מיכאל קוהן-אבר

מיכאל קוהן-אבר (באנגלית: Michael Kohn-Eber; (גליציה - 1885, וינה, אוסטריה - 1956) היה פעיל סוציאליסט וציוני יהודי אוסטרי, הידוע בעיקר בהנהגתו של סיעת השמאל "פועלי ציון" באוסטריה בתחילת המאה ה-20.
ממוזער| מיכאל קוהן-אבר (1935)

 חיים מוקדמים ורקע 
מיכאל קוהן-אבר נולד בשנת 1885 בגליציה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בפולין של ימינו), לדון קוהן וחנה אבר. לאחר מות אביו בסביבות שנת 1887, עברה אמו עם מיכאל ואחותו גיזלה לווינה. שם נישאה לראובן אשר בראודס, סופר עברי ידוע ופעיל ציוני בולט, איתו נולדו לה שלושה ילדים: מרי, יוסף ואלכס. קוהן-אבר, שגדל בבית המגויס כולו לתנועה הציונית הצעירה, הושפע רבות מקשריו ההדוקים של אביו החורג עם תאודור הרצל ופעילים ציונים מוקדמים אחרים. בהמשך הוא נרשם לאוניברסיטת וינה כדי ללמוד משפטים, אולם את מרבית זמנו הקדיש לפעילות פוליטית.

 מנהיגות בפועלי ציון 
ממוזער| ועידת יסוד פועלי ציון (1905)
קוהן-אבר מילא תפקיד מפתח במפלגת פועלי ציון, תנועה סוציאליסטית יהודית אשר שילבה אידאולוגיה מרקסיסטית עם לאומיות ציונית. הוא הוביל את הפלג השמאלי של פועלי ציון באוסטריה, שהתנגד להצטרפות מחדש להסתדרות הציונית העולמית בשל אופייה הבורגני. תחת הנהגתו של קוהן-אבר, פועלי ציון שמאל הפכה לפעילה בתנועת העבודה של וינה, ארגנה שביתות ועסקה באקטיביזם פוליטי נרחב.
קוהן-אבר היה אחד מיוזמי השביתה הכללית בינואר 1918 נגד מלחמת העולם הראשונה. הוא ועמיתיו זוהו כ"בולשביקים יהודים"; הם ראו בהגירה המונית יהודית לארץ ישראל ובהקמת מדינה יהודית סוציאליסטית חלק מהמאבק הפרולטרי הבינלאומי.
Koritschoner, Franz. 1920. "Der Jännerstreik und seine Vorgeschichte," Die Waage, 3/4 (January 23, 1920), as quoted from the reprint of this article in Theorie und Praxis, 2/3 (1970):8-10

במהלך מלחמת העולם הראשונה, קוהן-אבר סירב לשירות צבאי מסיבות פוליטיות ולכן אושפז במוסד לחולי נפש למשך שלוש שנים. הוא שוחרר לאחר מותו של הקיסר פרנץ יוזף ועלייתו לשלטון של הקיסר קרל.
ב-12 בנובמבר 1918, קוהן-אבר ותומכיו הכריזו על הקמת הרפובליקה הסובייטית של אוסטריה על מדרגות הפרלמנט של וינה. מעשה זה דוכא במהירות על ידי חיילים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. מאוחר יותר באותו יום, הרפובליקה האוסטרית הוכרזה רשמית על ידי אותה מפלגה, ובכך סיימה מאות שנים של שלטון בית הבסבורג .

קוהן-אבר הוביל את המאמצים ליצור קשר עם הקומינטרן הסובייטי, ארגון פוליטי בינלאומי שפעל בין השנים 1919 ל-1943 ודגל בקומוניזם עולמי.  הקומינטרן מתח ביקורת על התפיסה הציונית לפיה פלסטין היא מדינה ריקה הממתינה רק להגירה יהודית, וצפה סכסוכים עקובים מדם עם הערבים. הציונות אופיינה ככלי של הקולוניאליזם הבריטי ופועלי ציון כתנועה פוליטית אנטי-קומוניסטית במסווה סוציאליסטי. קוהן-אבר, לעומת זאת, ראה בגישתו השלילית של הקומינטרן כלפי הציונות הסוציאליסטית טעות זמנית שניתן לתקן אם פועלים סוציאליסטים-ציונים יצטרפו לשורות הצבא הקומוניסטי הבינלאומי במזרח אירופה ובמזרח התיכון.  Jews and the National and Colonial Question. Abram Metzhin, Marina Frumkina, and Michael Kohn-Eber. From Proceedings of the Second Congress of the Communist International, 1920.

