חומות בגדאד

שערי בגדאד (בערבית: أبواب بغداد) הם סדרה של שערים (בערבית: "באב") שהיו מחוברים לחומות שהקיפו את העיר בגדאד. השערים והחומות נבנו במטרה להגן על העיר מפני פלישות חיצוניות. חלקים מהמערכת נבנו בתקופת החליפות העבאסית, ואחרים שומרו או שוחזרו בתקופת עיראק העות'מאנית.

 היסטוריה 
העיר העגולה של בגדאד נבנתה בתקופת הח'ליף העבאסי אל-מנסור בין השנים 762–768. העיר הוקפה בחומות וכללה ארבעה שערים: באב אל־כופה (שער העיר כופה), באב א־שאם (שער א-שאם או דמשק), באב ח'וראסאן (שער ח'וראסאן), ובאב אל־בצרה (שער בצרה). ארבעת השערים הללו נהרסו עם השנים. כיום ממוקם האזור שבו עמדו ברובע כרך שבמחוז אל-מנסור בדרום־מערב בגדאד.

במהלך שלהי התקופה העבאסית, הח'ליף ה־28 אל-מוסתזהר יזם תוכנית להרחבת העיר שכללה הוספת חומות נוספות, שערים, חפירים ומכשולים בפני פולשים. את התוכנית מימש הח'ליף הבא, אל-מסתרשד, ובמהלכה נבנו ארבעה שערים חדשים: באב אל־מעט'ם, באב א־שארקי, באב א־טלסים ובאב אל־וסטאני. שערים אלה עמדו על תילם עוד זמן רב לאחר נפילת החליפות העבאסית.

 שערים 
 שערים מרכזיים 
ממוזער| חיילים מצבא הודו הבריטית נכנסים לבגדאד דרך שער באב אל־מעט'ם, 1917
 באב אל־מעט'ם (בערבית: باب المعظم), הידוע גם כבאב אל־סולטאן, היה ממוקם בראש רחוב אל־מעאדי סמוך למסגד אבו חניפה ברובע א־ד'המיה שבצפון בגדאד. שרידי השער נהרסו לאחר כיבוש העיר על ידי מדינות ההסכמה. האזור הקרוב נקרא עד היום על שמו, ונחשב לאחד ממרכזי העיר.
 באב א-שרקי (בערבית: ) שכן ברובע א-שרקי שבעיר העתיקה של בגדאד, בקצה רחוב א-רשיד. מקור השער הוא מתקופת האימפריה העות'מאנית. לאחר כיבוש העיר בידי בעלות הברית בשנת 1917, הוסב השער לכנסייה, ולבסוף נהרס בשנת 1937.

ממוזער| באב אל-טלסים לפני הריסתו בשנת 1917
 באב א-טלסים (בערבית: ), הידוע גם בשם "באב אל-חַלְבּה" או "שער הקמע", שופץ והורחב בשנת 1220 על ידי הח'ליף א-נאצר, שהותיר עיטורים וכתובות סביב השער. השער נהרס בשנת 1917 על ידי הכוחות העות'מאניים שנסוגו מבגדאד, כדי למנוע שימוש בו כמחסן בידי כוחות הברית המתקרבים. השער תואר כבר על ידי אבן ג'ובייר בשנת 1185, ומוזכר גם בתיאור נפילת בגדאד (1258). לפני שנת 1221 כונה "השער הלבן" (באב חַלְבּה). בשנת 1086 נחנך מגרש פולו מול השער על ידי הסולטאן הסלג'וקי מלכשאה הראשון. בשנת 1638 נאטם השער בלבנים על ידי הסולטאן העות'מאני מוראט הרביעי לאחר כיבוש העיר. דמויות האבן שמתארות שליט היושב ברגליים משולבות בין שני דרקונים, אינן מיוחסות בוודאות לשליט מסוים, אך ייתכן שמקורן בתקופת מוראד הרביעי. ייתכן גם כי הדמות המרכזית מייצגת את השמש כמטאפורה אסטרולוגית או שמימית. כתובת מעל השער תיארה את הח'ליף כ"האימאם, שעל האנושות כולה להישמע לו", וכ"חליף המונהג על ידי אדון העולם והמהווה הוכחה לאללה על כלל הברואים".
 באב אל-וסטאני (בערבית: ), הידוע גם בשם "באב ח'ראסאן", הוא השער היחיד שנותר עד היום. השער ממוקם סמוך לקברו של עומר סהרוורדי. בסוף המאה ה-20 שופץ האתר, והוא ניתן לצפייה מהכביש המהיר מוחמד אל-קאסים. במסגרת העבודות נהרסו קברים ומסגדים עתיקים מהתקופה העבאסית באזור הידוע בשם בית הקברות אל-וארדיה, לשם פיתוח תשתיות תיירותיות סביב האתר.

ממוזער| שער באב אל-וסטאני, בצילום מ-1918

 שערים נוספים 
 באב אל-אגא (בערבית: ) שכן באזור הנקרא כיום על שמו – שכונת באב אל-אגא.
 באב אל-שייח' (בערבית: ), קיצור של שמו של השייח' עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני, הוא שער הממוקם כיום ברובע באב א-שרקי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בגדאד: מבנים
קטגוריה:חומות