ספר הבדיחות של שייקספיר

ספר הבדיחות של שייקספיר הוא כותרת כוללת שניתנה לשני קבצים של אנקדוטות הומוריסטיות, שפורסמו בהפרש של שנים ספורות זו מזו. הקובץ הראשון היה "מאה סיפורים עליזים", שמהדורתה היחידה ששרדה יצאה לאור ב-1526. הקובץ השני, שפורסם בסביבות 1530, נקרא "סיפורים עליזים ותשובות מהירות" והכיל במקור 113 סיפורים. מהדורה מורחבת מ־1564 מכילה 140 סיפורים.

ההסבר לשם הספר, מגיע ממחזה של ויליאם שייקספיר בשם מהומה על לא מאומה שבו הואשמה הדמות ביאטריס "שקיבלתי את שנינותי הטובה מתוך 100 סיפורים עליזים" (מערכה שנייה, סצנה ראשונה) וככל הנראה באותו הזמן התבלבלו שתי היצירות וכך נוצר השם.

הסיפורים ב"מאה סיפורים עליזים" משנת 1526 מתרחשים ברובם באנגליה, בעיקר בלונדון או בסביבתה, ומכילים דמויות של כמרים טיפשים, נשים בוגדניות ווולשים, מושא הלעג של בדיחות רבות באותה תקופה. לאחר רובם מופיעה הערה על מה שניתן ללמוד מהסיפור. העורכים הוויקטוריאניים של הספר זיהו כמה מקורות איטלקיים וצרפתיים מהמאות הקודמות, אך הוא היה בעיקר מאגר למסורת פופולרית שהופיעה באוספים ממוקדים יותר שפורסמו מאוחר יותר.

"לסיפורים עליזים ותשובות מהירות" יש טווח התייחסות ספרותי רחב יותר. בין תוכנו ניתן למצוא שניים מהמשלים של איזופוס העוסקים בנושאים אנושיים, על האסטרונום שנפל לבאר (25), והזקנה והרופא (89). ושני סיפורים פופולריים שיוחסו לאיזופוס באוספים מאוחרים יותר: האישה שטבעה ובעלה (55), והטוחן, הבן והחמור (59), והאלמנה הצעירה (10) ממשלי לה פונטיין.

ראו גם
 משלי איזופוס
 מהומה רבה על לא דבר

 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרי הומור וקומדיה
קטגוריה:ויליאם שייקספיר
קטגוריה:ספרי המאה ה-16