נוסף כשמואיז נרצח בביתו, ככל הנראה בידי קבוצה בת 28 שכירי חרב זרים. שלושה מהחשודים חוסלו במקום, 20 אחרים נעצרו, והמשטרה פתחה במצוד אחר חשודים נוספים, לרבות מארגני ההתנקשות.

בעקבות הרצח, מונה אריאל אנרי לראש ממשלת האיטי בפועל ב-20 ביולי 2021, בניסיון להשיב את היציבות הפוליטית למדינה.

בספטמבר 2022 פרצו הפגנות נוספות בעקבות עליית מחירי האנרגיה. פדרציה של כנופיות חסמה את הגישה למחסן הדלק המרכזי במדינה. בצירוף עם התפרצות של כולרה ורעב המוני, המשבר הביא את מועצת הביטחון של האומות המאוחדות להטיל סנקציות על ג'ימי שריזייה, אחד ממנהיגי הכנופיות המרכזיים במדינה.

במרץ 2024, לא שב ראש הממשלה אריאל אנרי להאיטי לאחר ביקור שנועד לגבש כוח שמירת שלום של משטרת קניה, שנועד לסייע במאבק באלימות הכנופיות במדינה. היעדרותו יצרה ריק שלטוני, שהובילה לכינוס פגישת חירום של קהילת מדינות הקריבים (קריקום) ב-11 במרץ. באותו היום, הודיע אנרי על כוונתו להתפטר, בעקבות לחץ כבד מצד המפגינים, הכנופיות והקהילה הבינלאומית. ההתפטרות צפויה להיכנס לתוקף עם הקמת ממשלת מעבר, שתמונה על ידי מועצת מעבר שהוקמה במיוחד למטרה זו.

מאז נסיגת כוחות האומות המאוחדות בשנת 2017, מילאו כנופיות את החלל השלטוני במדינה. חלק מהן זכו לתמיכה, מימון ואפילו יזמה ישירה מצד נשיא האיטי לשעבר מישל מרטלי, הידוע גם כזמר בעל האלבום Bandi légal משנת 2008, וכמי שקיים קשרים עם גורמים ימניים בקרב כוחות המשטרה.

בפברואר 2021 התחדש גל של הפגנות בהאיטי, בעקבות מחלוקת חריפה בנוגע לתוקף כהונתו של הנשיא ז'ובנל מואיז. המפגינים טענו כי כהונתו הגיעה לסיומה הרשמי ב-7 בפברואר אותה שנה, ודרשו את התפטרותו. מואיז, מצדו, טען כי על פי החוקה נשיא האיטי מכהן חמש שנים, וכי מאחר שנכנס לתפקידו רק בפברואר 2017 – לאחר עיכוב בבחירות – נותרה לו שנה נוספת בתפקיד.

הציבור הביע גם דאגה נרחבת מהיוזמה של מואיז לערוך משאל עם חוקתי בשנת 2021 – מהלך שנועד, על פי דיווחים, לבטל את ההגבלה על כהונות נשיאותיות רצופות ולאפשר לו להתמודד שוב.

בשנים 2017 עד 2021, על רקע שיתוק בזירה הפוליטית, שותקה למעשה גם מערכת המינהל הציבורי בשל מחסור חמור במימון, ואילו מערכת המשפט התפוררה כמעט לחלוטין. את החלל שנוצר תפסו כנופיות חמושות, שרכשו השפעה פוליטית באמצעות קשרים עם פוליטיקאים משתפי פעולה, והשתלטו על מוקדי כוח כלכליים בתמיכת גורמים מהאליטה העסקית – תוך שימוש בסחיטות, חטיפות ואף מעשי רצח.

 היסטוריה (2018–2019) 
 מחאות 2018 
במרץ 2018, כאשר ונצואלה הפסיקה לספק נפט להאיטי, נוצרו במדינה מחסורי דלק. ביולי אותה שנה, עם הסרת הסובסידיות הממשלתיות, זינקו מחירי הקרוסין ביותר מ-50%, יחד עם עליות דומות במחירי דלקים מאובנים אחרים. העלאות מס אלה על בנזין, סולר וקרוסין, שהחלו ב-7 ביולי 2018, הובילו את תושבי האיטי לצאת להפגנות ברחבי המדינה. חברות תעופה אמריקאיות ביטלו טיסות מהאיטי ואליה. בעקבות הלחץ הציבורי, נסוגה הממשלה מהעלאות המס, והנשיא קיבל את התפטרותו של ראש הממשלה חסר הניסיון, ז'אק גי לפונטן, ב-14 ביולי 2018. כחודש לאחר מכן מונה ז'אן-אנרי סיאן לראש הממשלה.