באוגוסט 1921 הבהיר הקומינטרן במפורש את דרישתו שפועלי ציון תנטוש את הקולוניאליזם הציוני כתנאי להמשך היחסים. מכיוון שרוב הפעילים בפועלי ציון דחו את הדרישה, הקומינטרן ניתק את כל היחסים  .

 מאסר ורדיפה 
מלחמת האזרחים האוסטרית נגד ממשלת וינה הפשיסטית, הידועה גם בשם מרד פברואר, החלה בפברואר 1934. זו הייתה סדרה של עימותים בין כוחות ממשלת הימין לבין ליגת ההגנה הרפובליקנית של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ה־Schutzbund (ברית ההגנה). לאחר תבוסת המרד, רבים מחברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית נתלו או נכלאו. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הוצאה מחוץ לחוק והחוקה הדמוקרטית הוחלפה בחוקה קורפורטיסטית שעוצבה בדומה לאיטליה הפשיסטית של בניטו מוסוליני, שעבורה טבעו הסוציאליסטים את המונח "אוסטרופאשיזם"  .

קוהן-אבר היה בין הראשונים שנעצרו ונכלאו. הוא נותר במעצר במשך מספר שנים ללא משפט. לאחר סיפוח אוסטריה על ידי הנאצים בשנת 1938, הוא נעצר שוב זמן קצר לאחר שחרורו וגורש למחנה הריכוז דכאו, ולאחר מכן לבוכנוואלד, למרות שסבל ממחלת לב ובריאות לקויה. במחנות אלה, היה נהוג להודיע למשפחות של אסירים שנפטרו כי קרוביהם "נורו בעת שניסו להימלט" (auf der Flucht erschossen), ולשלוח קופסת שימורים המכילה את אפר יקיריהם יחד עם ההודעה המפוברקת - הטעיה בירוקרטית שנועדה להסתיר מקרי מוות כתוצאה מיחס לקוי, רעב או הוצאה להורג.

באופן מדהים, קוהן-אבר שוחרר מבוכנוולד באמצעות קשרים שיצר עם מנהיג נאצי עמו חלק את אותו התא בכלא. קשר זה אפשר את שחרורו בתנאי שעליו לעזוב את גרמניה תוך 48 שעות. בסיוע אנשי קשר בתוך המפלגה הקומוניסטית, קוהן-אבר ואשתו, אסתר, הוברחו דרך שווייץ לצרפת, שם שרדו את שארית מלחמת העולם השנייה באמצעות מסמכים מזויפים.
ממוזער| מיכאל קוהן-אבר ואשתו אסתר (1955)

 חיים ומוות מאוחרים יותר 
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, חזר מיכאל קוהן-אבר לווינה וגילה שרוב בני משפחתו לא שרדו. אחותו גיזלה, יחד עם בעלה משה ויינרייך, נרצחו באושוויץ בשנת 1943. בתו הצעירה, לאה, נרצחה בשנת 1941, בגיל 18, ביוגוסלביה, במהלך מסעה לישראל (פלסטין) . הניצולים היחידים ממשפחתו היו בתו הבכורה, רות, שהסתתרה בשנגחאי במהלך המלחמה, ואחיינו, דן ויינרייך (כרמל), שהצליח לעלות לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער. ילדיה האחרים של חנה, מרי, יוזף ואלכס, נמלטו מאוסטריה לפני המלחמה ובנו את חייהם בארצות הברית.

קוהן-אבר חידש את מעורבותו הפוליטית, והצטרף למפלגה הקומוניסטית האוסטרית בשנת 1945, למרות התנגדותה לציונות.  המפלגה קיבלה אישור חוקי לאחר המלחמה, אך מעולם לא הפכה לכוח פוליטי מרכזי בדמוקרטיה האוסטרית שלאחר המלחמה.

מיכאל קוהן-אבר נפטר בווינה בשנת 1956.

 לקריאה נוספת 
 מריו קסלר. הקומינטרן ופועלי ציון השמאלנית, 1919-1922. כתב העת האוסטרלי ללימודי יהדות (כרך 24). 2010
 פיליפ מנדס. יהודים ושמאל: עלייתה ונפילתה של ברית פוליטית. פאלגרייב, יוני 2014



 קישורים חיצוניים 
 אנציקלופדיה יהודית : "בראודס, ראובן אשר" מאת לואי גינצברג ומקס רייזין (1906). כעת ברשות הציבור.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מפלגות יהודיות בפזורה היהודית
קטגוריה:אוסטריה: מפלגות
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1956