מתן צנגאוקר

מתן צנגאוקר (נולד ב-18 בדצמבר 1999) הוא אזרח ישראלי שנחטף על ידי מחבלי ארגון הטרור חמאס במהלך הטבח בניר עוז כחלק מטבח שבעה באוקטובר ב-7 באוקטובר 2023.

צנגאוקר שוחרר ב-13 באוקטובר 2025, במסגרת הסכם שחרור החטופים השלישי.

 תחילת חייו 
מתן צנגאוקר, הוא בנם הבכור של עינב וירון ואחיהן של נטלי ("טאטו") ושני. הוא גדל והתחנך באופקים. דמותו מתוארת כצעיר מופנם, שקט וביתי, בעל אופי סבלני שהתבטא בתחביבו לבניית דגמי מטוסים. בצעירותו זכה בפי חבריו לכינוי האירוני "עכביש" בשל הפוביה שלו מעכבישים. עקב גירושי הוריו, לקח מתן אחריות משפחתית מגיל 16 וסייע בפרנסת הבית. משפחתו תיארה אותו כעוגן משמעותי ומגונן עבור שתי אחיותיו הצעירות, ובמיוחד עבור אחותו שני, המתניידת בכיסא גלגלים. ערב הטבח, עבד מתן בחממות הקנאביס הרפואי של חברת "קנדוק", והיה בזוגיות עם אילנה גריצ'ווסקי, ילידת מקסיקו שעלתה לישראל במסגרת נעל"ה של הסוכנות היהודית. לאחר חטיפתו, הפכה אמו עינב לאחת הפעילות הבולטות במטה המשפחות ובמאבק הציבורי להשבת החטופים לישראל..

החטיפה

בבוקר הטבח, מתן התגורר בקיבוץ ניר עוז יחד עם בת זוגו, אילנה גריצ'ווסקי. עם תחילת ירי הרקטות והישמע התראות "צבע אדום" בשעות הבוקר המוקדמות, מתן החל להתכתב עם אמו. מתן ניסה להרגיע את אמו וכתב לה שחדר השינה שלהם הוא בממ"ד. מסר זה משקף את התפיסה הראשונית של תושבי העוטף, שראו באירוע עוד סבב הסלמה רקטי. עם זאת, תוך זמן קצר השתנתה התמונה באופן קיצוני עם חדירת המחבלים לקיבוץ.

מחבלים פרצו לביתם של הזוג והחלו להשחית אותו. מתן ואילנה השניים ניסו להתבצר ולנעול את דלת הממ"ד. מתן אחז בידית הדלת וזרק חפצים על המחבלים בניסיון למנוע את כניסתם, בעוד המחבלים יורים ירי כבד דרך הדלת. בשלב זה הבינו השניים כי הממ"ד הפך למלכודת מוות, והחליטו לקפוץ מהחלון בניסיון להימלט. מתן, שהיה לבוש בפיג'מה וגרביים בלבד, קפץ אחרי אילנה והכלב שלהם. הנחיתה מחוץ לבית הובילה אותם לפיצול. השניים רצו לכיוונים שונים כדי להקשות על הרודפים, וברגעים אלו אבד קשר העין ביניהם.

במהלך ניסיונותיהם להסתתר, נתפסו שניהם בנפרד על ידי המחבלים ונחטפו לרצועת עזה. מתן נתפס בעודו מנסה להסתתר בשיחים. המחבלים חנקו אותו עד סף עילפון. בניסיון אחרון לשרוד, פנה אליהם בערבית ואמר שאינו רוצה "לעשות בעיות". הוא הועלה בכוח על אופנוע, כשהוא יושב בין שני מחבלים חמושים. מתן דיווח כי האופנוע עליו נחטף היה תחת אש של מסוקים וטנקים של צה"ל, שניסו לבלום את החדירה. הכניסה לרצועת עזה, באזור חאן יונס, הייתה כ"תהלוכת ניצחון". מתן תיאר אירוע של "לינץ' אזרחי": המונים, בהם נשים, ילדים וקשישים, עמדו בצידי הדרך והכו אותו באמצעות מקלות, אבנים וצינורות ברזל. חוויה זו צרבה בו את ההבנה כי הוא נמצא בלב אוכלוסייה עוינת לחלוטין, ללא כל הגנה. באוקטובר 2025 פורסם תיעוד המתעד את ימיו הראשונים בשבי, בו הוא נראה מובל על אופנוע בין שני מחבלים בחאן יונס.

אילנה נתפסה אף היא, הוכתה והועלתה על אופנוע. מצלמת אבטחה של שכן, אייל ברד, תיעדה את רגע חטיפתה כשהיא עטופה בבד לבן סביב ראשה. היא דיווחה כי במהלך הנסיעה הוצמדה רגלה לאגזוז הלוהט של האופנוע, מה שגרם לה לכוויות קשות, וכי עברה הטרדה מינית פיזית על ידי אחד החוטפים. היא שוחררה בנובמבר 2023 במסגרת עסקת שחרור חטופים, לאחר 55 ימים בשבי.

