ההצעה (יודית לייסטר)

ההצעה (באנגלית: The Proposition), הידוע גם בשם גבר המציע כסף לאישה צעירה (באנגלית: Man Offering Money to a Young Woman), הוא ציור שמן על לוח מאת האמנית ההולנדית יודית לייסטר, המתוארך לשנת 1631. זוהי אחת מיצירותיה הבולטות של לייסטר, שנחשבת לאחת הנשים היחידות שפעלו כציירות מקצועיות בהולנד של המאה ה־17. הציור מוצג כיום באולם 14 של מוזיאון מאוריצהאוס שבהאג.

מקור שם היצירה
הכינוי "ההצעה" ניתן לציור לראשונה על ידי ההיסטוריונית פרימה פוקס הופריכטר, שבמונוגרפיה שפרסמה על יודית לייסטר הציעה לראות בו סצנה של הצעה מינית מצד הגבר, שבה האישה בוחרת שלא להיענות. פרשנות זו אומצה בקרב חוקרי אמנות והיא שהעניקה לציור את שמו הרווח כיום בדיון המחקרי. עם זאת, מוזיאון מאוריצהויס, שבו מוצגת היצירה, ממשיך להציג אותה תחת השם התיאורי "גבר המציע כסף לאישה צעירה", אשר נמנע מהכרעה פרשנית. עצם הדיון בשאלת השם משקף את המורכבות של הסצנה: בין אם מדובר בהצעה מגונה, כפי שמרמזים מבע פניו של הגבר, מגעו הבלתי רצוי ותגובתה האדישה של האישה – ובין אם מדובר במחווה נישואין לפי נוהג מקומי מן התקופה.

תיאור היצירה
הציור מתאר אישה צעירה היושבת בחדר חשוך ומתרכזת במלאכת התפירה שלה, בעוד רגליה מונחות על תנור רגליים. מקור האור היחיד הוא מנורת שמן שולחנית, המטילה אור על פניה ועל חולצתה הבהירה. לצידה ניצב גבר מבוגר החובש כובע פרווה, המחזיק בידו האחת מטבעות ובשנייה מניח את ידו על כתפה. האישה מתעלמת ממנו ונראית שוקעת בעבודתה, מבלי להגיב למעשיו. הרקע חסר פרטים והחלל ריק יחסית, דבר המחדד את הדרמה שבמפגש בין הדמויות. ניגוד בולט נוצר בין ידו הגסה של הגבר האוחזת בכסף לבין ידה העדינה של האישה האוחזת בבד, ובין הבעת פניו החודרנית לבין שלוותה המרוחקת. השימוש באור ובצל יוצר תחושת מתח ואי־נחת, וממחיש את ההבדלים בין הדמויות ואת האפשרות לדחייה מוסרית.

פרשנות
בקרב חוקרי אמנות רווחת הפרשנות שלפיה הציור מתאר הצעה מינית שבה הגבר מבקש לרכוש את אהבתה של האישה בתמורה לכסף, בעוד היא שומרת על איפוק ומוסריות ומתעלמת ממנו. פרשנות זו מבוססת בין היתר על תנוחת הדמויות, שפת הגוף, ההבעות, ניגודי האור והצל, ולבושה הצנוע של האישה. הציור נתפס כחריג בהשוואה לציורי ז'אנר מקבילים מהמאה ה־17 שבהם נשים מוצגות לעיתים קרובות כדמויות קלות דעת או מפתות. לפיכך, יש הרואים ביצירה ביטוי לאידיאל מוסרי של צניעות נשית. חוקרים מסוימים הצביעו גם על זיקה לספרות הסמלית של התקופה, ובפרט לפרשנות של תנור הרגליים כסמל לסירוב.
250px|ממוזער|שמאל|המרמים במשחק הקלפים, ציור מאת קאראווג'ו

סמליות
בציור שולבה סמליות חזותית המשקפת ערכים מוסריים מקובלים בהולנד של המאה ה־17. תנור הרגליים שמולו יושבת האישה רומז, לפי ספרות האֶמבלמות של התקופה, לסירוב לפיתוי ולחיי צניעות. מלאכת הרקמה שבה שקועה האישה מתקשרת אף היא לאידיאל של חריצות ומוסריות, והוזכרה בהקשרים דידקטיים בכתביו של יאקוב קץ. לבושה בצבעים כחול ולבן עשוי לרמז על טוהר ועל זיקה לדימויה של מרים הבתולה. המטבעות שמציע הגבר מסמלים פיתוי חומרי, וניגודם לבד הרך שבידי האישה מדגיש את ההבדלים בין הדמויות ואת המסר הערכי שבציור.

השוואות והשפעות
הציור "ההצעה" נבדל מציורי ז'אנר אחרים בני תקופתו בכך שהוא מציג דמות נשית מוסרית וחרוצה המתעלמת מהצעה כספית, בשונה מהדימויים הרווחים של נשים קלות דעת בסצנות של שתייה או זנות. סצנות מסוג זה הופיעו בציורים מן המאה ה־17, שבהם נשים תוארו לעיתים קרובות כדמויות בלתי מוסריות או מפתות. הפרשנות המוסרית של לייסטר עומדת בניגוד למסורת זו.
הקומפוזיציה והרקע השטוח בציור הושוו לציור "המרמים במשחק" מאת קאראווג'ו. כמו ביצירה זו, גם בציור של לייסטר הדמויות ממוקמות קרוב למישור התמונה, והחלל מאופיין בעומק מוגבל. השפעה סגנונית ניכרת גם בקרב ציירי אסכולת אוטרכט, אשר הושפעו מקראוואג'ו, במיוחד בשימוש בניגוד חד בין אור לצל ובתאורה מלאכותית ממוקדת.

משיחות המכחול הרחבות בציור מעידות על זיקה לסגנון של פרנס הלס, שפעל גם הוא בהארלם. ציורה של לייסטר תואר כקדם־מבשר לסצנות פנים שקטות של נשים עמלות, כפי שהופיעו מאוחר יותר ביצירתם של חרארד טר בורך, גבריאל מטסו ויאן ורמיר. במכלול זה משתלב הציור של לייסטר במסורת קיימת אך גם מסמן את תחילתה של התפתחות חדשה ביצירת סצנות מוסריות, שבהן מוצגת האישה כמודל של שליטה עצמית, מוסר ועבודה.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי זוגות
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:מאוריצהאוס: ציורים
קטגוריה:יודית לייסטר: ציורים