באמצע אוגוסט 2018, פרסם ז'ילבר מירמבו הבן, אזרח האיטי-קנדי, ציוץ שבו נראתה תמונתו כשעיניו מכוסות והוא מחזיק שלט קרטון עם הכיתוב "Kot kòb PetwoKaribe a ?" ("לאן נעלם הכסף פטרוקריב?"). זמן קצר לאחר מכן החלה התגית petrocaribechallenge# להתפשט ברשתות החברתיות. לפי שירון רוברטס, מסרים אלה נועדו בתחילה להעביר לקהילה הבינלאומית את המסר כי מתרחש ניסיון לשינוי שלטוני בהאיטי. התקשורת המקומית במדינה הפיצה את התגית גם מעבר לרשת, ובכך הגבירה את הדהוד המסר בקרב הציבור המקומי.

 מחאות 2019 
בפברואר 2019 פרצו בהאיטי מחאות רחבות היקף בעקבות פרסום דו"ח בית המשפט לביקורת החשבונות בחקירת פרשת פטרוקריב, שהצביע על חשדות לניהול כושל ושחיתות בכספי המדינה. משבר כלכלי חריף, שכלל אינפלציה גבוהה ועלייה ביוקר המחיה, חיזק את זעמם של המוחים כלפי השלטון.

ב־7 בפברואר החריפו המוחים את העימותים: כלי רכב הובערו ונגרם נזק לתשתיות עירוניות, במסגרת תסיסה נגד האליטות הכלכליות והשלטון הנוכחי. למחרת, ב־8 בפברואר, הודיעו ראשי פטיון-וויל ופורט-או-פרנס על ביטול אירועי קדם־קרנבל מחשש לביטחון הציבור ולמתיחות ברחובות.

ב־9 בפברואר התפתחו עימותים בין מפגינים לכוחות המשטרה, שכללו יידוי אבנים לעבר מעונו של הנשיא ז'ובנל מואיז, בתגובה לדיווחים על תקיפה לכאורה של מקורב הנשיא כלפי אזרחית וכלי רכבה. ב־12 בפברואר הציתו המוחים שוק פופולרי וביזזו חנויות, ואף סייעו בהברחת 78 אסירים מבית הכלא באקין, תקרית שהחריפה את תחושת הכאוס והאי־יציבות.

במקביל נבזז בניין הקונסוליות של איטליה ופרו בפורט־או־פרנס: סימני ירי ונזקים לתכולה הראו עד כמה האלימות התפשטה גם למוסדות זרים ולסמלים דיפלומטיים. ב־14 בפברואר נשא הנשיא מואיז נאום טלוויזיוני שבו הדגיש כי לא יתפטר וכי לא "ימסור את המדינה לכנופיות חמושות וסוחרי סמים", קרא לדיאלוג והצהיר על נחישותו להמשיך בתפקיד.

המחאות פגעו בתפקוד היומיומי: עסקים ובתי ספר נסגרו, דרכים נחסמו במחסומים בוערים ועימותים עם המשטרה המשיכו, בעוד מאמצי הפשרה לא הצליחו להביא לפתרון מיידי למשבר הכלכלי־חברתי. גל המחאות עורר דיון נרחב על כישלון המוסדות והצורך ברפורמות מבניות, והעמיק את חוסר האמון בניהול המדינה ובתהליכי הבחירות העתידיים.

 היסטוריה (2019–2022) 
 2019 
 מרץ 
שלושה ימים לאחר שהבית התחתון של הפרלמנט בהאיטי העביר הצעת אי-אמון נגד ממשלתו של ראש הממשלה ז'אן-אנרי סאנט ב-18 במרץ 2019, מינה הנשיא ז'ובנל מואיז את ז'אן-מישל לאפן לראש ממשלה זמני. עד נובמבר 2019, מינויו לא אושר בפרלמנט. בשל המבוי הסתום, נבלמה העברת סיוע חוץ בהיקף של מאות מיליוני דולרים, מאחר שממשל מתפקד היה תנאי מוקדם לקבלתו.

 יוני 
במהלך מחאות ב-10 ביוני, נורה למוות העיתונאי רוספיד פטיון בתוך רכבו בדרכו חזרה מ"רדיו סאן פן" בפורט-או-פרנס, לאחר שביקר את הממשלה בשידורו האחרון.