בשבי

צנגאוקר הוגדר על ידי חמאס כ"חטוף חייל" בשל גילו ושירותו הצבאי בעבר, הגדרתו כחייל, הובילה ליחס אלים במיוחד שכלל חקירות קשות ואלימות, שכללו קשירת ידייו ועינויים פיזיים. בעדויותיו לאחר השחרור תיאר מתן מסכת התעללויות שכללה מכות חשמל, קשירה למכל גז למשך שבועיים ועינויים עד לאובדן הכרה. במקרה נוסף, ספג אלימות לאחר שניסה להגן על חטוף אחר שהוכה בשוט. הוא הוחזק ברוב תקופת שביו במנהרות חשוכות, וגם הועבר בין בתי מגורים, מסגדים ומתחמי אוהלים, תוך שהוא חווה רעב קיצוני ותנאי תברואה ירודים, שכללו שתיית מים מזוהמים ואכילת לחם מעופש.

במהלך תקופת השבי, חלה הידרדרות במצבו הבריאותי והנפשי. ככל הנראה, התפרצה אצלו מחלת ניוון שרירים תורשתית שגרמה לחולשת שרירים, רעידות וקושי בעמידה. תנאי התזונה הלקויים הובילו לחסימות מעיים, כאבי בטן עזים וירידה דרסטית במשקלו. עדים דיווחו כי הוחזק לעיתים בכלובים כשהוא אזוק, ובשלב מסוים חלה נסיגה נפשית משמעותית שהתבטאה בשתיקה ממושכת ובסירוב לאכול. הוא סבל גם מעקיצות פרעושים, תזונה לקויה שכללה בעיקר לחם יבש מעופש ואורז ושתיית מים מלוחים ומזוהמים שאינם ראויים לשתייה. בנוסף, על פי עדויות חלה הידרדרות משמעותית במצבו הנפשי שלו, כאשר הוא סירב לאכול ולדבר, והסתגר שעות ארוכות בפינה במנהרה. העדויות מצביעות על כך שהוחזק בכלובים, אזוק בידיו וכבול ברגליו, ועבר בין מנהרות, מסגדים ואוהלי עקורים וניצל מספר פעמים מהפצצות צה"ל.למרות זאת, מתן העיד כי הידיעות שהגיעו אליו מהמחבלים על מאבקה הציבורי של אמו למען שחרורו העניקו לו כוח ותקווה ברגעים הקשים.

לאורך תקופת שביו הממושכת פורסמו מספר אותות חיים ותיעודים שלו: סרטון מימיו הראשונים על אופנוע בחאן יונס, סרטון רשמי שפורסם על ידי חמאס בדצמבר 2024, ותיעוד נוסף מינואר 2024 שהשיג צה"ל ופורסם באוגוסט 2025. ביוני 2025 נעשה שימוש בדמותו כחלק מלוחמה פסיכולוגית של חמאס סביב פעילות צה"ל ברצועה. תמונה חדשה של מתן התפרסמה על ידי חמאס בהמשך היום.

במהלך שהותו בשבי נודע לו מידי המחבלים על המאבק של אמו לשחרורו, דבר שחיזק אותו ועל כך סיפר בראיון לאחר שחרורו: .

לאחר שלא נכלל בשתי העסקאות הראשונות, שוחרר מתן צנגאוקר ב-13 באוקטובר 2025, במסגרת הסכם שחרור החטופים השלישי. מתן תיאר את הרגעים שלפני השחרור כחוסר אמון מוחלט. לאחר אכזבות קודמות כמו בינואר 2025, הוא איבד תקווה והאמין שימות בעזה. ההודעה על השחרור נתפסה אצלו תחילה כעוד תרגיל פסיכולוגי של שוביו. אולם חזרתו לישראל והמפגש עם משפחתו ברעים, היה רגע של התפרקות רגשית.

 חייו 
מתן וחברתו אילנה גריצווסקי גם היא שורדת שבי, התארסו שלושה חודשים לאחר שחרורו של מתן מהשבי. מתן ואילנה הכירו בעבודתם וחיו יחד כשנה וחצי בקיבוץ ניר עוז עד חטיפתם ב-7 באוקטובר. אילנה שוחררה בעסקת החטופים הראשונה בנובמבר 2023, ומאז פעלה יחד עם עינב אימו, במאבק הציבורי למען שחרורו ושחרור החטופים כולם.

קישורים חיצוניים
מתן שוחרר משבי חמאס בעסקת החטופים האחרונה באוקטובר 2026.חוששת שמתן ישים קץ לחייו

אות חיים ממתן צנגאוקר

 הערות שוליים 

קטגוריה:חטופי ניר עוז
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:ניר עוז: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999