חב

חֶבּ (בצ'כית: Cheb, בגרמנית: Eger הידועה בעברית בשמה הגרמני איגר) היא עיר באזורצ'כיה מחולקת לאזורים והם מחולקים למחוזות. קרלובי וארי במערב צ'כיה. חֶבּ ממוקמת כ-38 קילומטרים דרומית-מערבית לקרלובי וארי, על הגבול עם גרמניה. צפון מערב העיר שוכן על הרי פיכטל והנקודה הגבוהה היותר בעיר היא גבעת זלנה הורה בגובה 632 מטרים מעל פני הים. בעיר התקיימה בעבר קהילה יהודית חשובה ורבנים חשובים נשאו את שמה, ביניהם ר' נתן איגרא, ר' משולם איגרא, הרב אליעזר איגרא ור' עקיבא איגר (הראשון והאחרון). כיום מתגוררים בחב כ־30,000 תושבים.

 היסטוריה 
האזכור הראשון של העיר חֶבּ מתוארך לשנת 1061. הסלאבים בנו מבצר בעיר כבר במאה ה-9, ובשנת 1146 העיר נכבשה על ידי פרידריך ברברוסה שבנה בה טירה. בשנת 1322 העיר נכבשה על ידי לואי הרביעי מבוואריה שמסר אותה ליוהאן מלוקסמבורג מלך בוהמיה וכך העיר נשארה בוהמית עד מלחמת העולם הראשונה. במהלך מלחמות ההוסיטים, העיר שהייתה קתולית סבלה מהתקפה רצינית בחזרת ההוסיטים ממסעם בגרמניה. לעומת זאת, מאוחר יותר תושבי העיר הפכו לפרוטנסטנטים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, חֶבּ, שתשביה דברו גרמנית, לא הייתה מרוצה מצ'כסלובקיה שזה עתה הוקמה, ודרשה להסתנף לאוסטריה הגרמנית. באוקטובר 1918 אזור חֶבּ הכריז על עצמאות, אך זמן קצר לאחר מכן האזור נכבש על ידי צ'כסלובקיה. במלחמת העולם השנייה, באוקטובר 1938 העיר נכבשה על ידי קבוצת הצבא הפרימיליטים "הפריקורפס הסודטנדאוטס" (Sudetendeutsches Freikorps), בחסות גרמניה הנאצית. העיר סופחה לרייך השלישי בתוך חבל הסודטים. ב-3 באוקטובר 1938, אדולף היטלר הגיע לביקור בעיר והתקבל במועל יד על ידי רבים מתושבי חב. זמן קצר לאחר מכן, כוחות הוורמאכט צעדו לתוך חבל הסודטים ותפסו את השליטה. בין השנים 1938 ל-1945, העיר סופחה לגרמניה ונוהלה כחלק מחבל הסודטים של הרייכסגאו. הגסטפו והאורדנונגספוליציי הפעילו כלא בחב, שאסיריו הועברו לעבודות כפייה. במהלך המלחמה הוקם בה בית חרושת למטוסים ובסיס של הלופטוואפה. חב שוחררה על ידי דיוויזיית חיל הרגלים ה-97 של צבא ארצות הברית ב-25 באפריל 1945. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, האזור הוחזר לצ'כוסלובקיה. על פי צווי בנש והסכם פוטסדאם מאותה שנה, הרוב דובר הגרמנית גורש. בשנת 1968 העיר נכבשה על ידי הסובייטים במסגרת דיכוי האביב של פראג עד לנורמליזציה שהושגה ב־1969הנורמליזציה היא החזרה של צ'כסלובקיה מהרפורמות של האביב של פראג עקב הפלישה הסובייטית.. בשנת 1985 רעידת אדמה פגעה בעיר ובניינים רבים ניזוקו. במרכז העיר קיימת אנדרטה אופקית ועליה ציון תאריכים של אירועים היסטוריים שפקדו את העיר.
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|בצילום תעמולה גרמני זה (פורסם במקור בפלקישר באובכטר) שלוש נשים גרמניות-אתניות הלומות רגשות בחב שבסודטים, המצדיעות במועל יד בעת ביקור היטלר בעירן ב-3 באוקטובר 1938.

