אלן ומרילין ברגמן

אלן ברגמן (11 בספטמבר 1925 – 17 ביולי 2025) ומרילין קית' ברגמן (לבית כץ; 10 בנובמבר 1928 – 8 בינואר 2022) היו בני זוג יהודים אמריקאים שכתבו יחד מוזיקה ומילים להפקות טלוויזיה, קולנוע ומופעים רבים ומפורסמים. בני הזוג ברגמן נהנו מקריירה מצליחה, שבמהלכה זכו בארבעה פרסי אמי, שלושה פרסי אוסקר ושני פרסי גראמי, כולל פרס גראמי לשיר השנה. בני הזוג הונצחו בהיכל התהילה של כותבי השירים .

 חיים אישיים 
אלן ברגמן נולד ב-11 בספטמבר 1925, בקראון הייטס, ברוקלין, למשפחה יהודית, רות (מרגוליס), עקרת בית ומתנדבת קהילתית, ולסמואל ברגמן, שעסק במכירת בגדי ילדים. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ואחר כך עבר ללוס אנג'לס וקיבל תואר שני במוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

מרילין ברגמן נולדה ב-10 בנובמבר 1928, גם היא בקראון הייטס, למשפחת יהודית, אידית (ארקין) ואלברט כץ. מרילין למדה מוזיקה בתיכון למוזיקה ואמנות בניו יורק ואחר כך למדה פסיכולוגיה ואנגלית באוניברסיטת ניו יורק.

בני הזוג ברגמן נפגשו כששניהם עברו ללוס אנג'לס. הם נישאו בשנת 1958 ונולדה להם בת, ג'ולי ברגמן סנדר, העובדת כמפיקת סרטים עצמאית.

מרילין ברגמן נפטרה ב-8 בינואר 2022, בת 93. אלן ברגמן נפטר ב-17 ביולי 2025, בן 99.

 קריירה 
 סוף שנות ה-50 ושנות ה-60 
אלן ברגמן עבד כבמאי טלוויזיה וכותב שירים בתחנת WCAU בפילדלפיה בתחילת שנות ה-50 ובהמלצת הזמר ג'וני מרסר הוא עבר ללוס אנג'לס והפך לכותב שירים מקצועי. מרילין הפכה אף היא לכותבת שירים, בהשראת חבריה בוב ראסל (Bob Russell) ואשתו אנה, שעסקו בכתיבת שירים. בני הזוג ברגמן החלו לשתף פעולה, לפי הצעתו של המלחין לו ספנס (Lew Spence).

יחד עם ספנס, כתבו בני הזוג ברגמן את המילים לשירים באלבום Sleep Warm של דין מרטין משנת 1958 וכן ל-Nice 'n' Easy אלבומו של פרנק סינטרה משנת 1960. בשנת 1961, כתבו בני הזוג ברגמן את שיר הנושא הראשון שלהם לסרט קולנוע, עבור The Right Approach, שהלחין ספנס ובשנת 1964 הם כתבו את המילים למחזמר הראשון שלהם בברודוויי, "Something More!", עם המוזיקה של סמי פיין (Sammy Fain). בשנת 1967, בני הזוג (Bergmans) כתבו את המילים לשיר כחום הלילה למוזיקה של קווינסי ג'ונס בסרט שנשא את אותו השם. עבודה זו תוארה כ"פריצת הדרך" שלהם.

הקשר הארוך של בני הזוג עם המלחין הצרפתי מישל לגראן החל בסוף שנות ה-60 כשבני הזוג כתבו את המילים באנגלית לשיר The Windmills of Your Mind של לגראן, שהופיע בסרט "השוד המושלם" בשנת 1968, וזיכה אותם בפרס האוסקר הראשון שלהם בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר", בטקס ה-41, בשנת 1969.

בני הזוג ברגמן ולגראן היו מועמדים לאחר מכן לפרס "השיר המקורי הטוב ביותר" בשנתיים הבאות על השירים "What Are You Doing the Rest of Your Life?" מתוך הסרט הסוף המאושר משנת 1969 ו-"Pieces of Dreams" מתוך הסרט שנשא את אותו השם, משנת 1970. עבודות משניות יותר של בני הזוג עם לגראן בתקופה זו כללו את "You Must Believe in Spring" לשיר מתוך הסרט העלמות מרושפור, את "Listen to the Sea" מתוך הסרט תחנת זברה אינה עונה, משנת 1968, וכן את "Nobody Knows" ו-"Sweet Gingerbread Man" מתוך הסרט "The "Magic Garden of Stanley Sweetheart, משנת 1970.

