החוק לסיוע לעניים, 1782

חוק הסיוע לעניים, 1782 (באנגלית: Relief of the Poor Act 1782) הוא חוק בריטי לסיוע לעניים שהוצע על ידי תומאס גילברט , שמטרתו הייתה לארגן את הסיוע לעניים על בסיס מחוז, כאשר המחוזות אורגנו בקהילות שיכלו להקים ביניהם בתי עניים או בתי מלאכה.  עם זאת, בתי המלאכה הללו נועדו לעזור רק לקשישים, חולים ויתומים, ולא לעניים בעלי כושר גופני. חולים, קשישים וחלושים טופלו בבתי עניים ואילו העניים הבריאים קיבלו סיוע לעניים בבתיהם. חוקו של גילברט יועד להיות מתחשב יותר מאשר החוק הקודם לו, חוק מבחן בית העבודה. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-18 חלה עלייה באבטלה ובתת-תעסוקה עקב מחירי מזון גבוהים, שכר נמוך והשפעות סגירת האדמות. זה גרם לשיעורי העוני לעלות במהירות, דבר שבעלי קרקעות עשירים מצאו כבלתי מקובל. החוק כולו בוטל על ידי חוק תיקון החוק משנת 1871.

ניסיונות להעברת החוק
תומאס גילברט ניסה להעביר חוק "לרווחה ותעסוקה טובה יותר של העניים" ב-1765. גילברט היה תומך של הדוכס החמישי מבדפורד, מה שהוביל לכך שפעולתו נחסמה על ידי צ'ארלס וונטוורת', המרקיז השני מרוקינגהם. גילברט ניסה במשך 17 שנים להעביר את הצעת החוק שלו בפרלמנט, ובסופו של דבר הצליח במהלך כהונתו השנייה של רוקינגהם כראש ממשלה.

ראו גם
 עוני

הערות שוליים

קטגוריה:חוקי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:עוני