דיאנה (ספינת קיטור, 1823)

ספינת המשוטה "דיאנה" (באנגלית: PS Diana) הייתה ספינת הקיטור הראשונה שנבנתה בתת-היבשת ההודית ובארצות אסיה בכלל.

היא נבנתה בקידרפור , ליד כלכותה, בפרובינציה של בנגל . הספינה הושקה ב-12 ביולי 1823, ובשנה הראשונה לשירותה הובילה נוסעים בנהר הוגלי . באפריל 1824 נרכשה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית לצורכי המלחמה שניהלה בריטניה באותו זמן נגד ממלכת בורמה , והיא נחשבת לספינת הקיטור הראשונה של החברה שלקחה חלק בפעילות קרבית. לאחר המלחמה, בפברואר 1826, עברה אל הפרובינציות של טנאסרים (Tenasserim Provinces), בחוף הדרום-מערבי של בורמה, ובשנת 1835 הוחזרה לכלכותה, הוצאה מהשירות ופורקה. מכונותיה הותקנו בספינת קיטור אחרת, שהושקה בקידרפור ב-1836 ונשאה אף היא את השם "דיאנה".

רקע
שתי ספינות חלוצות מציינות את ראשית תקופת אוניות הקיטור בתולדות הספנות: "קלרמונט" של רוברט פולטון, שהושקה בנהר הדסון שבארצות הברית ב-1807, ו"קומט" של הנרי בֶּל  שהושקה בנהר קלייד שבסקוטלנד ב-1812. האקלים הפוליטי והכלכלי שנוצר בתום המלחמות הנפוליאוניות (1803–1815) עודד בעלי הון ללכת בעקבותיהם ולהשקיע בפיתוח ספנות הקיטור כאמצעי תחבורה יעיל ומהיר. ואומנם, בתוך עשר שנים בלבד נבנו ופעלו כבר מאות ספינות קיטור במימי החופים ובנתיבי המים הפנימיים של בריטניה, מערב וצפון אירופה, בנהרות ארצות הברית ולאורך חופיה המזרחיים.

"דיאנה" נחשבת לספינת הקיטור הראשונה שנבנתה והופעלה באסיה, אף על פי שקדמו לה שני כלי שיט בעלי מנוע קיטור: "נוואב קה אווד" (Nawab of Oude, "נסיך אווד" וגם Nabob) ו"פלוטו" (Pluto). "נוואב" הייתה יכטת קיטור קטנה לשעשוע באורך 50 רגל (15.2 מ') ותפוסה של 19 טון; היא נבנתה בלאקנאו (Lucknow) שבהודו ב-1819, אך נזנחה זמן לא רב לאחר מכן כשהעניין בה פסק. "פלוטו", שנבנתה במספנת קיד ושות' בקידרפור ב-1822 עבור ממשלת הפרובינציה של בנגל, הייתה ספינת מחפר שטוחת-תחתית, ללא הנעה, שמנוע הקיטור שלה סובב את שרשרות דליי המחפר. ב-1824, עם פרוץ המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה, הוסבה לסוללת תותחים מושטת, שרשרות הדליים סולקו ובמקומן הותקנו שתי משוטות צדיות. לאחר המלחמה, ב-1826, הוצאה משירות, מנוע הקיטור שלה פורק ואת שארית חייה עשתה כמחסן פחם צף. התוכניות, המנועים והמכונות של שני כלי השיט הובאו מאנגליה.

בניית הספינה ומכונותיה
את הרעיון לבנות את הספינה הגה ב-1821 ג' ט' רובארטס (J.T. Robarts) מתחנת המסחר של חברת הודו המזרחית הבריטית בקנטון  שבסין. באותה שנה, במהלך ביקורו באנגליה, הציע רובארטס למנהלי החברה לבנות ולהפעיל ספינת קיטור להפלגות סדירות לנוסעים בנהר הפנינה, אך הם דחו את הצעתו. רובארטס החליט להוציא לפועל את המיזם בעצמו ועל חשבונו. תוכניות הספינה וחלקי השלד שלה (שדרית, צלעות וכו') הוכנו באנגליה ונשלחו עם מכונותיה לקנטון. אלא שבעיות בריאות אילצו את רובארטס לפרוש מעבודתו ולוותר על המיזם, ועל כן שלח את חלקי הספינה מקנטון אל כלכותה והעמיד אותם למכירה (יוני 1822). הצעתו לממשלת הפרובינציה של בנגל לקנותם תמורת 65,000 רופי נדחתה, ובסופו של דבר הם נקנו בסכום זה על ידי קבוצת סוחרים בעלי הון מכלכותה. מחשבתם הייתה לבנות ולהפעיל את הספינה בנהר הוגלי.