 אוקטובר 
ב-4 באוקטובר 2019 התרחשו הפגנות המוניות ברחבי האיטי. ראש עיריית פורט-או-פרנס הביע תמיכה בדרישת המפגינים להתפטרותו של הנשיא ז'ובנל מואיז. יומיים קודם לכן שלחה האופוזיציה מכתב למזכ"ל האומות המאוחדות, ובו גינתה את מעורבותו של מואיז בפרשת "פטרוקריב" ובטבח שהתרחש בשכונת לה סאלין.

ליאונל טרוייו, כותב בעיתון "L'Humanité", כתב כי "גם בלי להיגרר לתיאוריות קונספירציה, יש משהו מדאיג בשתיקת הקהילה הבינלאומית לנוכח המצב בהאיטי".

ב-11 באוקטובר נמצאה גופתו של העיתונאי נהמי ז'וזף בתא המטען של רכבו בעיר מירבלה. כשבוע לאחר מכן, ב-22 באוקטובר, נערכה בבירה הפגנת ענק שבה השתתפו אלפי מאמינים קתולים. הארכיבישוף מקס לרוי מסידור קרא להנהגה "להקשיב לעם שאינו יכול לשאת עוד את המציאות הזו".

משבר האנרגיה, החסימות בכבישים והמהומות גרמו לפגיעה קשה בענף התיירות ולהשבתת בתי מלון רבים, בהם "בסט ווסטרן פרמייר" שבפטיון-ויל ומלון "מונט ז'ולי" בעיר קפ-האיטיין.

ב-27 באוקטובר נהרגו שני בני אדם במהלך הפגנות בבירה. באותו יום הפגינו גם שוטרים רעולי פנים, במחאה על שכר נמוך והיעדר ביטוח בריאות.

אף על פי שהחוקה קובעת כי יש לקיים בחירות לפרלמנט באוקטובר 2019, אלו לא התקיימו. לפי נתוני האו"ם, מאז אמצע ספטמבר נהרגו לפחות 42 בני אדם ו-86 נוספים נפצעו.

 נובמבר 
ממוזער|300x300 פיקסלים|שגרירת ארצות הברית באו"ם קלי קרפט ונשיא ז'ובנל מואיז נפגשו בנובמבר 2019 כדי לדון בדרכים ליישום פתרון בהסכמה למשבר הפוליטי בהאיטי
המונח "פיי לוק" ("נעילת המדינה" בקריאולית האיטית) תיאר את המציאות בנובמבר 2019, לאחר חודשיים וחצי של שיתוק כללי, בהם נסגרו מוסדות חינוך, מערכת המשפט, עסקים ושירותים ציבוריים.

 דצמבר 
למרות מחסומים וירי, מוסדות חינוך במדינה החלו להיפתח מחדש בדצמבר.

ב-6 בדצמבר ביקר בהאיטי סגן מזכיר המדינה של ארצות הברית לעניינים פוליטיים, דייוויד הייל, בעקבות ביקור קודם של שגרירת ארצות הברית באו"ם, קלי קרפט. הייל נפגש עם הנשיא ועם מנהיגי אופוזיציה, בהם פנמי לאוואלאס ופוסיון-מאשה קונטרה, שסירבו לשתף פעולה עם הנשיא.

ב-10 בדצמבר, החלה ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית שימועים בנושא האיטי, ביוזמת פרדריקה וילסון. במהלך השימוע, ביקרה מקסין ווטרס בחריפות את התמיכה האמריקאית בנשיא מואיז. נציגי מחלקת המדינה ו-USAID נעדרו מהדיון.

 פעולות 2019 
 ממשלת מואיז 
במהלך 2019 קרא הנשיא ז'ובנל מואיז לאופוזיציה לדיאלוג של שלום וטען כי "בעיות המדינה אינן רק פוליטיות. הבעיות של המדינה הן חברתיות, כלכליות ופוליטיות," בעוד שהמשטרה הלאומית הזהירה כי "אנשים זדוניים" מנצלים את ההפגנות כדי לעורר מהומות ולהפר סדר ציבורי. האופוזיציה, בראשות ג’אן-שרל מואיז ודמויות נוספות, דחתה את הצעות הדיאלוג, ארגנה שביתות כלל-ארציות ותבעה את התפטרותו של מואיז תוך שמציעה ממשלת מעבר אם לא ייענה לכך. מצב זה יצר עקביות פוליטית רעועה שכללה חילופי ראשי ממשלה שלא אושרו בפרלמנט, השעיית סיוע בינלאומי בשל היעדר ממשלה מאושרת, והתגברות תסכול הציבור בעקבות מחקרים וחשדות לשימוש לרעה בכספי PetroCaribe ולשחיתות נוספת במנגנונים השלטוניים. תקריות נוספות כללו מעצר קבוצה של שומרים זרים בתחילת 2019 בחשד לתכנון שנועד להגן על גורמים פוליטיים, מה שהעמיק את החשדות לשימוש בכוח חיצוני במאבקי הכוח הפוליטיים. בסך הכל, משבר זה סימן הרעה משמעותית במצב הכלכלי והפוליטי של האיטי, כשאחד מהגורמים המרכזיים היה הקושי לשלב בין משבר ציבורי-חברתי עמוק לבין משא ומתן פוליטי תקין בתוך מוסדות שהיו פגיעים ושיתקו לעיתים קרובות פעולות ממשלתיות קריטיות.

