עצה לבתולות

"עצה לבתולות" לפי תרגום של ראובן אבינועם, או "לנערות מבלות זמן" לפי תרגום של אברהם רגלסון (באנגלית: "To the Virgins, to Make Much of Time") היא פואמה משנת 1648 מאת המשורר האנגלי מהזרם הקוולירי, רוברט הריק. השיר הוא בז'אנר הקרפה דיים, מונח בלטינית שפירושו "נצלו את היום".

השיר פורסם לראשונה כשיר מספר 208 בקובץ השירים Hesperides משנת 1648, והוא משבח את רעיון הקרפה דיים – פילוסופיה המזהה את קוצרם של החיים ואת הצורך לחיות את הרגע ולמענו. הביטוי עצמו מקורו באודה 1.11 של הורטיוס.

 הפואמה באנגלית Reprint of the first edition (1648) of Hesperides 

 משמעות 
ממוזער| איור מאת אלינור פורטסקווי-בריקדייל
השיר מעודד ניצול של הנעורים וההזדמנויות כל עוד הם זמינים. הזמן נתפס בו כמשאב החולף במהירות. ניצן השושנה משמש בו כסמל לנעורים, ליופי ולפוטנציאל, בעוד מות הפרח מבטא את בלות הזמן והזדקנותו של האדם.

השמש מופיעה בשיר כמטאפורה לחיים ולמרץ. ככל שהיא עולה בשמים – כלומר, ככל שאדם מתבגר – כך היא גם מתקרבת לשקיעתה, שהיא סמל לסוף החיים. רעיון זה מדגיש את התפיסה שלפיה גם בשיאו של האדם, תהליך הדעיכה כבר החל.

הנעורים מתוארים בשיר כתקופת החיים עם הכי הרבה אנרגיה ותשוקה. לפי השיר, עם תום שלב זה, תקופות החיים הבאות נתפסות כפחות תוססות ויותר מאתגרות.

לבסוף, השיר קורא לא להיגרר להססנות או לביישנות, אלא לנצל את הזמן של הנעורים לפעולה – ובפרט, להינשא בעודם בשיאם. הוא מציין כי דחייה עלולה להוביל לאובדן ההזדמנות.

 קישורים חיצוניים 
 הפואמה המלאה 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פואמות