"דיאנה" נבנתה במספנת ג'יימס קיד ושות' (.Messrs. James Kyd and Co) בקידרפור, על גדות הנהר הוגלי. ג'יימס קיד החזיק בזיכיון מאת חברת הודו המזרחית, ושנה קודם לכן בנה עבורה את ספינת המחפר הקיטורית "פלוטו". על הבנייה והתקנת המכונות של "דיאנה" פיקח ג'ון רוברטס, מהנדס סקוטי שנשכר עוד קודם על ידי רובארטס לשם בניית הספינה בקנטון. שלד הספינה (שדרית, צלעות וכו') שהוכן באנגליה היה עשוי מעץ אלון, שלא התאים לתנאי האקלים בהודו, ולכן הוחלף בעץ טיק. "דיאנה" הייתה ארוכה ורחבה מעט יותר מהספינה שתכנן רובארטס, ומידותיה: אורך בין הניצבים – 100 רגל, רוחב כללי – "16-8 רגל, תפוסה (לפי המידה הבריטית הישנה) – 132 טון לעומת 110 טון במקור, ושוקע – כ-6 רגל.

דוד הקיטור העשוי נחושת, מנוע הקיטור והמשוטות היו מתוצרת חברת הנרי מודסלי ושות'  מלמבת', בדרום לונדון. למנוע היו 2 צילינדרים והספקו הנומינלי 16 כוחות סוס. קוטר המשוטות היה 12 רגל, ולכל אחת 6 להבים באורך 5 רגל ורוחב "1-4 רגל. מהירותה המשוערת של הספינה הייתה 9 קשרים. לספינה היו שני תרנים, קדמי וראשי, ומוט חרטום. בין שני התרנים התנשאה ארובה גבוהה במיוחד של דוד הקיטור.

תולדות הספינה
ממוזער|"דיאנה" (משמאל) עם אוניות הצי המלכותי והחברה ביום היציאה מפורט קורנוואליס להתקפה על ראנגון
"דיאנה" הושקה ב-12 ביולי 1823. עיתוני התקופה ברכו על השקתה של ספינת הקיטור החדשה, "הראשונה במימי המזרח", היללו את יופיה, והביעו את תקוותם כי בעקבותיה ייבנו ספינות קיטור נוספות להובלת נוסעים בנהרות הודו. הספינה אומנם התאימה היטב לתפקידה, אך ההכנסות ממכירת כרטיסי הנסיעה היו נמוכות מן המתוכנן ולא כיסו את הוצאות הפעלתה.

שמונה חודשים לאחר תחילת שירותה קיבלו בעליה של "דיאנה" הצעה מאת ממשלת הפרובינציה של בנגל לקנות מידם את הספינה. באותו זמן ניהלה בריטניה מלחמה נגד ממלכת בורמה – המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה, 5 במרץ 1824 – 24 בפברואר 1826, ואת ההצעה לרכוש את הספינה העלה קומנדר פרדריק מריאט , מפקד אה"מ "לארן" (HMS Larne) בצי המשלוח הבריטי. בעלי "דיאנה" נענו מיד להצעה, ובאפריל 1824 נמכרה הספינה לחברת הודו המזרחית במחיר 80,000 רופי, צורפה לכוח הימי של החברה (Bombay Marine), וחומשה במשגר אחד או שניים של רקטות קונגריב.

עיקר תפקידה של "דיאנה" היה לסייע להתקפות האמפיביות של חיל המשלוח הבריטי והצבא האנגלו-הודי (Indian Sepoys) של החברה, תחילה בנהר ראנגון  ואחר כך בנהר איראוואדי . היא נלוותה לאוניות הצי המלכותי, גררה את סירות המשוט שהובילו את החיילים-נחתים מאוניות המלחמה לנקודות הנחיתה בחופי הנהר, נשאה בעצמה חיילים-נחתים והדפה התקפות של סירות-המלחמה המונעות במשוטים של הבורמזים. יכולתה לנוע לכל מקום כרצונה, ללא תלות ברוח ובזרמים, הייתה ליתרון רב.
 ב-11 במאי 1824 השתתפה "דיאנה" בהתקפה האמפיבית הגדולה על ראנגון. צי המשלוח יצא מפורט קורנוואליס , באיי אנדמן. הכוח אליו השתייכה "דיאנה", בפיקודו של קפטן מריאט, כלל את אה"מ "סופי" , "לארן" (Larn) ו"לייפי" (Liffey) וכ-10,000 חיילים-נחתים.
 ב-8 ביולי 1824 נטלה חלק בהתקפה האמפיבית על ראש "פגודת הזהב" (Pagoda Point), נקודה אסטרטגית חשובה בנהר ראנגון.
 ב-19 בספטמבר 1824 יצאה "דיאנה" עם אה"מ "סאטלייט" (Satellite) להתקפה אמפיבית של חיילים-נחתים על פנאנג (Penang).
 בשנים 1825 ו-1826 פעלה בנהר אירוואדי , הנהר החשוב והמרכזי בבורמה, ובו נשארה עד סוף המלחמה. מפקד הספינה באותן שנים, לוטננט ג'ורג' וינסור (Winsor), ערך באמצעותה סקר הידרוגרפי של הנהר והכין מפת ניווט לבקשת האדמירליות.
 בסיום הקרבות הסיעה "דיאנה" את השליח הבריטי לשיחות המשא ומתן עם מלך בורמה באמרפורה , מרחק 500 מייל במעלה הנהר מראנגון.