 שנות ה-70 
לגראן כלל שמונה שירים של בני הזוג באלבומו משנת 1972 עם שרה ווהן.

בני הזוג חברו למרווין האמליש כדי לכתוב את הלהיט של ברברה סטרייסנד The Way We Were, בסרט כך היינו. השיר תואר ב-Turner Classic Movies כ"אחד השירים המוכרים ביותר בעולם". שיר זה זיכה את האמליש ובני הזוג ברגמן זכו בפרס האוסקר (השני שלהם) בקטגוריה ה"שיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי אוסקר ה-46, בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר בשנת 1974, ובפרס גראמי לשיר השנה בשנת 1975. על פי הקרן הלאומית לאמנויות ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), השיר דורג במקום ה-298 ברשימת 365 "שירי המאה" המובילים. ב-1978 כתבו בני הזוג ברגמן את מילות השירים למחזמר הטלוויזיוני "Queen of the Stardust Ballroom" מאת בילי גולדנברג (Billy Goldenberg), שזיכה אותם בפרס אמי. מאוחר יותר הפך המחזמר להצגתם השנייה בברודוויי, "Ballroom", שנפתחה באותה שנה.

 שנות ה-80 
בני הזוג ברגמן עבדו שוב עם קווינסי ג'ונס על פסקול הסרט של מייקל ג'קסון עבור אי.טי. - חבר מכוכב אחר משנת 1982, בו כתבו את המילים לשיר "Someone In the Dark".

בשנת 1983, בטקס פרסי אוסקר ה-55, היו בני הזוג מועמדים לפרס על השיר "How Do You Keep the Music Playing?", שהולחן על ידי לגראן לסרט "Best Friends", בקטגוריה "השיר המקורי הטוב ביותר". בני הזוג הפכו לכותבי השירים הראשונים אי פעם, שכתבו שלושה מתוך חמשת השירים המועמדים לפרס אוסקר לשיר הטוב ביותר, כשהיו מועמדים גם על "It Might Be You" מתוך טוטסי, וגם על השיר "If We Were in Love" מתוך הסרט "Yes, Giorgio".

בטקס פרסי ה-Academy Awards שלאחר מכן, עבודתם עם לגראן על הסרט ינטל משנת 1983 זיכתה אותם בפרס אוסקר (שלישי) על "פסקול השיר המקורי הטוב ביותר או פסקול מעובד", כאשר בנוסף, גם השירים "Papa, Can You Hear Me?" ו-"The Way He Makes Me Feel" מתוך הסרט, היו אף הם מועמדים לפרס בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". בשנת 1987 בני הזוג כתבו את המופע "One Voice" של ברברה סטרייסנד שיצא כאלבום מהופעה חיה. מרילין שימשה גם כמפיקה בפועל של האלבום.

 שנות ה-90 
בני הזוג ברגמן היו גם שותפים לכתיבה של "איחוד אמריקאי" ("An American Reunion"), טקס הפתיחה של חגיגות ההשבעה לציון את כהונתו הראשונה של ביל קלינטון כנשיא ארצות הברית, בינואר 1993 באנדרטת לינקולן בוושינגטון הבירה.

ב-1994 השיר "Ordinary Miracles" מתוך סיבוב ההופעות של סטרייסנד ו-HBO שלה זיכה את אותם בפרס אמי והתסריט שלהם לסיבוב ההופעות היה מועמד גם לפרס CableACE. בסוף שנות ה-90 קיבלו בני הזוג ברגמן את מועמדויותיהם האחרונות לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, עבור Moonlight שהלחין ג'ון ויליאמס עבור הסרט סברינה משנת 1995 ו-"Love Is Where You Are" שהולחן על ידי מארק אישם (Mark Isham) עבור הסרט At First Sight. בשנת 1999, קיבלו בני הזוג ברגמן את פרס אמי האחרון שלהם בפריים טיים למוזיקה ומילים מקוריות יוצאות דופן לשירם "A Time to Dream" שהולחן על ידי המליש, עבור תוכנית הקולנוע האמריקאית לציון 100 שנים ל-100 סרטים ("AFI's 100 Years 100 Movies Special").

