המשורר העני

המשורר העני (בגרמנית: Der arme Poet) הוא הציור הידוע והפופולרי ביותר של הצייר הגרמני קרל שפיצווג. הציור הושלם בשנת 1839 והוא קיים בשלוש גרסאות.

 תיאור היצירה 
הציור מתאר משורר בדירת עליית גג עלובה. החדר הצר מואר באמצעות חלון קטן בצידו השמאלי. מימין נראות קורות גג הבית, שעל אחת מהן תלויה מטרייה, שנועדה להגן על אזור השינה מלחות המטפטפת מהתקרה. דלת החדר נראית בקצהו הימני של הציור. מול הדלת, בקצהו השמאלי של הציור, ניצב תנור חרסינה ירוק ללא אש. למשורר העני אין מיטה: הוא שוכב על מזרן המונח על רצפת החדר, צמוד לקיר, כשהוא לבוש בחלוק בית וכובע שינה לראשו. על ברכיו הוא מחזיק דפי כתב־יד בידו השמאלית, ובאצבעות ידו הימנית נראה שהוא מונה את המשקל של שיר. לפני המזרן מונחים ספרים עבי כרס ושתי קופסאות שעליהן קסת דיו. על גבו של הספר הזקוף שבקצה הימני מופיעות המילים הלטיניות Gradus ad Parnassum ("שלבים אל פרנאסוס"), שם שיכול להתייחס או לחיבורו התאורטי החשוב של המלחין האוסטרי יוהאן יוזף פוקס, או, כפי הנראה, למדריך לכתיבת שירה לטינית מאת הכומר הישועי פאולוס אלר, שראה אור בקלן בשנת 1702. על קיר החדר צייר כנראה המשורר את תבנית משקל ההקסמטר בצבע אדום. על תנור החרסינה הירוק ניצבת בקבוק שבתוכו נר, ולצידו קערת רחצה, כאשר מעליהם תלויה מגבת על חוט כביסה. כובע צילינדר תלוי על צינור הפליטה הבלתי מוסק. בתוך פתח התנור מונחים גיליונות נייר, כנראה מתוך החומרים הכתובים המונחים לפניו, הנושאים גם הם כיתוב לטיני: Operum meorum fasciculum III ("הקובץ השלישי של יצירותיי"). לפני התנור מונחים מגף בודד ומחלץ מגפיים. משמאל לתנור ניצב סיר; חלוק תלוי על הקיר לצידו, ומקל הליכה נשען על הקיר בפינה השמאלית של הציור. מבעד לחלון נראים גגות מכוסים שלג, דבר המעיד על מזג אוויר קר. ואולם, המשורר עני כל כך, עד שהוא נותר במיטתו כדי להתחמם. הוא יכול לחמם את עצמו רק אם ישרוף את כתביו.Lisa Schirmer: Carl Spitzweg. Seemann, Leipzig 1998, . (German)

 פרשנות 
במשך זמן רב לא היה ברור מה עושה המשורר באצבעות ידו הימנית. ההנחה המתבקשת היא שהוא מדקלם חרוז ומונה את המשקל. לפי פרשנות אחרת, הוא מוחץ בין אצבעותיו פרעוש, ובכך מציג שפיצווג באירוניה את הפער בין היומרה הפואטית של הדמות לבין מציאות חייה.Meister des Biedermeier – 200. Geburtstag Carl Spitzweg. Ausgabe 4/2007, S. 4 f., Bundesministerium der Finanzen, Berlin (German)

ממוזער|200x200 פיקסלים|בול גרמני (2008)
הנושא של "אמנים בחדר עלוב" טופל כבר לפני שפיצווג. הצייר הבריטי ויליאם הוגארת היה הראשון לעסוק בנושא זה בשנת 1736. ייתכן כי שפיצווג שאב את שם יצירתו מהמחזה המשורר העני מאת אוגוסט פון קוצבו, שנכתב בשנת 1812.

המשורר העני הוא יצירת המופת הראשונה של שפיצווג. הדמות ששימשה לו כנראה כמודל הייתה המשורר הגרמני מתיאס אטנהויבר , שחי במינכן בין השנים 1722–1782 וסבל מקשיים כלכליים.Manuel Albrecht, Carl Spitzwegs Malerparadies. Schuler-Verlagsgesellschaft mbH, Herrsching am Ammersee, 1979, , Seite 161 (German) קיימות שלוש גרסאות גמורות של הציור, כולן משנת 1839: הגרסה הראשונה, לכאורה, נמצאת באוסף פרטי והייתה בעבר בהשאלה ל בנירנברג.Stefan Koldehoff: Das Lieblingsbild der Deutschen, 12. Januar 2012 Die Zeit Nr. 3/2012 (Artikel auf Zeit online) 23 January 2016 (German) הגרסה הידועה ביותר שמורה כיום בפינקוטק החדש שבמינכן. ציור זה ניתן כמתנה על ידי שפיצווג לאחיינו לודוויג, והוא הציע אותו לבעליו הנוכחיים בשנת 1887. גרסה נוספת הייתה באוסף הגלריה הלאומית בברלין. ציור זה היה מושא למיצג מחאה פוליטי של האמן פרנק אווה לייזיפן בשנת 1976, שבמהלכו גנב את היצירה והחזירה לאחר כמה שעות. ב־3 בספטמבר 1989 נגנב הציור יחד עם יצירה נוספת של שפיצווג, מכתב האהבה, מארמון שרלוטנבורג. עד היום לא אותרה אף אחת משתי היצירות.

 אזכורים תרבותיים 
הציור שימש נושא לבול זיכרון שהונפק על ידי דואר גרמניה (Deutsche Post) בשנת 2008, לציון מאתיים שנה להולדתו של שפיצווג.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:עוני בתרבות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:קרל שפיצווג: ציורים