פסל ראש מלך

באבל בית מעכה שבאזור מטולה של ימינו התגלה ב־2017 שבר ראש של פסלון עשוי פאיאנס. השבר מזוהה, ככל הנראה, שפסלון של אציל, אולי מלך, ככל הנראה מאנשי העיר שהייתה מרכז עירוני חשוב באותה תקופה.

הפסל מוצג במוזיאון ישראל.

הקשר ארכאולוגי

שבר הפסל התגלה בחדר במבנה המוגדר כמצודה. הוא מתוארך בעזרת חרסים וגלעיני זיתים שהתגלו באותה שכבה לסביבות סוף המאה ה־9 לפנה"ס. במתחם התגלו מספר פריטים בולטים נוספים, רובם בעלי הקשר פיניקי.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 374–376

 תיאור 
מידות השבר שהתגלה הן 5.4 ס"מ גובה, 5 ס"מ רוחב ו־3.6 ס"מ עובי מהפנים אחורה. האיכות הטכנית של הפסל גבוהה. תסרוקת שיער הראש מדורגת, הראש עטור ברצועה עם פסים שחורים, צהובים וירוקים בהירים, והפנים מזוקנים. הפסל עשוי פאיאנס ירוק בהיר, ואילו החלקים השעירים בפנים והאישונים שחורים.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, p. 367 השבר היה, ככל הנראה, חלק מפסל של אדם שלם.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 386–388

מאפייני הפסלון מצויים בפסלים שונים במזרח הקדום, ואף באזור המצומצם הקרוב לתל, כגון שני ראשים דומים מתל דן מסוף המאה ה־10 עד תחילת המאה ה־9 לפנה"ס, ופסלון ראש מיקנעם מתקופת הברזל שנמצא בקרבת פסלוני פאיאנס נוספים.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 379–381 מאפייני הראש מגלים דמיון אף לראש בתבליט אחירם מלך גבל על ארון קבורתו, דמות גבר משנהב המזוהה לעיתים כחזאל מלך ארם דמשק, שהובא כשלל ביזה קדום לארסלאן טאש ונמצא שם, אצילים מציורי קיר במבנה מלכותי אשורי בתל ברסיפ, פסל של מלך נאו חתי ממליד, ופסל האצילמפרסמי הפסל מאבל בית מעכה תארו את הפסלשמעל כתובת ירחעזר כמלך, אך שמואל אחיטוב מפקפק בכך שמלך יחקוק את שמו על פסלו מבלי להזכיר את תוארו המלכותי. ראו  מעל כתובת ירחעזר.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 381–384 האיקונוגרפיה, וכן הפאיאנס היוקרתי, מזהים את הדמות כאיש אצולה, אולי אף מלך.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 389–390 סרט הראש שעל הפסל מאפיין הן מלכים והן אצילים; יוקרתו מודגשת בצבעו הצהוב, המזכיר זהב. על כל פנים, סביר להניח שהראש איננו דיוקן של אדם מסוים אלא ייצוג גנרי של אציל או מלך, המדגיש את מאפייני מעמדו ולא את מאפייניו האישיים.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, p. 390

 מוצא 
הימצאותם של פסלי ראש מפאיאנס המתוארכים לתקופה קרובה לתארוך הפסל מאבל בית מעכה, והיעדרם של פסלים כאלה מהממצא הפיניקי מאותה תקופה, מצביע על כך שהפסל נוצר, ככל הנראה, בצפון ממלכת ישראל.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 390–391

 מטרה 
ראשי הפסלונים שנמצאו בתל דן שימשו ככל הנראה לפולחן, לפי ההקשר שבו נחפר, וכך גם שבר פסלון גו מפאיאנס מ; ייתכן שראש הפסלון מיקנעם שימש גם הוא לפולחן, לאור קמעות פאיאנס שנמצאו בקרבתו. מאפייניו האדריכליים של החדר שבו נמצא שבר הפסלון מאבל בית מעכה עשויים לרמז אף הם על הקשר פולחני. מפרסמי הפסלון שיערו בזהירות שייתכן שמדובר בפסלון המייצג את בעליו מתפלל מול אלוהיו.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 391–392

 שיוך פוליטי 
מבני הציבור המרשימים באבל בית מעכה מתקופת הברזל 2ב (שאליה מתוארך הפסל) מצביעים על היותה מרכז עירוני חשוב באותה תקופה, אך מיקומה הגאוגרפי לא מאפשר לשייכה בוודאות לאף אחת מהממלכות האזוריות: ממלכת ישראל, ממלכת ארם דמשק וערי הממלכה הפיניקיות צור וצידון. שכבת החורבן באתר מתוארכת לתקופת המתקפות הצבאיות של ארם דמשק על ישראל, ולכן לא סביר שהעיר השתייכה לארם דמשק. ממצאים באתר מעלים קשרים כלכליים הן עם ממלכת ישראל והן עם פיניקיה. ייתכן אף שהעיר הייתה ישות פוליטית עצמאית. החוקרים הציעו שהפסל השתייך לשליט או אציל מקומי.Yahalom-Mack et al., A Faience Head, pp. 392–393

 לקריאה נוספת 


הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ארכאולוגיה