נוטקר לבאו

נוטקר לבאו (Notker Labeo) היה נזיר במנזר סנט גאלן. הוא נולד בערך בשנת 950 ומת בשנת 1022. היה צאצא למשפחת אצולה מתורגאו והיה נכדו של , מחבר אפוס הגיבורים הלטיני  .כינויו זה ניתן לו בשל שפתיו הבולטות. בהמשך שונה כינויו ל־Teutonicus, כלומר הגרמני, בשל תרומתו להתפתחות השפה הגרמנית.

הוא הגיע למנזר סנט גאלן בהיותו עדיין ילד ושם רכש ידע מגוון ורב, בהיותו תאב דעת. בני דורו העריצו אותו בשל ידיעותיו בתאולוגיה, מתמטיקה, אסטרונומיה, מוזיקה ושירה. הוא עצמו מונה את לימודיו וכתביו במכתב הנשלח לבישופ הממונה עליו. אולם, בהתאם להחלטת אבי המנזר, הוא נאלץ לוותר על לימודיו והקדיש את עצמו להוראה.

למען תלמידיו הוא לקח על עצמו לתרגם כתבים כנסיתיים מלטינית לגרמנית.

על פי מומחים בני ימינו, נוטר לבאו היה אחד מגדולי המסגננים בספרות הגרמנית.

על ערש דווי ביקש שלזכרו יש להאכיל את העניים.

 פיתוח השפה הגרמנית 
באמצעות עבודותיו של נוטקר מתקיים מחקר המכוון לעמוד על התפתחות השפה הגרמנית הגבוהה מגרמנית הביניים וגרמנית עתיקה. לעבודותיו של נוטקר יש תרומה רבה משום שהוא היה המחבר החשוב ביותר בגרמנית עתיקה, ובנוסף כתביו נשמרו במידה הגדולה ביותר מבין בני דורו.

 ראו גם 
 גרמנית עילית עתיקה
 מנזר סנט גאלן

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:נזירים