חוק המטה לביטחון לאומי

חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008 אושר בכנסת השבע עשרה והוא מסדיר את הקמתו ופעילותו של המטה לביטחון לאומי (המל"ל), גוף המטה של ראש הממשלה והממשלה בענייני החוץ והביטחון של מדינת ישראל.

 רקע לחוק 
לפני חקיקתו של החוק, לא הייתה בישראל חקיקה ראשית שהסדירה את סמכויותיו, מעמדו ומבנהו של גוף המטה האסטרטגי העליון של הממשלה בענייני חוץ וביטחון. המטה לביטחון לאומי (מל"ל) פעל עד לשנת 2008 על בסיס החלטות ממשלה והוראות פנימיות בלבד, ולמעשה התבסס על החלטת ממשלה מס' 4889 משנת 1999, שהקימה את המל"ל כמועצה מייעצת לראש הממשלה. למרות שהוקם כגוף מתכלל בתחומים הקריטיים של ביטחון לאומי, המל"ל פעל במשך שנים רבות ללא מעמד חוקי ברור, ובפועל לא הייתה לו גישה מלאה לכלל המידע הביטחוני, לא הייתה לו סמכות לדרוש דיווחים מכלל הגופים הביטחוניים, ולא הייתה לו השפעה מחייבת על תהליכי קבלת החלטות.

במהלך השנים גברה הביקורת הציבורית, הפרלמנטרית והאקדמית על היעדר רגולציה חוקית לגוף שנטל על עצמו תפקיד קרדינלי בקביעת מדיניות ביטחונית. ועדות ממשלתיות וועדות חקירה ממלכתיות (כגון ועדת וינוגרד, שבחנה את התנהלות הממשלה במלחמת לבנון השנייה) הדגישו את הצורך בהסדרת מעמד המל"ל בחוק, לשם חיזוק תפקודו ויצירת מנגנון יעיל לתיאום מדיניות, ניתוח מידע והערכת חלופות אסטרטגיות עבור הדרג המדיני.

המלצות ועדת וינוגרד, אשר פורסמו ב-2007, הדגישו את החולשה המבנית והמעשית של המל"ל בעת מלחמה, ואת הפער בין הציפיות מתפקודו לבין הכלים שהועמדו לרשותו. ועדה זו קראה במפורש להסדרת סמכויות המל"ל ולחיזוקו כגוף מטה עצמאי, אובייקטיבי ומקצועי.

בעקבות זאת, גובשה הצעת חוק ממשלתית בשיתוף משרד ראש הממשלה ויועצים משפטיים, במטרה להפוך את המל"ל לגוף המעוגן בחוק, בעל סמכויות, כלים ויכולת ביצוע – הן במצב שגרה והן בשעת חירום. ההצעה עברה בכנסת ברוב גדול ביולי 2008, והפכה לחוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008.

 מטרות החוק 
מטרת החוק היא לעגן בחקיקה את קיומו וסמכויותיו של המל"ל כגוף המטה לראש הממשלה ולממשלה בנושאי החוץ והביטחון, לקבוע את אחריותו לריכוז עבודת המטה ולהכנת דיונים בתחומים אלה, ולבנות מנגנונים ברורים להעברת מידע, מינוי בעלי תפקידים ופיקוח על פעילותו.

 עיקרי החוק 
 הקמה ומעמד 
 המל"ל יפעל כיחידת סמך בתוך משרד ראש הממשלה בירושלים.
 ראש הממשלה מפעיל ומנחה את פעילות המטה.
 החוק מחייב זימון קבוע של ראש המל"ל לישיבות ממשלה ולוועדות ביטחוניות.

 תפקידי המל"ל 
 ריכוז עבודת המטה של הממשלה וועדות שרים בתחומי חוץ וביטחון.
 הכנת דיוני הממשלה והצגת חלופות מדיניות וביטחוניות.
 מעקב אחר יישום החלטות הממשלה בתחומים הללו.
 גיבוש המלצות על מדיניות ביטחונית, לרבות סדר יום לוועדות.
 אחריות כוללת על תיאום בין-משרדי ובין-ארגוני בתחום הביטחוני.
 גיבוש הערכות מצב שנתיות ורב–שנתיות כולל מודיעין, בהצגתן לראש הממשלה ולוועדות.
 הכנת עבודת המטה בנושאי תקציב הביטחון.
 הפעלת המרכז לניהול משברים לאומיים.
 בחינת תפיסת הביטחון של המדינה והצעת עדכונים.
 הצגת עמדות ביחס למיזמים מדיניים-ביטחוניים חשובים.
 ביצוע כל תפקיד נוסף שיקבע ראש הממשלה.

 מינוי והפסקת כהונה 
 ראש המטה לביטחון לאומי מתמנה על ידי ראש הממשלה באישור הממשלה. הוא כפוף ישירות לראש הממשלה ומשמש יועצו לביטחון לאומי.
 אין חובת מכרז למינוי.
 נדרש להיות אזרח ישראלי, תושב הארץ וללא אזרחות נוספת.
 הפסקת כהונתו אפשרית ביוזמתו, בהחלטת הממשלה או בעקבות כתב אישום בעבירה חמורה.
 משנה לראש המל"ל מתמנה לפי המלצת ראש המל"ל ואישור הממשלה, וכפוף לו. כהונתו חמש שנים, עם אפשרות להארכה עד לעשר שנים.

 העברת מידע 
 כל מידע ביטחוני או מדיני שמועבר לראש הממשלה מועבר גם לראש המל"ל.
 לראש המל"ל סמכות לדרוש מידע מכלל הגופים הביטחוניים ומשרדי הממשלה.
 בהיעדר הסכמה על מסירת מידע, ראש הממשלה מכריע.

 תקציב וארגון פנימי 
 למל"ל סעיף תקציבי נפרד בחוק התקציב.
 ניתן לקבוע תקנות נפרדות בנוגע לניהול כוח האדם בארגון, באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

 הוראות מעבר 
החוק קובע כי צוות הייעוץ לביטחון לאומי שפעל כמועצה לביטחון לאומי קודם לחקיקת החוק, ייחשב כמל"ל לפי החוק, וראשו ייחשב כראש המל"ל עד מינוי חדש.

 ביקורת ופיקוח 
ראש הממשלה ממונה על ביצוע החוק ויכול להתקין תקנות וכללים בנושא, באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:המטה לביטחון לאומי
המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראל: חקיקת ביטחון