קרלוס בולוסאן

קרלוס סמפאיאן בולוסאן (באנגלית: Carlos Sampayan Bulosan;  24 בנובמבר 1913 – 11 בספטמבר 1956) היה סופר, מסאי ומשורר אמריקאי, ילידי הפיליפינים, מהבולטים שכתבו על חוויות ההגירה והעבודה בארצות הברית בראשית המאה ה-20. יצירתו הידועה ביותר היא הרומן האוטוביוגרפי למחצה "אמריקה בלב" ("America Is in the Heart"), והוא נחשב לאחד הקולות החשובים הראשונים של מהגרים אסייתים בספרות האמריקאית.

הוא היגר לארצות הברית בשנת 1930 ולא שב עוד לפיליפינים.

 ביוגרפיה מוקדמת 
בולוסאן נולד בעיירה בִּינָלוֹנָאן שבמחוז פנגאסינאן, באי לוזון שבפיליפינים, למשפחה ממוצא אילוקאנו. תאריך לידתו המדויק נתון במחלוקת — ישנם מקורות המציינים את שנת 1911, בעוד אחרים טוענים ל-1913 או 1914. מרבית ילדותו עברה עליו בעוני, והוא עסק בעבודות כפיים לצד משפחתו. החוויות הקשות באותם ימים עיצבו את השקפת עולמו והפכו למרכיב מרכזי בכתביו.

ב-22 ביולי 1930, בגיל 17, הפליג לארצות הברית בחיפוש אחר הזדמנויות כלכליות, בתקופה שבה הפיליפינים היו תחת שלטון קולוניאלי אמריקאי. הוא הגיע לנמל סיאטל ונתקל במהרה באפליה גזעית ובתנאי עבודה קשים. הוא עבד כפועל חקלאי בקליפורניה, קטף ענבים ואספרגוס, עסק בשטיפת כלים ואף עבד לצד אחיו לורנצו.

בשנת 1936 חלה בשחפת ואושפז בבית החולים המחוזי של לוס אנג'לס, שם עבר שלושה ניתוחים ושכב כשנתיים, במהלכן הקדיש את זמנו לקריאה וכתיבה.

 פעילות בתנועת הפועלים 
בולוסאן היה פעיל בולט בתנועת הפועלים של מהגרים אסייתים בחוף המערבי של ארצות הברית. הוא ערך את שנתון 1952 של איגוד עובדי בתי השימורים הפיליפינים (Local 37), שהיה חלק מהאיגוד הבינלאומי של סוורים ואחסנה (ILWU) שבסיסו בסיאטל.

 כתיבה 
בולוסאן נודע כקול ספרותי פורץ דרך של מהגר אסייתי בארצות הברית. ספרו המרכזי, America Is in the Heart (1946), הוא רומן אוטוביוגרפי למחצה המגולל את סיפור חייו כמהגר פועל, והוא נחשב לאבן דרך בספרות הפיליפינית-אמריקאית. בולוסאן שילב ביצירתו אלמנטים פוסט-קולוניאליים, תרבותיים וחברתיים, המתארים את מאבקם של מהגרים במציאות הגזענית של אמריקה בשנות ה-30 וה-40.

הוא כתב גם את קובץ הסיפורים The Laughter of My Father (1944) ואת The Cry and the Dedication, שפורסם לאחר מותו ומתאר את מרד ההוקים בפיליפינים. בשנת 1943 פרסם את המאמר הידוע "חירות ממחסור", שנבחר על ידי The Saturday Evening Post ללוות את ציורו של נורמן רוקוול הנושא את אותו שם, במסגרת סדרת "ארבע החירויות" של הנשיא רוזוולט.

 מותו ומורשתו 
בשנות ה-50, בתקופת הרדיפה האנטי-קומוניסטית ("הבהלה האדומה השנייה"), בולוסאן הושם ברשימה השחורה בשל דעותיו הסוציאליסטיות, ואיבד את פרנסתו. הוא סבל ממחסור, ממחלות ומאלכוהוליזם. הוא נפטר ב-1956 בסיאטל כתוצאה מתת-תזונה ודלקת ריאות, ונקבר בבית הקברות מאונט פלזנט בסיאטל.

לאחר מותו נשכח ברובו למשך כעשרים שנה, אך בשנות ה-70 גילו מחדש צעירים מהגרים אמריקאים ממוצא אסייתי את כתביו, והובילו לפרסום מחודש של ספרו המרכזי.

בולוסאן מונצח כיום בתערוכה קבועה על שמו במלון Eastern ברובע הבינלאומי של סיאטל. בשנת 2018 הוקם מרכז קרלוס בולוסאן לחקר הפיליפינים באוניברסיטת קליפורניה דייוויס, שמטרתו להמשיך את מורשתו באמצעות מחקר אקדמי ופעילות קהילתית.

 יצירות עיקריות 
 Letter from America (1942)
 The Laughter of My Father (1944)
 America Is in the Heart (1946)
 The Cry and the Dedication (פורסם לאחר מותו, 1995)
 My Father's Tragedy
 The Romance of Magno Rubio
 If You Want To Know What We Are
 My Father Goes to Court
קישורים חיצוניים



קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מפיליפינים לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1956