קוקיטוס

קוקיטוס (ביוונית עתיקה: Κωκυτός) הוא נהר הקינה ואחד מחמשת הנהרות המקיפים את השאול במיתולוגיה היוונית. הנהרות האחרים הם: סטיקס, פלגתון, לתה ואכרון. הקוקיטוס זורם אל תוך נהר האכרון, נהר הכאב.

במיתולוגיה

על פי האודיסאה של הומרוס, קירקה אומרת שקוקיטוס הוא זרם של נהר הסטיקס, והוא ופלגתון זורמים אל תוך נהר האכרון.

הפילוסוף אפלטון מוסיף לכך בפיידון ומתאר שהקוקיטוס זורם במקהיל לפלגתון עד ששמיהם נפגשים בצדדים ההפוכים של האגם האכרוסיאני, ואז שניהם נשפכים אל תוך מעמקי טרטרוס. אפלטון מתאר גם שנשמות המתים אשר חטאו ברצח מושלכים אל תוך הקוקיטוס. כאשר הם מובאים על ידי הזרם לאגם האכרוסיאני, החוטאים מתחננים לסליחה ורחמים מאלו שפגעו בהם עד שיסלחו על ידי אלו אשר גרמו להם עוול.

הקוקיטוס מוזכר בקצרה גם בפואמה "אלכסנדרה" המיוחסת למשורר ליקופרון, ומימו מתוארים כ"פרועים ואפלים". במסורת האורפית יש ארבעה נהרות בעולם התחתון (במקום חמישה) ונהר הקוקיטוס מקושר ליסוד האדמה, ועם כיוון מערב.

לפי המשורר אופיאנוס, אהובתו של האדס- הנימפה מינטה הייתה משוייכת עם הנהר קוקיטוס.

בקומדיה האלוהית

בקומדיה האלוהית של דנטה, הקוקיטוס מתואר בתור אגם קפוא (בניגוד לנהר) הנמצא בחלק העמוק ביותר של הגיהנום. אגם הקוקיטוס הוא חלק מהמעגל התשיעי של הגיהנום, ובו נענשים הבוגדים.

במרכז האגם, חצי מגופו של השטן לכוד מתחת לקרח והוא לועס עם שלושת ראשיו את גופם של הבוגדים הנוראים ביותר: הראש הראשי אוכל את יהודה איש קריות, שבגד בישו והראשים הצדדים לועסים את ברוטוס וקסיוס שבגדו ביוליוס קיסר. השטן מנפנף בכנפיו וגורם לקפאונו של נהר הקינה.

בספרות

 קוקיטוס מופיע גם באפוס "גן העדן האבוד" של ג'ון מילטון. בספר השני, מילטון מזכיר את קוקיטוס, ומתייחס אליו בתור נהר הקינה.

 הנהר מוזכר גם במחזה "טיטוס אנדרוניקוס" של ויליאם שייקספיר.
 בספר הנוער "בית האדס" של ריק ריירדן, אנבת' ופרסי נופלים אל תוך נהר הקוקיטוס, וכמעט טובעים בייאושו.

הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:נהרות אגדיים
קטגוריה:מקומות במיתולוגיה היוונית