תיאודור שרייר

תיאודור שרייר (בגרמנית: Theodor Schreier; 9 בדצמבר 1873, וינה – 22 בינואר 1943, טרזיינשטט) היה אדריכל אוסטרי במקצועו. הוא ורעייתו אנה נספו בשואה.

 קורות חיים 
תיאודור שרייר נולד למשפחת סוחרים יהודית. אביו, מוריץ שרייר, היה יליד יוויצ'קו שבמוראביה ואמו רגינה לבית אלר נולדה בברטיסלאבה. היו לו ארבעה אחים, ברטהולד, רודולף, אלויס ומקס, ואחות אחת, מרי. הוא למד בבית ספר ריאלי גבוה ובשנים 1891–1896 למד אדריכלות באוניברסיטה הטכנולוגית של וינה. בשנים האחרונות ללימודיו זכה למלגת ראש העיר, וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1897.

לאחר לימודיו שירת בצבא אוסטריה-הונגריה במחלקות בנייה שונות בווינה, קרקוב וסרייבו. הוא נשא לאישה את אנה לבית טורנאו, ילידת קולין (1878), ובשנת 1901 נולד בנם, אוטו שרייר.

בשנים 1899–1906 ניהל משרד אדריכלות משותף עם ארנסט לינדנר, תחת השם "לינדנר ושרייר", והם השתתפו בתחרויות תכנון רבות. לאחר מכן פתח משרד עצמאי וביצע פרויקטים ציבוריים רבים.
ממוזער| תרשים חזית בית הכנסת בסנקט פלטן (1912)
פרויקט הדגל שלו היה תכנון בית הכנסת בסנקט פלטן, שנבנה בשנים 1912–1913 יחד עם האדריכל ויקטור פוסטלברג. השניים זכו בתחרות לתכנון המבנה בשנת 1911. העיצוב הושפע מהתוכנית שלהם לבית הכנסת בטריאסטה, שם זכו במקום השני. לפי הלקסיקון הביוגרפי האוסטרי, המבנה משלב חזית קלאסיציסטית עם כיפה מרכזית נאו-בארוקית, ונחשב לאחד מבתי הכנסת הבולטים שנבנו באוסטריה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לתפקיד במפקדת הבינוי הצבאית. בתקופה שבין שתי המלחמות שימש כראש המשרד הטכני של הקרדיטאנשטלט האוסטרי למסחר ותעשייה.

 משפחתו 
בנו, אוטו שרייר, למד בגימנסיה בדבלינג וסיים בהצלחה בשנת 1919. לאחר מכן למד מתמטיקה באוניברסיטת וינה, ובסיום הדוקטורט קיבל מינוי כמרצה באוניברסיטת המבורג והמשיך שם את עבודת ההבלטה שלו. בשנת 1928 מונה לפרופסור באוניברסיטת רוסטוק. בין עמיתיו וחבריו נמנו המתמטיקאים אמיל ארטין וקרל מנגר.

בשנת 1928 נשא לאישה את אדית לבית יעקובי, אך באותה שנה חלה ונפטר ב-2 ביוני 1929 ממחלה זיהומית קשה. בתם המשותפת אירנה נולדה חודש לאחר מותו, ב-1 ביולי. בינואר 1939 היגרו אדית ובתם לארצות הברית. אדית נישאה בשנית לאוסוולד יונאס, מוזיקולוג יליד אוסטריה. אירנה נישאה לימים למתמטיקאית האמריקאית דנה סקוט (ילידת 1932), אותה פגשה בפרינסטון, באוקטובר 1959.

 גירוש ומוות 
בתקופת גרמניה הנאצית נאסר עליו לעסוק במקצועו בשל יהדותו. בני הזוג שרייר גורשו מדירתם והועברו לדיור כפוי ברחוב ליכטנאואר 7/8 בלאופולדשטאדט, הרובע היהודי של וינה. ב-10 באוקטובר 1942 גורשו לגטו טרזין, שם נרשמו במספרי טרנספורט 207 ו-208. אנה שרייר נפטרה כשבועיים לאחר הגעתה, ותיאודור נפטר ב-22 בינואר 1943, לאחר שלושה חודשים קשים של רעב, קור ותנאי תברואה ירודים. על פי התעודות שנשתמרו, אנה נפטרה מדלקת הקיבה והמעיים ותיאודור מדלקת קרום המוח.

אחיו של תיאודור, אלויס, מקסימיליאן וברטהולד, נרצחו אף הם בתקופת השלטון הנאצי.

 מבנים 

 1899: בית חולים לכולרה בקרקוב
 1903: וילה בווינה -דובלינג
 1904: מקום מגוריו של מפקד הקורפוס בסיביו
 1905: בניין משרדים ומגורים של הקהילה היהודית בביילסקו-ביאלה
 1906: בית כנסת תלמוד-תורה-שולה, מלצגאסה 16, וינה ב'. (יחד עם איזידור גיסקאן)
 1907: בית כפרי בהדרסדורף-ויידלינגאו, פנצינג.
 1907: בית ספר יסודי ותיכון בסקוצ'וב

 הנצחה 
בית הכנסת של סנט פלטן הוכרז כמבנה לשימור בשנות ה-80 של המאה ה-20, ועבר תהליך שימור ושחזור מקיף. עם זאת, לא ניתן היה לשחזר את ויטראז'י אר נובו המקוריים של המבנה.

ב-27 בינואר 2014 הוצבה לוחית זיכרון על בית ברחוב שטינגלגאסה 11 ברובע פנצינג של וינה. טקס ההנצחה אורגן על ידי ארגון אסירי מחנות הריכוז (KZ-Verband), והשתתפו בו ראשת הרובע אנדראה קלכברנר, אבֵלינה מרהוט מהקרן הלאומית של רפובליקת אוסטריה לקורבנות הנאציזם, ויאן בראון. במהלך הטקס שר מקהלת בית הספר BRG 14 שברחוב לינצר, לצד מקהלת Via Lentia.

 קישורים חיצוניים 

 ערך על תאודור שרייר באתר הביוגרפיה הלאומית של אוסטריה (ÖBL), נכתב על ידי כריסטינה גרובר
 לקסיקון האדריכלים של וינה 1770–1945 – ערך על שרייר
 על ההיסטוריה של בית הכנסת בסנט פלטן ואדריכליו תאודור שרייר וויקטור פוסטלברג – מאמר מאת אורסולה פרוקופ, בכתב העת היהודי DAVID

 הערות שוליים 

קטגוריה:אדריכלים אוסטרים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:נספים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1943