 הקהילה היהודית 
בעיר התקיימה קהילה יהודית חשובה שנקראה בפי היהודים איגר, איגער או אייגער, מהעתיקות שבקהילות בוהמיה. היישוב היהודי בעיר החל כנראה בסביבות המאה ה-13 וידוע כי בית הכנסת בעיר נשרף בשנת 1270. בשנת 1350 הקהילה הושמדה במסגרת פוגרום חֶבּ, אך מיד לאחר מכן, ב-1352 רחוב היהודים מוזכר שוב במסמכים ובשנת 1364 קרל הרביעי נתן ליהודים זכות לבית קברות. בסוף המאה ה-14 וראשית המאה ה-15 התקיימה בעיר ישיבה חשובה על ידי רבני העיר, ביניהם ר' נתן איגרא ור' יעקיל איגרא, ורבים מרבני אשכנז בדור ההוא היו מבוגריהכגון ר' ישראל איסרלן, ר' מיישטרליין ור' זלמן משוטיגווערא מחבר מנהגי המהרי"ל.. בשנת 1430 העיר התלוננה לקיסר על חוסר יכולתה להגן על היהודים מהפורעים הזועמים על אי - גיוס היהודים לצבא, והקיסר אישר את גירוש היהודיםישראל יובל, חכמים בדורם עמ' 175.. למרות שב-1430 הקהילה בטלה רשמית, ב-1435 התיישבו בעיר שני יהודים עם משפחותיהם. באותה שנה התחדשה הקהילה באופן רשמי, ובכתבי הקיום מתיר הקיסר ליהודים להזמין עוד 8 משפחות קרובות שלהם (להשלמת מניין) כמו כן מותר להם להזמין רב ולפתוח בית כנסת. רב הקהילה באותו זמן הוא ככל הנראה ר' חיים מאיגרא המוזכר בספרות הזמן ההואשו"ת מהר"י ברונא סימן ריח, פסקים וכתבים סימנים: קסו, רכה - רכו.. בשנת 1463 אישר המלך ייז'י מפודבראדי הקמת בית קברות לקהילה, וב-1499 התיישבו בעיר עוד שבע משפחות. ב-1502 יהודי העיר גורשו ומאז ועד סוף המאה ה-18 לא שבו יהודים לעיר וגם אז ישבו בעיר רק יהודים יחידים עד לחוק שוויון הזכויות ב-1848. ב-1860 נוסדה בעיר קהילה קטנה ששרדה עד השואה. לאחר השואה קצין העיר והשופט העירוני, היו יהודים.

 בתי הקברות היהודיים 
בעיר התקיימו שלושה בתי קברות יהודיים בתקופות שונות. בית הקברות הראשון, שזמנו המדויק אינו ידוע, היה קיים עד שנת 1418 בתוך תחומי העיר המבוצרת, באזור גוש הבניינים שבין רחוב היהודים (Židovská) לרחוב רוז’ובה (Růžová). חמישה מצבות שנמצאו במקום, ובהן מצבה משנת 1342, שמורות במוזיאון העירוני. בית הקברות השני נוסד לאחר שנת 1417 מחוץ לחומת העיר, אך חדל להתקיים ככל הנראה כבר במאה ה־15. לאחר סגירתו נקברו בני הקהילה היהודית בעיקר בקינשפרק על נהר אוהרז’ה (Kynšperk nad Ohří).בית הקברות השלישי פעל משנת 1874 בשדרות השחרור (tř. Osvobození), כ־1.5 ק"מ מדרום לכיכר המרכזית. בשנת 1927 הורחב, בשנת 1938 הושחת בידי הנאצים, ולאחר 1960 חוסל לחלוטין. כיום מצויים בשטחו מוסכים קטנים ואנדרטה שהוקמה בשנת 1969, מנציחה את בית הקברות שנהרס ואת המשורר הוגו צוקרמן (1881–1914), שנקבר בו.

לקריאה נוספת
 משה פרנק, קהלות אשכנז ובתי דיניהן, הוצאת דביר תל אביב תרצ"ח עמ' 132 - 134.

קישורים חיצוניים

אתר האינטרנט הרשמי של העיר חב.
היסטוריה של יהודי חב באתר holocaust.
העיר חב בגוגל ארץ.
מפת GIS של העיר חב מתוך האתר של העיר.

הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: ערים