גברת בז'קט ירוק

גברת בז'קט ירוק (בגרמנית: Dame in grüner Jacke) הוא ציור מאת האמן הגרמני אוגוסט מאקה, משנת 1913. היצירה נוצרה בתקופה שבה שהה מאקה במשך שמונה חודשים בעיירה הִילטרפינגן שבשווייץ. הציור מציג חמישה אנשים על רקע אגם טונר בשעת אחר צהריים סתווית. במרכז ובחזית התמונה ניצבת הדמות הנשית שעל שמה נקרא הציור, בתנוחה מהורהרת ועצובה. יצירה זו נחשבת לאחת המובחרות ביותר של מאקה, ולדעת ההיסטוריון לאמנות גוסטב פריזן, מהווה את שיא יצירתו האמנותית טרם נסיעתו לתוניסיה.

תיאור ורקע
היצירה שייכת לאוסף האובּריך שבמוזיאון לודוויג בקלן. יוזף האובריך תרם את אוספו הנרחב של ציורי המודרניזם הקלאסי והאקספרסיוניזם לעיר קלן בשנת 1946. הציור נרכש ב-1947 באמצעות קרן האובריך מבנו של מאקה, וולפגנג מאקה. במוזיאון לודוויג נשא הציור את מספר הרישום ML 76/2713, ובעבר הוצג בין השנים 1947 ל-1976 במוזיאון וולראף-ריכרץ, שם נשא את המספר WRM 2713. הציור חתום בצדו הימני התחתון: Aug Macke 1913.

ביצירה זו מפגין מאקה את מיומנותו הגבוהה בקומפוזיציה ובשימוש בצבע. בתקופה זו עסק רבות בציורים של טיולים ונופים אידיליים. אזור אגם טונר היווה בעבורו ייצוג של גן עדן מושלם, ויצר בו קומפוזיציה כמעט סימטרית של חמש דמויות, שכולן חסרות פנים או מצוירות ברמיזה בלבד. משני צדדיה של התמונה נראים עצים ששלכתם ירוקה-צהובה. ברקע נראה אגם טונר בגווני כחול עמוק, אף כהה יותר מן השמיים, ואפקט זה מודגש על ידי הכובע האדום של האישה במרכז. שמלתה של הדמות הימנית נראית לפי פריזן כאילו עשויה אם הפנינה. במכתב לידידו הצייר הנס תואר, כתב מאקה:

"הנס, מה שגיליתי לאחרונה בציור הוא דבר מה חדש: קיימים הרמוניות צבע – לדוגמה, אדום מסוים וירוק מסוים – שכאשר מביטים בהם, הם מרצדים ונעים. כשאתה מצייר דבר תלת-ממדי, רטט הצבעים הזה יוצר אפקט מרחבי. כאשר מציירים נוף, והעלים הירוקים מרצדים עם השמיים הכחולים שמבעד להם, הדבר קורה מפני שגם בטבע הירוק והכחול נמצאים במישורים שונים. לגלות את האנרגיה המרחבית שבצבע, במקום להסתפק באור וצל "מתים", זהו היעד היפה ביותר שלנו."

הציור מואר באור שמש, ועלי העצים נראים כמתמלאים בהבזקי אור. הדמויות מטיילות על הטיילת שלצד האגם, ללא תווי פנים. ברקע – שני זוגות נשענים על קיר ומביטים מטה. נקודת המבט של התמונה גבוהה, ובשוליה השמאליים ניתן לראות בתים במפלס נמוך יותר. הדמות הראשית היא אישה אחת בז'קט ירוק ושמלה כחולה כהה, עם כובע אדום ותיק, הניצבת לבד עם ראשה מעט מושפל. חוקרת האמנות סברינה טש סבורה כי מדובר ברמז לבדידות.

באותה תקופה יצר מאקה ציורים רבים בהשראת ציורי ה"חלונות" של הצייר הצרפתי רוברט דלונה, שהורכבו ממשטחים צבעוניים קטנים – בעיקר ריבועים ומשולשים. קיימת סקיצה מוקדמת בעיפרון (12.9 × 10.7 ס"מ), גם היא מ-1913, השמורה מאז 1977 במוזיאון לודוויג. בעבר הייתה בבעלותו של ההיסטוריון והסוחר לאמנות אכימו מואלר. למרות הרקע השונה, הדמויות בסקיצה ממוקמות כבר באותן עמדות כמו בציור הסופי.

יצירת גן עדן מודרני וחזון אידיאלי של העולם העסיקה את מאקה כבר מראשית דרכו, והוא שאף תמיד לאחידות מוטיבית. לפיכך, יצר סדרות של תמונות עם מוטיבים חוזרים, במיוחד בתקופה הפורייה שלו בהילטרפינגן, שכללו דמויות ונופים על רקע אגם תון.

 השוואה ליצירות אחרות 
250px|ממוזער|שמאל|הפרידה
הציור "גברת בז'קט ירוק"  עומד לעיתים בהשוואה ליצירתו המאוחרת יותר של מאקה הפרידה, אף היא מאוסף מוזיאון לודוויג שבקלן. שתי היצירות מציגות דמויות אנונימיות, חסרות פנים, השקועות בעצמן ואינן מקיימות קשר עם סביבתן. בשתיהן משמשים הצבע והצורה ככלים לביטוי רגשי מופשט, אולם כל אחת עושה זאת באופנים שונים. בעוד שבהפרידה שוררת אווירה קודרת של עצב וייאוש, בצבעים כהים ובתחושת קיפאון, גברת בז'קט ירוק שומרת על צבעוניות בהירה וקומפוזיציה הרמונית – אך הבדידות וההסתגרות האישית של הדמות המרכזית נחשפים רק בהתבוננות שנייה.

במרכז גברת בז'קט ירוק ניצבת אישה לבושה בירוק עז, מוקפת בזוגות אחרים המופיעים ברקע של נוף טבעי שטוף שמש. היא מנותקת מהנוף ומהדמויות סביבה, שקועה בהרהורים, ודווקא זוהר בגדיה מדגיש את ריחוקה. השוואה זו מחדדת את התהליך הפנימי שחל אצל מאקה – מתיאור של בדידות שקטה ורגשית אל עבר ייאוש גלוי ומוצהר בציוריו האחרונים טרם מותו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:עצים בציורים