 האופוזיציה 
את האופוזיציה הוביל ז'אן-שארל מואיז. היא סירבה להצעות לדיאלוג עם הנשיא, דרשה את התפטרותו, ואף ארגנה שביתה כללית לאומית בניסיון להביא לפרישתו מהתפקיד. יחד עם מחוקקי אופוזיציה נוספים, מואיז קרא להקמת ממשלת מעבר שתחליף את מואיז בתפקיד: "אם ז'ובנל מואיז לא יסכים להתפטר, אנו נמנה נשיא זמני בתוך ימים ספורים."

 מעצר של שכירי חרב זרים 
ב-18 בפברואר 2019 דיווח העיתון ההאיטיאני לה נובליסט כי בעיר פורט-או-פרנס נעצרו שבעה זרים ואזרח האיטי, לאחר שברכבם נמצאו רובים, אקדחים, רחפנים וטלפונים לווייניים – כאשר הרכב עצמו היה ללא לוחיות זיהוי. שר החוץ של האיטי, בוקשיט אדמונד, מסר כי בין העצורים נמנו חמישה אזרחים אמריקאים. עורך העיתון "ליברטה" דיווח כי הקבוצה כללה שני חיילים לשעבר של חיל הנחתים של ארצות הברית, עובד לשעבר בחברת בלאקווטר, ושני שכירי חרב ממוצא סרבי שהתגוררו בארצות הברית. על פי הדיווח, הקבוצה נשכרה לשמש כאבטחה לראש רשות הלוטו הלאומי לשעבר, שהיה מעורב בהעברת 80 מיליון דולר מקרן "פטרוקריב" – קרן שנוהלה במשותף בידי נשיא האיטי, ראש הממשלה ונשיא הבנק המרכזי – לחשבון בנק שנמצא בשליטתו הבלעדית של הנשיא.

 היסטוריה (2020–2022) 
 מחאות 2020 
בספטמבר ואוקטובר 2020 נערכו מחאות נוספות ברחבי האיטי, במחאה על תחושת אוזלת היד של הממשלה בטיפול במשבר הכלכלי שפרץ בעקבות מגפת הקורונה בהאיטי, ובמיוחד בשל חוסר התמיכה הכלכלית באזרחים שאיבדו את עבודתם עקב הסגר. מאחר שלא התקיימו בחירות לפרלמנט, שלט הנשיא ז'ובנל מואיז באמצעות צווים נשיאותיים.

במקביל, שוטרי המשטרה הלאומית קיימו הפגנות בדרישה לשיפור תנאי שכרם ועבודתם. בחודש פברואר, התפתח עימות חמוש בין שוטרים לבין חיילים האיטיים מחוץ לארמון הלאומי בעת מחאת שוטרים. בתחילת השנה, דו"ח של האו"ם קבע כי המשטרה מושחתת ואינה מצליחה להגן על הציבור.

ב-4 בדצמבר 2020, קיימה המשטרה הלאומית את המבצע הראשון שלה תחת מפקדה החדש, לאון שארל, בשכונת ווילאז' דה דיו שבפורט-או-פרנס, במטרה לדכא את כנופיית "בסיס חמש השניות" באמצעות טנקים. בעוד שראש המשטרה טען להצלחת המבצע, עדי ראייה הטילו ספק בכך.

 מחאות 2021 
 ינואר 
ב־14 בינואר 2021 התקיימו הפגנות המוניות בערים פורט-או-פרנס, קאפ האיטיין, ז'קמל, סן-מארק וגונאייב נגד הנשיא ז'ובנל מואיז. רוב ההפגנות התנהלו בדרכי שלום, אך דווח גם על מקרי אלימות בודדים. ב־20 בינואר, מאות הפגינו שוב בפורט-או-פרנס ובקאפ האיטיין בדרישה להתפטרותו של מואיז. אישה אחת נפצעה מכדורי גומי, וכמה מפגינים נוספים נפצעו. ב־28 בינואר, עיתונאים, מחוקקים, שוטרים, גמלאים, שוטרים לשעבר ושופטים לזכויות אדם הובילו הפגנות במחאה על הפרות זכויות אדם, אלימות משטרתית ודיכוי של מפגינים. הם קראו: "כשהם לא משלמים להם, אנחנו אלה שהם קוראים להם!"

