דנאי אילון

דנאי אילון (נולדה ב-23 בדצמבר 1970) היא במאית, יוצרת סרטים דוקומנטריים וצלמת ישראלית. כיום מתגוררת בקנדה.

 ראשית חייה 
אילון נולדה בירושלים, היא בתם היחידה של העיתונאי והסופר עמוס אילון ומחברת ספרי הבישול בת' אילון.

אילון החלה את דרכה כצלמת סטילס ובהמשך הפכה לצלמת סרטים. היא סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1995. ב-1996 חזרה לישראל בה התגוררה עד 2001 אז חזרה לארצות הברית. ב-2010 היא שבה עם בעל ושני ילדיהם לישראל בנה השלישי נולד בישראל. ב-2013 עזבה המשפחה את ישראל למונטריאול, קנדה.

אילון הייתה מרצה במכללה האקדמית ספיר וראש תוכנית הסרטים הדוקומנטריים הישראלית בפסטיבל קולנוע דרום. כיום היא מרצה מן החוץ באוניברסיטת קווינס בקינגסטון.

 קריירה קולנועית 
סרטה "Never Again, Forever", היה סרט הגמר שלה מאוניברסיטת ניו יורק. הוא יצא לאקרנים בשנת 1996, הסרט עוסק בהקמה של הליגה להגנה יהודית בברוקלין. הוא הוצג ביותר מעשרים וחמישה פסטיבלי קולנוע בינלאומיים. הוא זכה בפרס Golden Spire בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סן פרנסיסקו ובפרס הצטיינות בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו.

סרטה "Wild Mint" מ-1998 הוצג ב-פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ליסבון.

בשנת 2001 הפיקה וצילמה אילון את הסרט "קאט" (Cut) בבימויו של ניזאר חסן. הסרט מספר על זוג ממושב עגור, הבעל ממוצא כורדי והאשה ממוצא עיראקי שהתיישבו במושב בשנות ה-50 והתחתנו. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה והוצג ביותר מעשרים פסטיבלי קולנוע בינלאומיים, כולל פסטיסל אידפא, פסטיבל הקולנוע בלוס אנג'לס, פסטיבל הוט דוקס, פסטיבל לייפציג גרמניה ועוד. הסרט זכה בציון לשבח לצילום בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

סרטה התיעודי הראשון "השיבה" (Another Road Home) יצא לאקרנים בשנת 2005. הסרט עוסק בניסיונותיה של אילון לאתר את העובד הפלסטיני אשר עבד בביתה בירושלים בניהול משק הבית מהיותה בת שנה ולמשך 20 שנה. לאחר ה-11 בספטמבר החלה לתהות, ממקום מגוריה בניו יורק, מה עלה בגורלו. היא מנסה לאתר את משפחתו בארצות הברית ולבסוף נפגשת עם בניו ואיתו. הסרט עוסק בפוליטיקה בישראל ובארצות הברית וביחסים בין יהודים לפלסטינים והוא צוין כאחד הסרטים החשובים ביותר בנושא. הוא הוקרן ב-15 ערים בארצות הברית והוצג בפסטיבלים רבים, ביניהם פסטיבל הוט דוקס ופסטיבל הסרטים של טריביקה. בהמשך שודר הסרט בטלוויזיה בערוץ סאנדנס, ב-BBC, בפינלנד, בבלגיה, בניו זילנד, בשוודיה ובישראל. הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר ובפרס חבר המושבעים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי טורסאק באיסטנבול, במדליית ארד מפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של ורשה וכן במדליית ברונזה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי למוטיבים יהודיים .

סרטה התיעודי השני, "החלטה חותכת" (Partly Private), מ-2009 עוסק בברית מילה. הוא נוצר במהלך הריונה עם בנה, סביב המחשבות וההתלבטויות לגבי ברית המילה. הסרט היה הפקה משותפת ישראלית-קנדית. הוא הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה בניו יורק שם זכה בפרס ראשון בקטגוריה התיעודית. בהמשך שודר בטלוויזיה בארטה, TV Ontario, Canal Vie, TV2 וערוץ 8.

בשנת 2009 היא קיבלה את מלגת גוגנהיים בקטגוריית הקולנוע.

ב-2015 יצא סרטה התיעודי השלישי "פה ולא שם" (P.S. Jerusalem ). הסרט עוסק בחזרתה לישראל מניו יורק, יחד עם בעלה וילדיה, לאחר שנים רבות, החלטה שקיבלה לאחר פטירתו של אביה. בירושלים המשפחה מנסה להתאקלם, מה שמעלה סוגיות פוליטיות רבות. לאחר שלוש שנים מחליטים אילון ובעלה לעזוב את ישראל מה שמותיר אותה שבורת לב. הסרט הוקרן בפסטיבל טורונטו, בפסטיבל קולנוע דרום ושודר בערוץ 8.

ב-2016 יצא סרטה "הפטריארך" (The Patriarch's Room). הסרט עוסק בפטריארך היווני אירינאוס אשר הואשם במכירת רכוש הכנסייה לעמותת עטרת כהנים. הוא הודח ונכלא בחדרו למשך 11 שנים. הסרט זכה בפרס התחקיר וציון לשבח מטעם פדאורה בפסטיבל דוקאביב, הוא זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע היהודי טורונטו, קנדה.

ב-2018 יצא הסרט "אחיות" (A Sister's Song) אותו יצרה וביימה. הסרט עוסק בשתי אחיות, מרינה וטטיאנה היוצאות לבקר במנזר יווני עתיק בירושלים. טטיאנה בת ה-13, הצעירה מבין השתיים, ממשיכה לבקר במנזר באופן קבוע ובשנותיה האחרונות בתיכון היא מתנצרת ועוברת להתגורר ביוון. לאחר 20 שנה, מרינה, אכולת רגשות אשם, נוסעת ליוון על מנת להתעמת עם אחותה. על הסרט קיבלה אילון את פרס AIDC לעשייה קולנועית חדשניתוכן את פרס איריס לצילום בפסטיבל דוקאביב.

בסרטה "חוק האבן" (Rule of Stone) מ-2025 עוסקת אילון בארכיטקטורה בירושלים לאחר מלחמת ששת הימים ואיך היא עזרה לבסס את השלטון הישראלי בעיר.

 חיים אישיים 
נשואה לפיליפ וטיטו, יהודי צרפתי יליד אלג'יר. לזוג 3 בנים.

 פילמוגרפיה 
שנהסרטתפקידהערות1996Never Again, Foreverבמאית, מפיקה1998Wild Mintבמאית, יוצרת2000קאטמפיקה, צלמת2005השיבהבמאית, יוצרת, תסריטאית, צלמת2009החלטה חותכתבמאית, תסריטאית2015פה ולא שםבמאית, תסריטאית, צלמת2016הפטריארךבמאית, מפיקה, סתריטאית2018אחיותבמאית, יוצרת2020Life of a Dogבמאית, יוצרתסרט קצר2025חוק האבןבמאית, תסריטאית, מפיקה

 לקריאה נוספת 
 פיינגלרנט אבנר, על הפלאי והתבוני - על יצירתה של דנאי אילון בעקבות סרטה "פה ולא שם". בתוך "אוצרות קולנוע דרום" בעריכת ארז פרי ואפרת כורם, 2015

 קישורים חיצוניים 

 דנאי אילון על סרטה "פה ולא שם", עם רבקה מיכאלי, 5 ביוני 2015




 הערות שוליים 

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970