מיכאיל דדשב

מיכאיל בוריסוביץ' דדשב (ברוסית: Михаил Борисович Дадашев; 29 בדצמבר 1936) הוא סופר רוסי ודאגסטאני, יליד ברית המועצות. בשנת 2016 הוענק לדדשב תואר כבוד "סופר העם של רפובליקת דאגסטן".Fahreddin Garibses.  דדשב הוא חבר באיחוד הסופרים של רוסיה וחתן "פרס גברייל דרז'אבין".

בשנת 2014 איגוד הסופרים הרוסים העניק לו דיפלומה על שם מיכאיל לרמונטוב, במסגרת הפרויקט "אין פלא שכל רוסיה זוכרת".
 ביוגרפיה 
מיכאיל דדשב נולד בעיר דרבנט, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית הצ'צ'נית-אינגושית,Roman Safanov.  למשפחת יהודי ההרים.

במהלך לימודיו כתב יצירות בדיוניות בשפה הרוסית. בתקופת שירותו בצי, פרסם כתבות בעיתונים בלנינגרד (כיום סנקט פטרסבורג).

לאחר שסיים את לימודיו במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת מוסקבה, עבד באיזברבאש כראש מדור חקלאות ותעשייה בעיתון "בעד העבודה הקומוניסטית" (ברוסית: За коммунистический труд) ובדרבנט בעיתון "דגל הקומוניזם" (ברוסית: Знамя коммунизма). בהמשך כיהן כמזכיר הראשון של הוועדה המחוזית של דרבנט בקומסומול. במשך כעשרים שנה עמד בראש המחלקה הפיננסית במחוז, ולאחר מכן עבד בשירות המס.

משנת 2002 ועד פרישתו עבד במוסקבה במטה המרכזי של שירות המיסים הפדרלי של רוסיה.

במהלך הקריירה שלו הוענקו לו תעודות הוקרה ממשרד האוצר של ברית המועצות, הפדרציה הרוסית ורפובליקת דאגסטן.

מאז שנת 1980 הוא חבר באיחוד הסופרים הסובייטים.

בשנת 2018 הוענקה לו "מדליית השירותים לדרבנט".

לאחר שנים רבות של עבודה באזור דרבנט, עבר להתגורר במוסקבה.

 ספרים 
הוא מחברם של מספר ספרים, כולל:
 בשנת 2020 ראה אור קובץ יצירות אסופות מאת מיכאיל דדשב בחמישה כרכים. הקובץ כולל את הרומנים "אחים", "כפור", "העץ השוכב", "שביל הפרג", את הסיפורים "בשבי אפאטה", "גורל", וכן סיפורים קצרים ומשלים.Ирина Михайлова. 
 בשנת 2013 פרסם את קובץ המשלים "ולפעמים הלב כואב מצחוק". בשנת 2015 זכה בפרס "מיכאיל דרז'אבין" על ספר זה.
 2011 – "כפור", רומן
 2008 – "בשבי אפאטה", סיפור
 2008 – "העץ השוכב", רומן
 2006 – מילון "רוסי–ג'והורי"
 2002 – "שביל הפרג", רומן היסטורי העוסק בחורבן הכפר היהודי אבא-סאבה – בירת נסיכות יהודית קטנה ועצמאית למחצה בדאגסטן, שהתקיימה משנות ה־1630 ועד תחילת המאה ה־19
 2000 – "פולונאז אהבה", סיפורים ומחזות
 2000 – "גורל", מהדורות נבחרות
 1995 – "הבל ההבלים", משלים

דדשב כתב גם את הרומן האוטוביוגרפי "שורשים", וכן מספר יצירות בשפת הג'והורי:
 1983 – "גורל" (בג'והורי: Гьисмет), סיפור
 1980 – "אחים" (בג'והורי: Бироргьо), רומן
 1977 – "וידוי" (בג'והורי: Тубономе), אסופת סיפורים סאטיריים
 1972 – "איש אציל" (בג'והורי: Хьэлоле мерд), אוסף סיפורים הומוריסטיים
 "הבאר היבשה" (בג'והורי: Хуьшг бире чол)
 "מים טפו" (בג'והורי: Билогъ)
 "מסורת כוזבת" (בג'והורי: Дургуне гIэдот), מחזה
 "אדם וילד" (בג'והורי: Мерд не куклэ)

 פרסים ותארים 
 מדליה עבור שירותים לדרבנט (2018)
 הסופר העממי של הרפובליקה של דאגסטן (2016)
 חתן פרס "פרס גברייל דרז'אבין" (2015)
 דיפלומה על שם מיכאיל לרמונטוב "לא פלא שכל רוסיה זוכרת" עם הצגת המדליה "מ. יו. לרמונטוב.1814-1841"

 קישורים חיצוניים 

 בOGE התקיימו קריאות ספרותיות בשפת ג'והורי, שהוקדשו ליצירתו של מיכאיל דדשב.

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרי ג'והורי
קטגוריה:מחזאי ג'והורי
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:מחזאים סובייטים
קטגוריה:מחזאים רוסים
קטגוריה:סופרים מדגסטן
קטגוריה:סופרים מדרבנט
קטגוריה:אנשים מדרבנט
קטגוריה:ילידי 1936