תגובה כימית הנקראת על שם מגליה

תגובה כימית הנקראת על שם מגליה היא תגובה כימית הנקראת על שם המגלים/המפתחים שלה. מבין עשרות אלפי התגובות האורגניות הידועות, מאות תגובות כאלה מזוהות בדרך כלל על ידי האֶפּוֹנִים.Suggs, J. William. Organic Chemistry. Barron's, 2002, p. 109.  דוגמאות ידועות כוללות את תגובת גריניאר, תגובת סבטייה, תגובת ויטיג, דחיסת קלייזן, אצילציית פרידל-קראפטס ותגובת דילס-אלדר. ישנם ספרים המוקדשים אך ורק לתגובות הנקראות על שם מגליהן.Alfred Hassner, C. Stumer. Organic syntheses based on name reactions. Elsevier, 2002. Li, Jie Jack. Name Reactions: A Collection of Detailed Reaction Mechanisms. Springer, 2003. Bradford P. Mundy; Michael G. Ellerd; Frank G. Favaloro, Jr. Name Reactions and Reagents in Organic Synthesis. Wiley, 2005.  אינדקס מרק, אנציקלופדיה כימית, כוללת גם נספח על תגובות כאלו.

עם התפתחות הכימיה האורגנית במהלך המאה ה-20, כימאים החלו לקשר תגובות שימושיות מבחינה סינתטית עם שמות מגליהן או מפתחיהן. במקרים רבים, השם הוא רק זיכרון. תגובות מסוימות כמו שחלוף פמרר, חמצון פיניק וחיזור בירץ' נקראות על שם אנשים שאינם מגליהן, אך מצב זה אינו נפוץ.

למרות שקיימות גישות שיטתיות למתן שמות לתגובות המבוססות על מנגנון התגובה או התגובה הכוללת, כגון המינוח של IUPAC לתגובות כימיות אורגניות, שמות תיאוריים טכניים אלה הם לרוב מסורבלים או אינם ספציפיים דיים, כך ששמות אנשים הם לרוב שימושיים יותר לתקשורת יעילה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אפונימים