ריתוך שוט

ריתוך שוט הוא סוג של ריתוך בהתנגדות חשמלית, אשר, בדומה לריתוך נקודות, משמש לחיבור שני חלקי מתכת יחד. המאפיין המבדיל הוא שבריתוך שוט, רצועות ויריעות מתכת (בדרך כלל פלדת אל-חלד) "נתפרות" יחד באמצעות שורות של ריתוכים נקודתיים אחידים. הריתוך מושג על ידי כליבה של שני החלקים יחד ולאחר מכן העברת זרם חשמלי גדול דרכם למשך זמן קצר. ריתוך שוט נרשם כפטנט על ידי ארל ג'יי רגסדייל (Earl J. Ragsdale), מהנדס מכונות בחברת הייצור אדוארד ג'י באד  בשנת 1932, לריתוך פלדת אל-חלד. שיטת ריתוך זו שימשה בשנת 1934 לבניית רכבת האל-חלד הראשונה, פיוניר זפיר , ולאחר מכן הפכה לטכנולוגיית הבנייה הסטנדרטית עבור קרונות נוסעים.

שיטה
בתחילת המאה ה-20, חברת אדוארד ג'י באד הייתה חדשנית בתחום ייצור פחי מתכת, וחוללה מהפכה בבניית מרכבי רכב מפלדה במהלך שנות ה-20 של אותה מאה. אדוארד באד  ועובדיו, ובראשם ארל רגסדייל (Earl Ragsdale), זיהו את המאפיינים המטלורגיים החשובים של פלדת אל-חלד 18/8  (הידועה כיום כפלדת אל-חלד אוסטניטית SAE 304) ופיתחו תהליך ריתוך נקודות כדי לנצל את השכבה המחומצנת על פני השטח של פלדת אל-חלד. פלדת אל-חלד 8–18 העוברת תהליך טיפול בחום הופכת למתכת בעלת תכונות של חוסר מגנטיות ומשיכות  במידה רבה. חימום חוזר של המתכת ל-1000–1100 מעלות צלזיוס פוגע בתכונות המכניות והכימיות של המתכת. המתכת הופכת לרגישה לקורוזיה עקב משקעי קַרְביד (שם כולל לתרכובות שונות של פחמן עם יסוד כימי אחר), ומאבדת את מעמידותה לעייפות החומר. הגורם החשוב בשליטה על תכונות המתכת הוא זמן השהייה בטמפרטורות אלו. באמצעות רכיבי בקרת זמן, ספק כוח עם זרם יציב וזרמים גבוהים לזמן קצר מאוד, ניתן לייצר ריתוך נקודתי משביע רצון.

ההילה  של ריתוך שוט לא אמורה להתקיים על המתכת, והציוד שנעשה בו שימוש מייצר ריתוכים משביעי רצון בקוטר קטן מהרגיל. כדי להחזיק את שני פחי המתכת יחד מופעל כוח חשמלי וזרם גבוה רגעי יוצר ריתוך במהירות בממשק בין שני הפחים, ויוצר גוש מתכתי קטן, אשר כאשר מקורר יוצר ממשק מתכת עמיד בפני גזירה. לריתוכים טובים יש חוזק גזירה  כפול מזה של מַסְמֶרֶת בקוטר דומה וניתן למקם אותם קרובים יותר זה לזה ב-50%. כאשר הם מבוצעים כראוי לא קיימים בהם עיוותים.

הערות שוליים

שוט