אחרי המלחמה הועברה "דיאנה" לשירות בפרובינציות של טנאסרים , החלק הדרום-מערבי של ממלכת בורמה שנלקח ממנה על פי הסכם השלום . ב-1831 הוחזרה לכלכותה לשיפוץ ראשון בשמונה שנות שירותה ואחר כך שבה לפרובינציות טנאסרים. ב-1835 חזרה "דיאנה" לכלכותה, הוצאה משירות ופורקה. מכונותיה הותקנו בספינה חדשה בעלת אותו שם, שנבנתה בסולקאה, ליד כלכותה, ונשלחה על ידי החברה לשירות בסינגפור.

לקריאה נוספת
 Gibson-Hill, C. A. “The Steamers Employed in Asian Waters, 1819-39.” Journal of the Malayan Branch of the Royal Asiatic Society, vol. 27, no. 1 (165), 1954, pp. 120–162. Retrieved from JSTOR.
 Greenhill, Basil (1993). "Chapter 1: Steam Before the Screw" in: Robert Gardiner (editor), The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900. London, Conway Maritime Press. Pp. 11-27.
 India Office (1878). A catalogue of manuscript and printed reports, field books, memoirs, maps, etc., of the Indian surveys: deposited in the map room of the India Office. W.H. Allen & co. Digitize copy in Internet Archive.
 Laurie, Colonel W. F. B. (1885). Our Burmese Wars and Relations with Burma: Being an abstract of military and political operations, 1824-25-26, and 1852-53. London, W. H. Allen. Second edition. Digitized copy in HathiTrust.
 Low, Charles Rathbone (1877). History of the Indian Navy, (1613-1863). London, Richard Bentley and Son. Vol. 1. Digitized copy in HathiTrust.
 Maber, M. (1980). Channel Packets and Ocean Liners, 1850-1970. National Maritime Museum – The Ship Series. London, HMSO.
 Oriental Herald and Colonial Review, vol. 1, January to April 1824, p. 359–360. Digitized copy in books.google
 Preble, G. H. (1895). A Chronological History of the Origin and Development of Steam Navigatio. Second edition. Philadelphia, L.R. Hamersly & Co. Digitized copy in HathiTrust.
 Prinsep, G. A. (1830). An Account of Steam Vessels and of proceedings connected with Steam Navigation in British India. Calcutta, From the Government Gazette Press by G. H. Huttmann. Digitized copy in Internet Archive.
 Roff, W.J. (1993). "Chapter 2: Early Steamships in Eastern Waters" in: Robert Gardiner (editor), The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900. London, Conway Maritime Press. pp. 28–43.
 Winfield, R. and Lyon, D. (2004). The Sail and Steam Navy List: All the Ships of the Royal Navy 1815–1889. London, Chatham Publishing.

קישורים חיצוניים

 Marsita Omar and Kartini Saparudin, Diana" in Singapore Infomedia, National Library Board (NLB). Archived on 20 December 2013.
 Thayi, Aditya (Executive Producer) (2019). "Ships That Shaped Us - S1E1: Resurrecting The Diana [documentary]". Channel News Asia'', 22:53. Retrieved 2022-07-12.
 The Honble Companys Steamer Diana, built at Messrs Kyds & Co Dockyard (Kidderpore near Calcutta. A line plan of the 'Diana' showing a body plan and profile view, scaled at 1/4 inch to a foot. Date made: 1830. National Maritime Museum, Greenwich, London. ID: PAD6657.
 The Harbour of Port Cornwallis, Island of Great Andaman with the fleet getting under Weigh for Rangoon. Hand-coloured print made by George Hunt, after Lieutenant Joseph Moore, 1 Oct. 1825. ID: PAG9105. Another copy in the British Museum, ID: 1946,0624.3.
 View at the landing at Rangoon of part of the Combined forces from Bengal and Madras ... 11th May 1824. Hand-coloured print made by Henry Pyall, after Lieutenant Joseph Moore, 1825. ID: 1872,0608.202.

הערות שוליים

קטגוריה:אוניות משוטה
קטגוריה:ספינות קיטור