חלבלוב דגני

חלבלוב דגני (שם מדעי: Euphorbia graminea) הוא צמח עשבוני, לרוב חד-שנתי ולעיתים רחוקות רב-שנתי, ממשפחת החלבלוביים. מקורו באמריקה הטרופית, שם הוא גדל בעיקר באזורים בעלי אקלים טרופי יבש עונתי. זהו אחד ממספר מינים של חלבלוב שמוצאם באמריקה, אשר נקלטו בישראל והתאזרחו בה, לאחר שהאקלים הים-תיכוני התברר כמתאים להם. פריחתו נמשכת מסוף מאי ועד סוף ספטמבר.

 תפוצה 
ממוזער|חלבלוב דגני מראה כללי, קריית שמונה
חלבלוב דגני מוצאו ממקסיקו ודרומה דרך אמריקה המרכזית לאורך אמריקה הטרופית עד צפון-מערב ארגנטינה. הוא גדל בעיקר באזורים טרופיים יבשים עונתית. כך, התפוצה של הצמח אינה חודרת לעומק דרום אמריקה הטרופית או הסובטרופית. חלבלוב דגני התפשט מעבר לתפוצתו הטבעית ונמצא כיום גם בדרום ארצות הברית (פלורידה, טקסס, לואיזיאנה, קליפורניה, ארקנסו), בדרום ברזיל, באיי האוקיינוס השקט, בתת-היבשת ההודית, בקפריסין ובישראל.

 מאפיינים מורפולוגיים 
ממוזער|ארבעה יותרות לבלוטות
ממוזער|חלבלוב דגני עם שתי יותרות, נתניה ישראל
ממוזער|עלה שעיר
ממוזער|צד עליון של העלה
חלבלוב דגני (Euphorbia graminea) הוא צמח עשבוני לרוב חד-שנתי ולעיתים רחוקות רב-שנתי, בעל שורש שיפודי דק, לעיתים נדירות בעל איבר אגירה של ציצת שורשים מעובים.

הגבעולים זקופים או נטויים כלפי מעלה, מסועפים, באורך 30 עד 80 ס"מ (לעיתים רחוקות עד 110 ס"מ), שעירים בזיפים עדינים ומהודקים – כלומר: שערות קצרות, דקות, נוקשות, צמודות לפני השטח ונוטות כולן בכיוון אחד, היוצרות מרקם עדין למגע ולמראה או מתקרח. חתך הגבעול אינו עגול אלא בעל פאות בולטות וזוויות חדות.

העלים לרוב מסורגים, ולעיתים אחדים מהם נגדיים – בעיקר בצדי התפרחת.

הלוואים לרוב באורך 0.2 עד 0.5 מ"מ, ולעיתים נדירות לא מפותחים. הפטוטרת באורך 0.4 עד 5.9 מ"מ, שעירה בזיפים קצרים ועדינים.

הטרף דמוי ביצה, אליפטי, מוארך-אליפטי או מוארך, באורך 10 עד 83 מ"מ וברוחב 3 עד 39 מ"מ. בסיסו מתחדד בהדרגה, מעוגל או דמוי יתד; שפתו תמימה; קודקודו מחודד או קהה; פני הטרף שעירים בזיפים קצרים והעירוק לעיתים אינו ניכר בעלים צרים; העורק הראשי בולט.

בסוג חלבלוב התפרחת מאורגנת במבנה ייחודי הקרוי כּוֹסִית (cyathium) – תפרחת זעירה דמוית פרח, ובה פרח נקבי יחיד מוקף בכמה פרחים זכריים חד־אבקניים, כולם חסרי עטיף (ללא גביע, כותרת או צופנים). הם יושבים בתוך מעטפת דמוית גביע, שבשפתה לרוב בלוטות צוף ויותרות – תוספות קרומיות וצבעוניות היוצאות מקצות הבלוטות ומעניקות לכוסית מראה "פרחוני". בשלב מסוים, השחלה של הפרח הנקבי בולטת החוצה, נישאת על עוקץ מוארך. מבנה הכוסית יוצר אשליה של פרח אחד, אך למעשה מדובר בתפרחת חד־ביתית של פרחים חד־מיניים. הכוסית היא סימן ההיכר הבלעדי של הסוג חלבלוב במשפחת החלבלוביים. לפרטים נוספים, ראו גם בערך: חלבלוב.

חפיות התפרחות הדו-בדיות (dichasial bracts) ירוקות, אך אלה שבקצות התפרחות לעיתים קרובות לבנות.

עוקץ הכוסית קירח, אורכו 0.4 עד 4.5 מ"מ, ולעיתים רחוקות מגיע עד 15 מ"מ בפרק הראשון של התפרחת.

