מבט של אלפיים יארד

מבט האלפיים יארד (באנגלית: Two Thousand Yard Stare, ידוע גם כ-That 2,000-Yard Stare או Marines Call It That 2,000 Yard Stare) הוא שמו של ציור מאת הצייר הצבאי האמריקאי תומאס סי. לי הציור נוצר בשנת 1944 לאחר קרב על פלליו. הוא מציג דיוקן חזיתי של חייל מותש לאחר הקרב, שמבטו הקפוא והריק מעורר תחושת זעזוע עמוק ומשדר טלטלה נפשית קשה, כאילו חודר מבעד למתבונן.

הציור שפורסם לראשונה בשנת 1945 במגזין לייף תחת הכותרת "Marines Call It That 2,000 Yard Stare", אך נודע לימים בשם המקוצר "Two Thousand Yard Stare", הפך למונח שגור בשיח הציבורי, הצבאי והפסיכולוגי – המתאר את הבעת הפנים והמבט הלא ממוקד של חיילים טראומטיים ומותשים. מבט זה נחשב לסימפטום מובהק של טראומת מלחמה, המזוהה כיום כהפרעת דחק פוסט-טראומטית.Glenn R. Schiraldi: The Post-Traumatic Stress Disorder Sourcebook. McGraw Hill, New York 2009, , S. 215.

באינטרנט הציור מזוהה בעיקר כמם אינטרנט.

 תיאור היצירה ותגובות הביקורת 
המונח הפך למוכר בשנת 1944, כאשר מגזין Life פרסם רישום מאת הכתב והאמן תומאס סי. לי, שנשא את הכותרת "Marines Call It That 2,000 Yard Stare" ("הנחתים קוראים לזה המבט של אלפיים יארד"). הרישום מתאר חייל צעיר מחיל הנחתים של ארצות הברית לאחר קרב פלליו, שהתרחש באותה שנה. כיום שמור הרישום באוסף של מרכז ההיסטוריה הצבאית של צבא ארצות הברית, שבבסיס פורט לזלי ג'יי. מקנייר, בוושינגטון די. סי.. Tom Lea:  Military History Network, abgerufen: 7. Mai 2008

במאמרו Painting It, שפורסם לראשונה בשנת 1975 במגזין WWII, התייחס הסופר ג'יימס ג'ונס לאמנותו של תומאס סי. לי שקדמה לסדרת הציורים מקרב פלליו כאל תעמולה שבוצעה באופן מצוין. עם זאת, הוא תיאר את הציור "הנחתים קוראים לזה 'המבט של אלפיים יארד'" כמרגש – ביטוי להערכתו לעוצמה הרגשית והאותנטיות האנושית שהציור מצליח להעביר, על אף ההקשר התעמולתי של חלק מיצירתו של לי.

פרשנות
במאמר שפורסם בשנת 2016 במסגרת הבלוג "The Warblog" של "Warriors Publishing Group", התייחס קצין המארינס והיועץ הצבאי להפקות קולנוע וטלוויזיה דייל דיי לציור. דיי ציין כי הציור משקף באופן חזותי את ההשפעה הפסיכולוגית של לחימה בקרב צמוד, ואת מגבלות הסיבולת האנושית בשדה הקרב. הציור, לדבריו, מגלם את תסמונת "המבט הריק" המופיעה בקרב לוחמים שחוו טראומה קשה. הוא תיאר כיצד נתקל בעצמו בחיילים בעלי הבעה דומה במהלך שירותו בדרום-מזרח אסיה, וציין כי הדמות בציור יכולה לייצג חייל מכל תקופה או זירת לחימה – בקוריאה, וייטנאם או עיראק. דאי השתמש בציור כהשראה במהלך הפקת המיני-סדרה The Pacific של רשת HBO, בפרק שעסק בקרב פלליו. הוא החזיק עותק של הציור על סט הצילומים על מנת להמחיש לצוות את תחושת השחיקה והטראומה שניסו להעביר.

המונח והשפעה רפואית ופסיכולוגית
הציור שנוצר לאחר קרב פלליו, פורסם בגיליון יוני 1945 של מגזין לייף והפך לאחד הדימויים המזוהים ביותר עם השלכותיה הנפשיות של לחימה. הציור מתאר חייל נחתים מותש, הניצב לאחר קרבות ממושכים ומביע הבעת פנים קפואה וריקה – ביטוי לתגובה דיסוציאטיבית נפוצה בקרב לוחמים לאחר חשיפה ממושכת לטראומה. בכיתוב שצורף לציור בגיליון לייף, כתב לי:
"הוא עזב את ארצות הברית לפני 31 חודשים. הוא נפצע בקמפיין הראשון שלו... שני שלישים מהפלוגה שלו נהרגו או נפצעו, אך הוא עדיין עומד. וכך הוא יצא שוב לקרב הבוקר. כמה יכול אדם לשאת?"

הביטוי "המבט של אלפיים יארד" אומץ בהמשך בשיח הרפואי, והפך לסמל חזותי של תסמונת פוסט־טראומטית (PTSD). לאחר שנות פעילות רבות בעיראק ובאפגניסטן, ניכרת עלייה ניכרת במספר החיילים והחיילות האמריקאים שפנו לטיפול בעקבות טראומה נפשית, כשהציור של לי נותר דימוי מייצג של השפעות אלו. לפי דו"ח של המכון לרפואה (Institute of Medicine), למעלה מ־500,000 יוצאי צבא פנו לפחות פעמיים לטיפול ב-PTSD בשנת 2012 בלבד. הצורך בטיפול נפשי איכותי ומקיף בקרב יוצאי צבא נותר אתגר מרכזי למערכת הבריאות הצבאית והאזרחית כאחד.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה בתרבות
קטגוריה:הפרעת דחק פוסט-טראומטית
קטגוריה:תופעות אינטרנט