 פברואר 
ב־7 בפברואר 2021 ניסו מתנגדי הנשיא מואיז לבצע לכאורה הפיכה על רקע טענות כי מנדט הנשיאות שלו הסתיים חמש שנים לאחר תום כהונתו של מישל מרטלי – כלומר ב־7 בפברואר 2016 – למרות העובדה שמואיז הושבע לתפקיד רק בשנת 2017. מואיז טען כי היה יעד לניסיון התנקשות והורה על מעצרם של 23 איש, בהם שלושה שופטי בית המשפט העליון. במהלך חודש פברואר התרחשו עימותים בין מפגינים לכוחות הביטחון בפורט-או-פרנס, ובז'קמל. ב־25 בפברואר נהרגו לפחות 25 בני אדם ונפצעו רבים נוספים במהלך בריחה מבית הכלא קרואה-דה-בוקה, שבמהלכה נמלט מנהיג הכנופיה ארנל ז'וזף. ז'וזף נורה למוות מאוחר יותר בעיר ל'אסטרה.

 מרץ 
ב־7 וב־9 במרץ הפגינו אלפי אזרחים האיטיים, בהם רופאים ועורכי דין, בדרכי שלום בפורט-או-פרנס, תחת ההאשטאג #FreeOurCountry, בדרישה להתפטרות הנשיא מואיז וראש הממשלה ז'וזף ז'וט, וכן לנקיטת צעדים נגד חטיפות. ב־15 במרץ, תחת ההאשטאג "FreeHaiti", נערכו הפגנות מחאה בעקבות רציחתם של ארבעה שוטרים בכפר בפורט-או-פרנס, נגד שחיתות ושלטון כנופיות חמושות בערים. ב־17 במרץ, מיליציית "פנטום 509" ביצעה פריצה לבית כלא במטרה לשחרר ארבעה שוטרים שנעצרו. בסוף החודש התמקדו ההפגנות במשאל העם על תיקון החוקה, שתוכנן ל־27 ביוני, לפני קיום בחירות לפרלמנט, מקומיות ונשיאותיות שתוכננו לסתיו.

 אפריל 
באפריל הקיפו מפגינים את הארמון הנשיאותי שבע פעמים, וציירו סמלים של וודו בגיר על הקרקע, כמחאה סמלית שנועדה לשחרר את המדינה ממכת החטיפות בידי כנופיות. ההפגנה נתקלה בירי גז מדמיע על ידי כוחות המשטרה.

 יולי: רצח ז'ובנל מואיז 
ב־7 ביולי 2021 נרצח הנשיא ז'ובנל מואיז, ככל הנראה בידי קבוצה של 28 שכירי חרב זרים. מאוחר יותר באותו יום חיסלה יחידת האבטחה הכללית של הארמון הלאומי (USGPN) שלושה מהחשודים בהתנקשות ועצרה 20 נוספים. ב־20 ביולי מונה אריאל אנרי לראש ממשלת האיטי. בספטמבר 2021 פיטר אנרי תובע שתכנן לחקור אותו בנוגע לרישום שיחות טלפון, שלטענתו לא קיבל, שעות לאחר ההתנקשות מז'וזף פליקס באדיו, החשוד במעורבות ברצח.

ב־19 באוקטובר 2023 נעצר באדיו על ידי משטרת האיטי בקשר לרצח. בשנת 2023, הסנאטור ההאיטי לשעבר ז'וזף ז'ואל ז'ון, שקיווה להפוך לנשיא, קצין צבא קולומביאני בדימוס ז'רמן אלחנדרו ריברה גרסיה, איש העסקים ההאיטי רודולף ז'אר, וב־2024 גם מודיע לשעבר של המנהל לאכיפת הסמים, ז'וזף וינסנט – כולם נידונו למאסר עולם בבית משפט במיאמי בגין מעורבותם ברצח.

בפברואר 2024, השופט החמישי שמונה לחקור את ההתנקשות האשים את אלמנתו של מואיז, מרטין, ואת ראש הממשלה לשעבר קלוד ז'וזף בקשירת קשר לרצח, בין היתר על בסיס עדותו של באדיו. ז'וזף טען כי אריאל אנרי "מנשל את מערכת המשפט ההאיטית" וכי ההאשמות נגדו ונגד מרטין מואיז מונעות ממניעים פוליטיים. במקביל, ראש המשטרה לשעבר לאון שארל הואשם ברצח ובניסיון לרצח.

