שפה מדוברת

שפה מדוברת היא צורת תקשורת המופקת באמצעות צלילים מדוברים או, במקרים מסוימים, באמצעות מחוות ידניות, להבדיל משפה כתובה. שפות אוראליות או שפות קוליות הן שפות המופקות באמצעות דרכי הקול, בעוד ששפות סימנים מופקות באמצעות הגוף והידיים.

 הגדרה 
המונח "שפה מדוברת" משמש לעיתים להתייחסות לשפות אוראליות בלבד, במיוחד בקרב בלשנים, תוך שלילת שפות סימנים ושימוש במונחים 'שפה מדוברת', 'שפה אוראלית' ו'שפה קולית' כמילים נרדפות. אחרים מתייחסים גם לשפות סימנים כ"שפות מדוברות", במיוחד בניגוד לתמלולים כתובים של סימנים.

 הקשר בין שפה מדוברת לשפה כתובה 
הקשר בין שפה מדוברת לשפה כתובה הוא מורכב. בתחומי הבלשנות, קיימת הסכמה רחבה כיום כי הדיבור הוא יכולת מולדת בקרב בני אדם, בעוד שהשפה הכתובה היא המצאה תרבותית. עם זאת, יש בלשנים, כמו אלו מהאסכולה הפרגאית, הסבורים כי לשפה הכתובה ולשפה המדוברת תכונות מובחנות, באופן השולל את ההנחה כי קיומה של השפה הכתובה תלוי בקיומה של השפה המדוברת.

 רכישת שפה מדוברת 
ילדים שומעים, רוכשים כשפתם הראשונה את השפה המדוברת סביבם – בין אם מדובר בשפה קולית, דיבור רמוז (אם הם בעלי ראייה תקינה), או שפת סימנים. ילדים חרשים יכולים לרכוש שפה באותו אופן באמצעות שפת סימנים או דיבור רמוז, בתנאי שאחת ממערכות התקשורת החזותיות האלה משמשת בסביבתם. שפות קוליות נלמדות עבור ילדים חירשים באופן דומה לאופן שבו שפה כתובה נלמדת אצל ילדים שומעים. מורים נוהגים להקדיש תשומת לב מיוחדת ללימוד שפה מדוברת עבור ילדים שדוברים שפה שונה בביתם, מתוך תפיסה חינוכית וחברתית כי חשוב לאפשר לילדים להבין שפות רבות.

 ראו גם 
 שפת גוף
 שיחה
 סוציולינגוויסטיקה
 רכישת שפה
 פונוצנטריזם

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיבור