וורפסוודה

ווֹרְפְּסְוֵדֶה (בגרמנית: Worpswede) היא עיירה בצפון-מערב גרמניה. היא שוכנת במחוז אוסטרהולץ בסקסוניה התחתונה, על גדות נהר ההמה, צפון-מזרחית לעיר ברמן, בלב אזור הביצות טויפלסמור (ביצת השטן).
היישוב שוכן על גבעת הוֵיֶרברג (Weyerberg), המתנשאת לגובה 54.4 מטרים מעל השפלה השטוחה שמאפיינת את האזור.

העיירה מפורסמת בזכות מושבת אומנים שנוסדה בסוף המאה ה-19, שבה פעלו ציירים ופסלים חשובים, ומשמשת עד היום כבית למוסדות תרבות רבים.

 היסטוריה 
העדות הראשונה של התיישבות במקום היא מתקופת הברונזה, אך היישוב מוזכר בכתובים רק במאה ה-12. היישוב היה שייך לארכיבישופות ברמן עד למלחמת שלושים השנים, ובשנת 1630 תפסה שוודיה את השלטון הצבאי באזור. בשנת 1648 נמסרה וורפסוודה לפרידריך מהסן-אשווגה (Friedrich von Hessen-Eschwege).

בהזמנתו של הנסיך הבוחר של הנובר, החל יורגן כריסטיאן פינדורף (Jürgen Christian Findorff), בסביבות שנת 1750, לברא את השטח מרובה הביצות.

באופן מסורתי התפרנסו תושבי המקום מכריית כבול, כרייה שנמשכה באופן אינטנסיבי עד אמצע המאה ה-20.

 מושבת האומנים וורפסוודה (Künstlerkolonie Worpswede) 
בשנת 1884 פגשה בתו של בעל חנות בוורפסוודה את פריץ מקנזן, סטודנט צעיר לאומנות, בעת שהתארחה בדיסלדורף. מכיוון שהיה חסר כול, היא הזמינה אותו לוורפסוודה לבלות את חופשתו עם משפחתה. בשנת 1889 השתקע מקנזן בוורפסוודה, בלוויית ציירים נוספים ובראשם אוטו מודרזון ופאולה מודרזון-בקר (אוטו ופאולה נישאו בשנת 1901), ואחריהם הגיעו גם היינריך פוגלר, האנס הם-אנדה  פריץ אוברבק  וקרל פינן . בשנת 1900 הצטרף ריינר מריה רילקה למושבה, הכיר בה את הפסלת קלרה וסטהוף , והשניים נישאו.

בשנת 1914 הצטרף גם ברנהרד הטגר למושבת האומנים וורפסוודה.

מבין האומנים המאוחרים שחיו ופעלו בוורפסוודה ראוי לציין את הפסל ולדמר אוטו .

פריץ מקנזן, פאולה מודרזון-בקר והאנס הם-אנדה קבורים בבית הקברות של וורפסוודה.

 יהודים בוורפסוודה 
ספרו של אנינג למנסייק "יהודים בוורפסוודה" עוסק בתושבים היהודים שחיו בעיירה.

רוזה אברהם (Rosa Abraham, 1872 - 1942) מייצגת את גורל הקהילה היהודית המקומית, שנמחתה בתקופת השלטון הנאצי. בשנים אלו נכפתה על אישה זו התדרדרות כלכלית וחברתית, רכושה ורכוש משפחתה נמכרו או נבזזו, נכסיה הופקעו וניסיונותיה להגר לארצות הברית כדי להצטרף לילדיה, כשלו. ב-18 במרץ 1942 גורשה אברהם למגורי כפייה בברמן ומשם, יחד עם קרובי משפחה נוספים, נשלחה לגטו טרזיינשטט. בהמשך הועברה למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצחה ב-23 בספטמבר 1942. בנה של אברהם קיבל בשנת 1952 פיצוי על שלילת קרקעותיו וחלק קטן מאדמתו לשעבר הושב לו. קרן מקומית רכשה ממנו את הקרקע, ובשנת 2013 יזמה את קריאת הכיכר על שמה של רוזה אברהם - Rosa-Abraham-Platz. משנת 1991 מוצבת בכנסיית ציון המקומית לוחית זיכרון לרוזה אברהם, ולקורבנות נוספים. את הצבת הלוח יזמו נכדה של רוזה אברהם, ונגר מקומי בשם הנס־גאורג מילר, שהוא נכדו של היינריך פוגלר.

ב־27 בינואר 2026, יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה, נחנכה בוורפסוודה אנדרטת זיכרון לקורבנות הנאצים מקרב תושבי המקום. האנדרטה, העשויה גרניט ובה לוחות ברונזה, נושאת את שמותיהם ופרטיהם של 20 קורבנות, ובהם יהודים (חמישה: רוזה אברהם, מרי לייזר, יוהנה סנדרס, סופי שוואבה, וולטר שטיינברג), קורבנות תוכנית האותנסיה הנאצית, נרדפים פוליטיים ועובדי כפייה, וכן ילדה של עובדת כפייה פולנייה. המיזם התבסס על מחקר של קבוצת עבודה מקומית לחקר תקופת הנאציזם בוורפסוודה, ומומן ברובו מתרומות תושבים ועמותות, לצד השתתפות תקציבית של המועצה המקומית. על האנדרטה הושאר מקום להוספת שמות נוספים בעתיד עם גילוי מידע חדש.

 תרבות ואתרי תיירות 
משנת 1976 וורפסוודה היא אתר נופש שקיבל הכרה רשמית מהמדינה.

 בניינים 
 ברינייסהוף (Brünjeshof), חצר חקלאית היסטורית שנוסדה במאה ה-19 בבעלות משפחת Brünjes. עם התגבשות מושבת האומנים של וורפסוודה, נתווסף למתחם גם סטודיו, שבו שכרו מקום עבודה אומנים חשובים: פאולה מודרסון-בקר, קלרה וסטהוף, וקרל אמיל אופהוף שהבעלות על המתחם עברה לרשותו בשנת 1913. האתר נחשב עדות מייצגת לאדריכלות החקלאית של צפון גרמניה במאה ה-19. ערכו נובע מן השתמרותם היחסית של מבני המשק ושל מבנה המגורים המקורי, וכן מן השילוב שבין אדריכלות כפרית מסורתית לנוף התרבותי של האזור. המבנים והגן מוכרים רשמית כאתר לשימור.
 בתים שנבנו על ידי האדריכל היינריך פוגלר: בניין מגורים ב-Bergstraße 18, משנת 1905; בניין מגורים ב-Bahnhofstraße 13 משנת 1909; בית מגורים ב-Bergstraße 9, שנבנה ב-1910 עבור הצייר וילהלם בארטש (Wilhelm Bartsch) ; תחנת הרכבת משנת 1910, משמשת היום גם כמסעדה.
 בתים שנבנו על ידי האדריכל ברנהרד הוטגר (Bernhard Hoetger): בית הוטגר משנת 1922; בית ההארחה וורפסוודה משנת 1926; בית פילין פוגלר, גלריה משנת 1928.

 אבן סקסוניה התחתונה 
אנדרטה בגובה 18 מטרים הממוקמת על ההר ויירברג, ובצורה הדומה לעיט. הפסל האדריכלי מנציח את הנופלים במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם בשנת 1922 על פי תכנונו של האדריכל ברנהרד הטגר. זהו פסל אקספרסיוניסטי בעל חשיבות יוצאת דופן בתולדות האומנות.

 ברקנהוף 

חווה בעלת היסטוריה רבת תהפוכות, שנרכשה על ידי האומן היינריך פוגלר בשנת 1895 והוסבה לבניין יוגנדסטיל שהפך למרכז תנועת האומנים הוורפסוודים.  לאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה לקומונה ולבית הספר לעבודה של ברקנהוף. כיום משכנו של מוזיאון היינריך פוגלר.

 בית הקפה וורפסוודה 
בניין אקספרסיוניסטי, חלק ממבנה לבנים הכולל גם מוזיאון אשר שימש כבית קפה ומסעדה מאז 1925. עד שנות ה-70, היה צמוד לבית הקפה מלון. הוא ידוע גם בשם העממי "קפה משוגע" משום שהאדריכל והאומן ברנהרד הוטגר החל לבנות אותו ללא זוויות ישרות. כאשר תושבי וורפסוודה ראו זאת, הם אמרו "הבחור משוגע" והכינוי דבק בו מאז. הוטגר הציג במקום את יצירותיו. בית הקפה סגור מתחילת 2019.

 המוזיאון בבית מודרסון 
המוזיאון בבית מודרסון מציג את ביתם לשעבר של הציירים אוטו מודרזון ופאולה מודרזון-בקר. מוצגים בו ציורים ורהיטים מקוריים. ההרחבה המודרנית מכילה גם עבודות של אומנים אחרים מהדור הראשון של וורפסוודה.

 האדון המכובד של ההומור 
פסל בודהה צוחק הניצב ליד מגרש החניה של "קפה וורפסוודה". אנדרטת האבן, כמו בית הקפה ואבן סקסוניה התחתונה, עוצבה על ידי ברנהרד הטגר בשנת 1914.

 כיפת הגבינה 
מבנה בצורת כיפה על הר ויירברג שנבנה בשנת 1926 על ידי הסופר אדווין קנמן, ומשמש כיום כמוזיאון.

 כנסיית ציון ובית הקברות של הכנסייה 
כנסיית ציון על הר ויירברג נבנתה בעיצומה של מלחמת שבע השנים בין השנים 1757 ל-1759. תמיכה כספית הגיעה מהנסיך הבוחר של הנובר ומלך אנגליה, ג'ורג'. II. מזבח הדוכן עם עיטורי הרוקוקו שלו בולט מהריהוט הפשוט של כנסיית האולם. ראויים לציון מלאכי הפוטי מתחת לתקרת הגלריה וקישוטי הפרחים בעמודי הגלריה. עבודות אלו נוצרו בתור עונש לסטודנטיות האומנות דאז, קלרה רילקה-וסטהוף ופאולה מודרזון-בקר, אשר צלצלו בפעמוני הכנסייה בשנת 1900, מה שפורש בטעות כאזעקת אש. מגדל הכנסייה נוסף רק בשנת 1798. כמו הכנסייה כולה, הוא שימש כמוטיב עבור ציירי מושבת האומנים וורפסוודה.

 תחנת הרכבת והרכבת 
תחנת וורפסוודה ממוקמת על קו הרכבת ברמרוורדה–אוסטרהולץ-שארמבק. רכבת ה־Moorexpress פועלת רק ממאי עד אוקטובר בימי שבת, ראשון וחגים כרכבת מורשת דרך וורפסוודה לתחנה המרכזית של ברמן.

 גלריית תמונות 

קישורים חיצוניים


 רשימת אישים מפורסמים הקבורים בוורפסווודה (גרמנית)


הערות שוליים

קטגוריה:כפר אמנים
קטגוריה:סקסוניה התחתונה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13