מעטפת הכוסית דמוית פעמון או חרוט הפוך, קירחת או שעירה בזיפים קצרים ועדינים סמוך לשפתה ובאורך 1 עד 1.8 מ"מ וברוחב 0.8 עד 1.7 מ"מ,

מספר הבלוטות במעטפת לרוב 2 עד 4, לעיתים נדירות רק אחת; צבען צהוב עד ירקרק, צורתן אליפטית או מוארכת, אורכן 0.1 עד 0.3 מ"מ ורוחבן 0.2 עד 0.4 מ"מ.

היותרות של הבלוטות לבנות עד גוון סגלגל, צורתן דמוית ביצה ולעיתים דמויות ברדס או יוצרות טבעת צרה סביב שפת הבלוטה; שפתן תמימה ולא מפורצות או שסועות. אורכן 0.3 עד 1.6 מ"מ ורוחבן 0.4 עד 0.9 מ"מ.

הפרחים הזכריים מרובים, ומספרם נע בין 30 ל-40, והם מקיפים את הפרח הנקבי היחיד.

הפרח הנקבי, בדומה לכל מיני הסוג חלבלוב, חסר עלי גביע, עלי כותרת וצופנים. השחלה קירחת נישאת על עוקץ; שלושת עמודי השחלה באורך 0.7 עד 1 מ"מ, ומתפצלים לשתי אונות החל מאמצע אורכם ועד כמעט לקצה.

הפרי הוא הלקט יבש, ומבנהו תואם לזה של רוב רובם של מיני החלבלוב. הוא מורכב משלוש פרודות חד-זרעיות ופתיחתו מאוחרת. התפרקותו, מתחילה בהפרדות הפרודות מעמוד מרכזי על ידי פְּתִיחָה חוֹצַת חַיִץ (septicidal) ואחר כך פיזור הזרעים היא כל מגורה נפתחת על ידי פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal) לפזור הזרעים. ראו הסבר מפורט בפרק "המאפיינים המבדלים ממשפחות אחרות" בערך חלבלוביים.

ההלקט של חלבלוב דגני קירח, דמוי ביצה עד דמוי כדור פחוס מלמעלה ולמטה, באורך 2.5 עד 3 וברוחב 3 עד 3.5 מ"מ; העמוד המרכזי באורך 1.6 עד 1.9 מ"מ.

הזרעים אפורים, חומים או כמעט שחורים, דמויי ביצה; בחתך הם עגולים או בעלי צלעות קהות. פני הזרע מכוסים גבשושיות גסות, הערוכות בשורות אורכיות לסירוגין עם גומות רדודות. אורכם 1.5 עד 1.7 מ"מ ורוחבם 1.3 עד 1.5 מ"מ.

הקרונקולה (caruncle) – גידול קטן, בשרני ושומני המצוי סמוך לפומה (נקודת החיבור בין הזרע לצמח האם) – אינה קיימת או מופיעה בצורת נקודה זעירה בגודל 0.1 עד 0.2 מ"מ.

 שיוך טקסונומי 
חלבלוב דגני (Euphorbia graminea) שייך לסקציה Euphorbia sect. Alectoroctonum. תת-סוג זה כולל קבוצה הטרוגנית מאוד של מיני חלבלוב – הן בצורות החיים (חד-שנתיים, רב-שנתיים, בני-שיח, שיחים ולעיתים עצים), הן בסידור העלים (נגדיים או מסורגים), הן ברמות השעירות, והן בתכונות אחרות.

למרות ההטרוגניות, תת-הסוג Alectoroctonum מוגדר בעיקר באמצעות מאפייני התפרחת והכוסית. להלן חלק מהמאפיינים האופייניים לתת-סוג, כפי שהם משתקפים גם חלבלוב דגני:
 הפטוטרת והלוואים קיימים, הטרף סימטרי ושפתו לרוב תמימה;
 מספר הפרחים הזכריים בכוסית גבוה יחסית: ברוב המינים 20 עד 25, לעיתים פחות (5 עד 20), ולעיתים נדירות אף יותר (עד 70), בשונה מתת-סוגים אחרים שבהם מספר הפרחים נמוך יותר.
 המעטפת סימטרית בקירוב וחסרת בליטה צינורית.
 לרוב המינים חמש בלוטות בכוסית; במספר מינים בלבד יש שתיים עד ארבע, ובמקרים נדירים הבלוטות חסרות. הבלוטות שטוחות, קעורות מעט או קמורות קלות – אך אינן בולטות באופן ניכר.
 היותרות של הבלוטות לרוב מפותחות ודמויות עלי כותרת; לעיתים הן מנוונות או קטנות מאוד.

 תמונות 

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1763
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאוס יוזף פון-ז'אקווין
קטגוריה:חלבלוביים
דגני