עבאס עלי ח'לעתברי

עבאס עלי ח'לעטברי (בפרסית: عباسعلی خلعتبها; 1912 – 11 באפריל 1979) היה דיפלומט איראני, שכיהן כשר החוץ בין השנים 1971–1978. הוא היה בין הדיפלומטים החשובים שעיצבו את יחסי החוץ של איראן בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי. הוא הוצא להורג בעקבות המהפכה האיראנית.

 ביוגרפיה 
ח'לעתברי נולד ב-1912 למשפחה מבוססת. הוא רכש את השכלתו בפריז, שם קיבל תואר במדעי המדינה מ ב-1936, ותואר דוקטור במשפטים ב-1938.

הוא החל את הקריירה שלו במשרד האוצר האיראני ב-1940 ולאחר מכן הצטרף למשרד החוץ ב-1942. הוא כיהן לזמן קצר כשגריר איראן בפולין בשנת 1961, ומילא שורה ארוכה של תפקידים דיפלומטיים. בינואר 1962 מונה לכהן כמזכיר הכללי של ברית בגדאד, והחליף את  בתפקיד' בו כיהן עד ינואר 1968 כאשר הוחלף בטורגוט מנמנצ'יולו. בין השנים 1968 ל-1970 כיהן כסגן שר החוץ.

ב-13 בספטמבר 1971 מונה ח'לעתברי לשר החוץ בממשלה בראשות אמיר עבאס הוויידא והחליף את ארדשיר זאהדי בתפקיד. הוא ערך ביקור רשמי בישראל בשנת 1977 כאורחו של עמיתו הישראלי יגאל אלון. ח'לעתברי היה חבר בוועדה לחקירת מוסא א-סדר שהוקמה ב-1977 כדי לקבל החלטה על גורלו של מוסא א-סדר, דמות שיעית רבת השפעה בלבנון. כמו כן, היה מהאחראים המרכזיים לחתימתו של הסכם אלג'יר ומעורב בניהול היחסים עם ארצות הברית, ובסיוע צבאי למשטר בעומאן.

ח'לעתברי מונה לשר החוץ גם בממשלה שהוקמה על ידי  ב-7 באוגוסט 1977, והוא כיהן בתפקיד עד 27 באוגוסט 1978, אז החליפו . למרות היותו נאמן לשאה, ח'לעתברי למד על הדחתו מחדשות הרדיו בשעות הבוקר המוקדמות.

לאחר המהפכה האיראנית בפברואר 1979 נעצר ח'לעתברי ונידון למוות לאחר שהורשע ברשימת אישומים מופרכת, ובהן טענות לשחיתות, לחברות במשטר הקודם וכהונתו כשר, להיותו סוכן סאוואכ וחבר במשלחת ממשלתית הפועלת נגד האינטרסים של האומה, להיותו מועסק על ידי ה-CIA, ובעבירות של בגידה, פעולה נגד האינטרס של העם ופעולה נגד ביטחון האומה. הוא הואשם גם בכך שאפשר לסוכני הסאוואכ לעבוד כדיפלומטים בשגרירויות. על פי הדיווחים, הוא אמר שהוא רק מילא פקודות כשעשה זאת.

ח'לעתברי ועשרה בכירים אחרים במשטר השאה, כולל , הוצאו להורג על ידי כוחות הביטחון של איראן בטהראן ב-11 באפריל 1979. זמן קצר לפני הוצאתו להורג פורסמה בבית המשפט הצהרה כתובה מטעמו, בה נטען כי השאה המודח הרג "באופן אישי" אנשים רבים.

ח'לעתברי היה נשוי לאחותו של , שעמד בראש , והיה אחראי על שאיפותיה הגרעיניות המוקדמות של איראן. היו לו ארבעה ילדים.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:דיפלומטים איראנים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:שרי החוץ של איראן
קטגוריה:שגרירי איראן
קטגוריה:שגרירים בפולין
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-1979