אור עזרתי

אור עזרתי (1975 – 13 במאי 2020) היה איש תקשורת ופסיכולוג ישראלי.

 ביוגרפיה 
עזרתי נולד ב-1975, בן יחיד לד"ר רותי עזרתי, תלמידתו ואשתו השנייה של ד"ר רפאל עזרתי, שניהם מרצים בחוג להפרעות תקשורת באוניברסיטת תל אביב. אביו גדל בסלוניקי, שם נישא לאשתו הראשונה ממנה היו לעזרתי אחות למחצה, ששרדה את השואה ביוון עם הוריה, ואח נוסף למחצה שנולד בישראל.

עזרתי גדל בתל אביב וסיים את תיכון אליאנס. הוא למד לתואר שני ושלישי בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת תל אביב, עשה את ההתמחות שלו בשירותי הייעוץ של האוניברסיטה, והרצה במסגרת היחידה לנוער שוחר מדע באוניברסיטה. את עבודת הדוקטורט שלו כתב בהנחיית פרופסור ראובן דר בנושא "אינטרוספציה בהפרעה אובססיבית קומפולסיבית: תפיסה ואינטגרציה של מצבי גוף פנימיים ב-OCD".

 קריירה מקצועית 
ב-1993 התגייס עזרתי לשירות צבאי את בגלי צה"ל, שם שימש עורך ומפיק, בין היתר של תוכניתו של יעקב אגמון "שאלות אישיות". הוא המשיך לעבוד בתחנה כאזרח לאחר שחרורו. לאורך השנים שיתף פעולה עם ערן סבאג - בשנים 2000–2006 ערך והפיק את התוכניות תאוריית הקשר, ובשנים 2008–2020 את התוכנית חיים של אחרים. כמו כן הגיש בעצמו תוכניות דוקומנטריות ועיוניות, בין היתר על הנחיתה על הירח, זיכרון השואה בחברה הישראלית, המיתוס של בן-גוריון ועוד, ואת פינת האוכל "פונדק על הדרך".

ב-2005 הציע ניר ברק, שהיה אז המנכ"ל והבעלים של חברת "שוונג", לעזרתי להשתתף בפרויקט שבו יתעד את הפיכתו מאדם ממוצע לספורטאי. עזרתי החל להתאמן עם רן שילון, ותיעד את חוויותיו בטור שבועי בשם "במהירות האור". בתוך שנתיים סיים את מרתון פריז, ב-2008 סיים את מרתון טבריה בתוצאה 4:16 שע', ושנה לאחר מכן שיפר את התוצאה וסיים אותו ב-3:28 שע'. ב-2008 החל גם להתאמן לאולטרה מרתון של פרוספורט למרחק 100 ק"מ, וסיים מרוץ זה בזמן של 14:33 שעות.

בשנים 2010-2014 כתב ב"הארץ" ו"דה מרקר", תחילה בתחום הקולינריה וביקורת המסעדות, ובהמשך גם בתחומי הספורט ופסיכולוגיה.

כפסיכולוג קליני, החל את דרכו המקצועית כמתמחה במרפאה לגיל הרך במרכז לבריאות הנפש ע"ש בריל רמת-חן בשנת 2006, שם המשיך לעבוד כפסיכולוג קליני מומחה עד לפרוץ מחלתו בשנת 2018.  

חיים אישיים
התעניינותו של עזרתי בבישול החלה בילדותו, לאחר שאכל עם הוריו במסעדות של השף ישראל אהרוני. סימן ההיכר שלו היה רעמת שיער מתולתלת.

עזרתי הלך לעולמו ב-13 במאי 2020 בבית החולים איכילוב, לאחר מאבק במחלת הסרטן. הוא הותיר אחריו את אשתו, האדריכלית גגו עשת, ואת ילדיהם ינאי וימה.

שבוע לאחר פטירתו שידר שותפו ליצירה ערן סבאג תוכנית לזכרו.

הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:רצי מרתון ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגים קליניים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020