 שנות ה-2000 
ב-2001–2002 הזמין מרכז ג'ון פ. קנדי לאמנויות הבמה הזמין מבני הזוג ברגמן מחזור שירים. הם בחרו לשתף פעולה עם המלחין סיי קולמן (Cy Coleman) ויצרו את "Portraits in Jazz: A Gallery of Songs", שבוצע ב-17 במאי 2002.

בשנת 2007, אלן ברגמן הוציא את אלבומו הראשון כזמר, "Lyrically, Alan Bergman", שכלל מילים שכתבו הוא ואשתו. במקביל חזרו בני הזוג ברגמן לעבוד עם קווינסי ג'ונס על אלבום המחווה למלחין והמנצח האיטלקי אניו מוריקונה בשם "We All Love Ennio Morricone", עבורו כתבו את המילים לשיר "I Knew I Loved You", שבוצע על ידי סלין דיון.

בשנת 2011 פורסם אלבומה של ברברה סטרייסנד "What Matters Most" שהוקלט כמחווה לבני הזוג ברגמן וכלל עשרה שירים של הזוג שסטרייסנד לא הקליטה קודם לכן.

ב-2017 בני הזוג ברגמן שיתפו פעולה עם המחזאי ג'וש ראבץ' (Josh Ravetch) על "Chasing Mem'ries: A Different Kind of Musical".

 תפקידים ניהוליים הוקרה 
בני הזוג ברגמן זכו לאורך הקריירה בפרסים ואותו הוקרה רבים.
 בשנת 1980 הם הוכנסו להיכל התהילה של כותבי השירים (Songwriters Hall of Fame).
 ב-1986 קיבלה מרילין את פרס "קריסטל" (Crystal Award) של ארגון "נשים בקולנוע" (Women in Film).
 בשנת 1995 הוענקו להם תוארי דוקטור לשם כבוד ממכללת ברקלי למוזיקה, וכן פרס מפעל חיים מאקדמיית כותבי השירים הלאומית בארצות הברית.
 בשנת 1996 זכו בני הזוג ב"פרס פיורלו למפעל חיים" (Fiorello Lifetime Achievement Award) מטעם תיכון לה גוארדיה לאמנויות בניו יורק, ובהמשך הוכנסו להיכל התהילה של המוסד.
 באותה שנה מונתה מרילין לקצינת במסדר האמנויות והספרות של משרד התרבות הצרפתי.
 בשנת 1997 הם קיבלו את פרס ג'וני מרסר (Johnny Mercer Award).
 בשנת 1998 קיבלה מרילין תואר דוקטור לשם כבוד מטריניטי קולג' (Trinity College) בקונטיקט.
 בשנת 2002 קיבלו השניים את פרס מפעל החיים של איגוד המו"לים למוזיקה, ומרילין קיבלה גם את פרס האמנויות ממרכז קאופמן.
 ב-2011 קיבל אלן קיבל פרס בוגר מצטיין מאוניברסיטת צפון קרוליינה.
 בשנת 2022 הוכנסה מרילין להיכל התהילה של יוצרות השירים.

השניים כיהנו בתפקידים בכירים בארגוני מוזיקה ואמנות.
 בין 1994–2009 שימשה מרילין בתפקיד נשיאה ויושבת ראש מועצת המנהלים של האגודה האמריקאית למלחינים, סופרים ומוציאים לאור (ASCAP), האישה הראשונה בתפקיד זה.
 מרילין כיהנה שתי קדנציות בתפקיד נשיאת הקונפדרציה הבין-לאומית לאגודות יוצרים ומלחינים (CISAC).
 אלן כיהן במועצות הקרן על שם ג'וני מרסר, לזכויות האמנים ובארגון "The Jazz Bakery, ארגון ללא מטרות רווח בלוס אנג'לס, המציג רבים מאמני הג'אז המוערכים ביותר בעולם.
 בני הזוג ברגמן כיהנו גם בוועד הפועל של ענף המוזיקה של האקדמיה לאמנויות ומדעים של סרטים והיו חברי מועצת המנהלים של האקדמיה הלאומית לכותבי שירים.
 מרילין כיהנה גם כנשיאת המועצה הלאומית לשימור הקלטות (National Recording Preservation Board).

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בפריים טיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי אוסקר: כותבי השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב