התקופה האפריקאית של פיקאסו

התקופה האפריקאית של פיקאסו שנמשכה בין השנים 1906 ל-1909, הייתה התקופה בה פאבלו פיקאסו צייר בסגנון שהושפע רבות מפיסול אפריקאי, ובמיוחד ממסכות אפריקאיות מסורתיות ואמנות מצרים העתיקה, בנוסף להשפעות לא אפריקאיות, כולל פיסול איברי וסגנונם של פול סזאן ואל גרקו. תקופה פרוטו-קוביסטית זו, הופיעה לאחר התקופה הכחולה והתקופה הוורודה של פיקאסו, ונקראה גם התקופה הכושית או התקופה השחורה.Douglas Cooper, The Cubist Epoch, London: Phaidon in association with the Los Angeles County Museum of Art & the Metropolitan Museum of Art, 1970.  פיקאסו אסף ושאב השראה מאמנות אפריקאית בתקופה זו, אך גם במשך שנים רבות לאחר מכן.

 הקשר ותקופה 
בתחילת המאה ה-20, יצירות אמנות אפריקאיות הובאו לפריז כתוצאה מהתפשטות הקולוניאליזם הצרפתי באפריקה שמדרום לסהרה. העיתונות רחשה סיפורים מוגזמים על קניבליזם וסיפורים אקזוטיים על ממלכת דהומיי האפריקאית, ופיקאסו ואמנים אחרים החלו לחפש השראה באמנות אפריקאית. מי שאחראי לכך בין היתר הוא אנרי מאטיס שהציג בפניו פסלון עץ של קונגו-וילי.
ממוזער|פיקאסו בסטודיו שלו, מוקף בפסלים אפריקניים, 1908
באמצע שנת 1907, חווה פיקאסו "התגלות" בעת שהתבונן ביצירות אמנות אפריקאית במוזיאון האתנוגרפי בארמון טרוקדרו הישן. מה שהשפיע על ציורו העלמות מאביניון שהושלם ביולי של אותה שנה, ובמיוחד על הטיפול בפניהן של שתי דמויות בצד ימין של הקומפוזיציה. למרות שאוצרי אמנות מודרנית רבים ניסו להתאים מסכות אפריקאיות ספציפיות לפניהן של דמויות אלה, המסכות ששימשו בדוגמאות אלה לא תמיד היו מדויקות, או שהוא שאב השראה ממספר מסכות במקביל.

פיקאסו המשיך לפתח את הסגנון במהלך השנים שקדמו לתחילת שלב הקוביזם האנליטי בציורו בשנת 1910.

 מחלוקת 
בהתבוננות היסטורית, הועלו כמה סוגיות, ביניהן הטלת ספק במקורותיו של ז'אנר אמנות זה עבור פיקאסו. פרימיטיביזם כביטוי אסתטי בלבד שימש לעיתים קרובות אמנים אירופאים ששאלו סגנונות מתרבויות לא-מערביות. אך במקרה של פיקאסו חלוקים החוקרים, חלקם סבורים כי כמו אחרים פיקאסו קיבל השראה רבה מהאסתטיקה של תרבויות זרות, בעוד שהיסטוריונים ומבקרים אחרים טוענים כי סוג זה של שאילה היה ביטוי מודרניסטי אינדיבידואלי שלו וייצג התפתחות אישית ביצירתו.

בפברואר 2006, תערוכה בשם "פיקאסו ואפריקה" נערכה בגלריית סטנדרד בנק ביוהנסבורג והציגה זה לצד זה עבודותיו של פיקאסו מתקופתו האפריקאית, כמו גם פסלים אפריקאים רבים הדומים לאלה שמהם הוא שאב השראה. אוצרת התערוכה, מרלין מרטין, צוטטה ב"גרדיאן" כי "פיקאסו מעולם לא העתיק אמנות אפריקאית, ולכן התערוכה אינה משדכת יצירה אפריקאית ספציפית עם פיקאסו". מטרת התערוכה לא הייתה להאשים את פיקאסו בהעתקה, אלא להראות כיצד התעלה מעליה ויצר אסתטיקה חדשה המשלבת את שלו ואת השראתו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:פבלו פיקאסו