יוהאן אוגוסט ארנסטי

יוהאן אוגוסט ארנסטי (בגרמנית: Johann August Ernesti; 4 באוגוסט 1707 – 11 בספטמבר 1781) היה רציונליסט, תאולוג ופילולוג לותרני גרמני. נודע בעיקר בשל תרומתו לחקר כתבי הקודש, והיה הראשון שהבחין באופן שיטתי בין הרמנויטיקה של הברית הישנה לבין זו של הברית החדשה.

 ביוגרפיה 
ארנסטי נולד בבאד טנשטדט  שבסקסוניה (תורינגיה של ימינו), שם שימש אביו, יוהאן כריסטוף ארנסטי, ככומר וכמפקח על הדיוקסיות שהיו תחת שלטונם של נסיכי-בוחר באזורי תורינגיה, זאלץ וזנגרהאוזן. בגיל שש-עשרה נשלח ארנסטי ללמוד בבית הספר הממלכתי פפורטה . בגיל עשרים החל את לימודיו באוניברסיטת ויטנברג, ובהמשך עבר לאוניברסיטת לייפציג. בשנת 1730 הוסמך לתואר שני בפקולטה לפילוסופיה, ובשנה שלאחר מכן מונה לסגן מנהל בבית הספר סנט תומאס  בלייפציג, בתקופת כהונתו של הרקטור יוהאן מתיאס גסנר . בשנת 1734 ירש את תפקיד הרקטור של בית הספר.

בשנת 1742 מונה לפרופסור שלא מן המניין לספרות עתיקה  באוניברסיטת לייפציג, ובשנת 1756 קודם לפרופסור מן המניין לרטוריקה. באותה שנה קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה, ובשנת 1759 התמנה לפרופסור מן המניין גם בפקולטה לתאולוגיה.

באמצעות שיטות ההוראה והכתיבה שלו, שיתף פעולה עם זיגמונד יאקוב באומגרטן  מהאלה (1706–1757) בניסיון להרחיק את התאולוגיה הדוגמטית  מהאורתודוקסיה הלותרנית , ולנתקה מהשפעות סכולסטיות או מיסטיות, ובכך סייע לפריצת דרך רציונליסטית בתאולוגיה.

נפטר ארנסטי בלייפציג בשנת 1781, בגיל שבעים ושש, לאחר מחלה קצרה.

 עבודתו 
מלבד איכויותיו כסופר, ארנסטי נודע בהשפעתו על ביקורת כתבי קודש וחול בגרמניה. יחד עם יוהאן סאלומו סמלר , היה שותף במהפכה הרציונליסטית של התאולוגיה הלותרנית, ובשיתוף עם יוהאן מתיאס גסנר ייסד אסכולה חדשה בספרות העתיקה. בין השאר, הבחין בהבחנות דקדוקיות דקות בשפה הלטינית, במיוחד בכל הנוגע לרצפי זמנים, שחמקו מעיניהם של מבקרים קודמים.

כעורך של טקסטים קלאסיים יוונים, לא הגיע ארנסטי לרמתם של ההולנדים בני תקופתו – טיבריוס המסטרהויס , דייוויד רונקן  או עמיתו יוהאן יאקוב רייסקה. ארנסטי לא ניסה כלל לעסוק בביקורת גבוהה. אף על פי כן, ארנסטי וגסנר נחשבים לאחראים על עיצובן של דמויות פילולוגיות שגדולות מהם, באמצעות משמעת ודוגמה אישית. בזכות פועלם הוצתה ההתלהבות הלאומית כלפי לימודי העת העתיקה.

עיקר תרומתו התאולוגית של ארנסטי באה לידי ביטוי בתחום ההרמנויטיקה. בפרט, ספרו "עקרונות פרשנות הברית החדשה" (Institutio Interpretis Novi Testamenti), שראה אור בשנת 1761. הספר הציג עקרונות של פרשנות כללית שלא נשענו על שיטה פילוסופית מסוימת, אלא נבנו מתוך תצפיות וכללים שכבר נוסחו והופעלו בביקורת על סופרים חילוניים, אך טרם יושמו באופן קפדני בפרשנות המקרא. ארנסטי נחשב למייסד האסכולה הדקדוקית-היסטורית .

 סכסוכו עם י.ס. באך 
בשנת 1736 הגיש יוהאן סבסטיאן באך, ששימש כקנטור  בבית הספר סנט תומאס, תלונה למועצת העיר לייפציג בעקבות החלטתו של הרקטור, יוהאן אוגוסט ארנסטי, להחליף תלמיד בעל כישורים מוזיקליים בתלמיד חסר כישורים. באך התריע כי המשך התנהלות כזו עלול לפגוע בטקסים הדתיים ולדרדר את רמת מוזיקת הכנסייה, ואף להביא להידרדרות כוללת של בית הספר, אשר תדרוש שנים רבות לתיקון. המחלוקת הסלימה והובילה להחלפת מכתבים עם פקידי העיר, ובסופו של דבר אף לפנייה אל מלך סקסוניה, פרידריך אוגוסט השני.

 מורשת 
הגותו של ארנסטי השפיעה על יוהאן גוטפריד הרדר ופרידריך שליירמאכר.

 כתביו 

 קישורים חיצוניים 

 Martin Mulzer: Ernesti, Johann August. In: Michaela Bauks, Klaus Koenen, Stefan Alkier (Hrsg.): Das wissenschaftliche Bibellexikon im Internet (WiBiLex), Stuttgart, 2006 ff. 

 הערות שוליים 

קטגוריה:חוקרי מקרא גרמנים
קטגוריה:פילולוגים גרמנים
קטגוריה:תאולוגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:פילוסופים רציונליסטים
קטגוריה:לותרנים
קטגוריה:ילידי 1707
קטגוריה:נפטרים ב-1781