 היסטוריה (מאז 2023) 
 מלחמת הכנופיות 
ממוזער|עימותים בין 2023 ל־2024
בשנת 2023 המשיך מצבה של האיטי להידרדר, כאשר נבחרי הציבור האחרונים שנותרו בתפקידם הדמוקרטי סיימו את כהונתם, והמדינה נותרה ללא ממשל נבחר. ארבעה שוטרים נהרגו על ידי כנופיית ויטלום אינוסנט בפטיון-וויל, ושבעה נוספים על ידי כנופיית סאוויין ב־25 בינואר בליאנקור, מה שהוביל שוטרים זועמים לתקוף את מעונו של ראש הממשלה אריאל הנרי. המהומות שככו לאחר מספר ימים. ב־6 בפברואר הודיעה קנדה כי תבצע טיסות מעקב בשמי האיטי לצורך ניטור המצב במדינה. לפי מסמכים אמריקניים שהודלפו בסוף פברואר, קבוצת וגנר הביעה עניין לבחון אפשרויות להתערבות בהאיטי.

סדרת קרבות בין כנופיות בתחילת מרץ גרמה למותם של 208 בני אדם, וחלה עלייה של 72% במספר החטיפות בהשוואה לרבעון הראשון של השנה הקודמת. רופאים, עורכי דין ובעלי מקצועות חופשיים אחרים נחטפו ונכלאו תמורת כופר. בין הדוגמאות: ז'אן-דיקנס ואביגייל טוסן, זוג אזרחים אמריקנים ממוצא האיטי שנחטף ב־18 במרץ ושוחרר לאחר זמן מה, רובר דני, מנכ"ל ערוץ הטלוויזיה קנאל בלו, שנחטף ב־11 באפריל, והרולד מרזוקה, סגן הקונסול של סנט קיטס ונוויס ומנכ"ל Haiti Plastics, שנחטף ב־15 באפריל. קורבנות רבים נרצחו כאשר דרישות הכופר לא מולאו, והדבר גרם לכך שאזרחים בעלי אמצעים נמלטו מהמדינה, מה שפגע עוד יותר ביכולת לשקם אותה. האלימות נמשכה גם באפריל, כאשר שלושה שוטרים נהרגו ב־9 בחודש במארב של כנופיית טי מקאק בשכונת תומסין. 13 חברי כנופיה הוצתו חיים על ידי המון בעת שהוחזקו במעצר על ידי המשטרה.

 2024 
דו"ח של האו"ם שפורסם ב־15 בינואר ציין כי בשנה הקודמת דווחו 2,490 מקרים של חטיפה ו־4,789 רציחות. ב־1 בפברואר, ג'ולי ז'רמין, מנהיג כנופיית 400 מאווזו, הודה באשמה בבית המשפט הפדרלי בארצות הברית בהברחת נשק כגון AK-47, AR-15, רובה M4, רובה M1A ורובה במקלע קליבר 0.50, שתואר על ידי ה־ATF כנשק צבאי, להאיטי, בעודו מנהל את המבצע מתוך בית כלא בהאיטי.

ב־13 במרץ נחטף הבלוגר האמריקאי אדיסון פייר מאלוף על ידי כנופיית 400 מאווזו, לאחר שהתעלם מההמלצות של מחלקת המדינה האמריקאית לא לנסוע להאיטי וניסה לראיין את ג'ימי שריזייה. מאלוף האשים שוטרים מושחתים במארב שהוביל ל־17 ימי שבי ולתשלום כופר בסך 50,000 דולר, שלטענתו הבטיח את שחרורו. לפי דברי אביו של מאלוף, שהעביר את הכופר, לחץ שהפעיל שריזייה על מנהיגת הכנופיה נמו סאנז'ו (שפירוש שמה: "מות ללא יום") סייע להבטיח את שחרורו.

 הדחת אריאל אנרי 
החל בינואר 2024, לאחר שחרורו מבית כלא בארצות הברית, הוביל הסנאטור לשעבר גאי פיליפ בתמיכת המיליציה המשוריינת הפגנות אזרחיות בדרישה להתפטרותו של ראש הממשלה אריאל אנרי.

ב־26 בינואר עצר שופט מבית המשפט העליון בקניה את פריסת שומרי השלום הקנייתים להאיטי, בטענה כי למועצה לביטחון לאומי אין סמכות לשלוח כוח משטרה לחו"ל. ממשלת קניה הודיעה שתערער על ההחלטה ושקלה דרכים לעקוף את הפסיקה.

ב־25 בפברואר 2024 נטל מישל פטריק בואוור את המנהיגות הזמנית של ממשלת האיטי, בזמן שראש הממשלה אנרי נסע לקניה לנהל משא ומתן על פריסת כוחות משטרה קנייתיים.

ב־29 בפברואר פרץ גל אלימות שבו נורו שירים בנמל התעופה הראשי, נבזזו עסקים רבים באזור, ושתי תחנות משטרה נפלו לשליטת הכנופיות, מה שהצית ספקולציות על ברית זמנית בין כנופיות יריבות להפלת הממשלה. מנהיג הכנופיה ג'ימי שריזייה פרסם סרטון שבו טען שמטרת המבצע היא למנוע מאנרי לשוב להאיטי, תוך שהוא מתבסס על תמיכת כנופיות נוספות במסגרת קואליציית "Viv Ansanm" ("לחיות יחד"). הקואליציה פרקה את עצמה במהירות, אך התקפות מתואמות המשיכו להתבצע בשיתוף עם כנופיית G9 של שריזייה.

כנופיות פרצו לבתי הסוהר לאחר שתקפו תחנות משטרה כמסיחה, ושחררו אלפי אסירים וב־3 במרץ הכריז ראש הממשלה הזמני בואוור על מצב חירום במדינה.

ב־5 במרץ, כאשר נמל התעופה בפורט־או־פרינס נסגר עקב מתקפות כנופיות, מטוסו השכור של אנרי נמנע מלהנחית בסנטו דומינגו והוסט לסן חואן, פוארטו ריקו.

בימים שלאחר מכן פינה הצבא האמריקני את עובדי השגרירות בארצו והאיחוד האירופי פינה את כל אנשי השגרירות שלו מהאיטי. ב־8 במרץ הופגזו מתקפות כנופיות על ארמון הלאומי, בתי ספר ומשרדי ממשלה, ושדות תעופה, בתי חולים ובתי משפט המשיכו להיסגר או להתפנות.

ב־11 במרץ 2024 הכריז אנרי על כוונתו להתפטר, והודיע כי מועצה מעברית, שתורכב בישיבת חירום של הקהילייה הקריבית בקינגסטון אשר תבחר ראש ממשלה זמני. ממשלת קניה השעתה את פריסת שומרי השלום עד שתוקם ממשלה חדשה בהאיטי. מישל פטריק בואוור מונה לראש ממשלה זמני על ידי אנרי ומועצת השרים, והמועצה המעברית החלה להתכנס בקינגסטון.

 מועצת המעבר 
ב־13 במרץ פרשה מפלגת פיטיט דסאלין בראשות ז'אן-שארל מואיז ממועצת המעבר כדי להקים מועצה נפרדת, שתכלול את גאי פיליפ; פיליפ קרא אף לחנינה עבור חלק מהכנופיות שלטענתו סייעו להפלת ממשלת אנרי.

כעבור שבוע, לאחר התערבות "מדינה גדולה", מואיז שינה את החלטתו ומינה את עמנואל ורטילייר, בהמלצת הרשת הלאומית של החקלאים. דווח כי פיליפ איבד חלק ניכר מתמיכתו בהאיטי עד אמצע אפריל.

ב־24 במרץ התפטרה דומיניק דופוי, שהייתה האישה היחידה במועצה לאחר שהחליפה ארבעה ימים קודם לכן את מארי ז'יסליין מומפרמייר, בעקבות איומים על חייה ותקיפות מילוליות מיזוגיניות. דופוי הוחלפה על ידי סמית' אוגוסטין.

לאחר שבועות של משא ומתן נשלחה ב־7 באפריל הצעה לקהילייה הקריבית להקמת ממשלה זמנית שתכהן עד ה־7 בפברואר 2026. אחת מהמשימות הייתה מינוי ראש ממשלה שאינו חבר במועצה או בממשלה הזמנית.

ב־12 באפריל 2024 פרסמה הממשלה צו בעיתון הרשמי לה מוניטר שהקים רשמית את המועצה המעברית וציין את תפקידיה, אך השמיט את שמות הנציגים של שבע המפלגות, בכפוף לאישור ממשלתי. למחרת דחתה המועצה המעברית את הצו וקראה לפרסום ההסכם המקורי ללא שינוי.

ההבדלים בצו כללו החרגה למינוי למועצה של מי שהוטלו עליהם סנקציות של האו"ם, עומדים כתבי אישום פליליים או נמצאו אשמים בפשע מכל רשות שיפוט, וכי חברי המועצה יידרשו לתמוך במשימת התמיכה הביטחונית הרב־לאומית בהאיטי. ב־16 באפריל פרסמה הממשלה צו שני שהחזיר את שמות המועמדים המקוריים. החברים הושבעו ב־25 באפריל.

ב־28 במאי כינסה המועצה פגישה לבחירת ראש הממשלה הבא. גארי קוניל, שכיהן לזמן קצר כראש ממשלה בממשל מרטלי ועבד כראש הסגל של השליח המיוחד לשעבר של האו"ם ביל קלינטון, נבחר פה אחד על ידי ששת חברי המועצה שנכחו.

 השפעות על ביטחון רפואי וביטחון מזון 
ב-15 במרץ פתחה המשטרה במבצע באזור דלמאס, בניסיון ללכוד את מנהיג הכנופיה הידוע בכינויו "ברבקיו", ג'ימי שריזייה. למחרת ניסו כוחות הביטחון לאבטח את הנמל המרכזי של פורט-או-פרנס, אשר נחסם מאז 7 במרץ עקב גל האלימות הגובר.

ב-17 במרץ נבזזה מכולה של ארגון יוניצ"ף שכללה תרופות וציוד רפואי חיוני ליולדות ולתינוקות, בעוד ש-60% מבתי החולים במדינה לא פעלו עקב מחסור חמור בדלק ובתרופות. בבית החולים סן-פרנסיס דה סאלס בבירה נגרם נזק בשווי מוערך של כ-3 מיליון דולר בעקבות ביזה והשחתה, וכ-20% מהצוות הרפואי במדינה עזב את האיטי עד לתחילת השנה. גם לפני החרפת האלימות, שכתוצאה ממנה נסגרו כמעט כל בתי החולים בבירה פרט לאחד, נרשמו בהאיטי שיעורי תמותה בלידה מהגבוהים ביותר באמריקה הלטינית והקריביים – שיעורים הגבוהים אף ממדינות מוכות מלחמה כמו סודאן ותימן.

בתחילת מרץ תקפו כנופיות גם את תחנת הכוח המרכזית ואת ארבע תחנות המשנה, גנבו ציוד והותירו אזורים נרחבים בפורט-או-פרנס ללא חשמל. ב-18 במרץ נמצאו 14 גופות לאחר מתקפה על שכונת פטיון-ויל, מהאזור היוקרתי של פרברי הבירה. המשטרה הצליחה לחלץ שופט מינהלי שביתו הותקף. בכירי יוניצ"ף, ובהם המנכ"לית קתרין ראסל, תיארו את המצב כ"אנרכיה המזכירה את סצנות הסרט מקס הזועם".

ב-19 במרץ דיווח עיתון "לה נובליסט" כי באזורים שמחוץ לפורט-או-פרנס כדוגמת קאפ-האיסיין, ז'קמל וז'רמי מוסדות חינוך ואוניברסיטאות נותרו פתוחים, וחיי היום-יום התנהלו באופן יחסי כבשגרה. עם זאת, מחירי המזון זינקו, תוצרת חקלאית התקלקלה במחסנים, בנקים סבלו ממחסור חמור במזומנים, והשירותים בתחבורה ובבריאות הושבתו ברובם.

מנהיגי איגודי התחבורה הציבורית תיארו גביית דמי מעבר על ידי כנופיות ותקיפות תכופות בדרכים, כאשר השליטה ברוב רשת הדרכים הראשיות במדינה נתונה בידן מזה כשלוש שנים. בעקבות סגירת שדה התעופה הבינלאומי בבירה, נאלצו הנוסעים לעשות את דרכם דרך הדרכים המסוכנות. מבין כ-33,000 איש שברחו מהבירה בשבועיים שלאחר ההסלמה, כ-90% עשו זאת באמצעות תחבורה יבשתית.

 הערות שוליים 

קטגוריה:האיטי: פוליטיקה
קטגוריה:האיטי: כלכלה
קטגוריה:משברים פוליטיים
קטגוריה:משברים חברתיים
קטגוריה:מחאות ב-2018
קטגוריה:מחאות ב-2019
קטגוריה:מחאות ב-2020
קטגוריה:מחאות ב-2021
קטגוריה:מחאות ב-2022
קטגוריה:מחאות ב-2023
קטגוריה:מחאות ב-2024
קטגוריה:2018 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2019 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2020 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2021 בהאיטי
קטגוריה:2022 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2023 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2024 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2025 באמריקה הצפונית