אונס על ידי מכר

אונס על ידי מכר הוא תקיפה מינית המבוצעת על ידי אדם שהקורבן מכיר, כגון חבר, בן זוג, עמית במקום העבודה, שכן, קרוב משפחה או מכר אחר. בעבר הייתה תפיסה רווחת לפיה אונס הוא פשע המבוצע על ידי אדם זר. בימינו, רובם המכריע של מקרי אונס נשים מבוצעים על ידי אדם המוכר לנאנסת, ורק כ-15% ממקרי האונס מבוצעים על ידי אדם זר.

אונס על ידי מכר נפוץ במיוחד בקרב צעירים, בנסיבות חברתיות כמו מסיבות, מעונות סטודנטים או מקומות עבודה. אונס על ידי מכר לעיתים אינו מדווח בשל בושה, חשש מחוסר אמון, או קשרים חברתיים עם התוקף. ההשפעות של התקיפה כוללות פגיעות פיזיות, פסיכולוגיות וחברתיות, והקורבנות מתמודדים לעיתים עם קשיים בשל היכרותם עם התוקף.

בין המקרים הפרטיים של אונס על ידי מכר נמנים אונס בפגישה ואונס בנישואים.

הגדרה
אונס על ידי מכר מוגדר כתקיפה מינית (מעשה מיני שנכפה על אדם ללא הסכמתו החופשית והמפורשת), כאשר התוקף הוא אדם שהקורבן מכיר. ההיכרות יכולה לנוע מקשר קרוב, כגון בן זוג או ידיד קרוב, ועד היכרות שטחית, כגון מכר ממסיבה או עמית לעבודה.

לאונס על ידי מכר ישנם מספר מאפיינים שכיחים:
 הקשר חברתי: התקיפה מתרחשת לעיתים במסגרת חברתית מוכרת, כמו בית פרטי או אירוע חברתי.
 שימוש בכפייה לא-פיזית: לעיתים התוקף משתמש במניפולציה, לחץ חברתי, או ניצול מצב (כגון שכרות הקורבן) במקום אלימות פיזית גלויה.
 אי-בהירות ביחס לתקיפה: קורבנות ותוקפים כאחד עשויים שלא להגדיר את האירוע כאונס, במיוחד אם לא נעשה שימוש בכוח פיזי.

מקור המונח
בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלו חוקרי מגדר להבחין בין אונס על ידי אדם זר לבין אונס שבוצע על ידי אדם המוכר לקורבן. אחד המחקרים בחן תיקי אונס משטרתיים בארצות הברית משנת 1958 עד 1960 ומצא שכמחציתם בוצעו ככל הנראה על ידי גברים שהכירו את קורבנותיהם. דיאנה ראסל היא הראשונה שהשתמשה במונח "אונס על ידי מכר" בספר שהוציאה לאור ב-1982. בספר דיווחה על מחקר שערכה בקרב 930 נשים בסן פרנסיסקו, בו מצאה ש-35% דיווחו שנאנסו על ידי מכר, לעומת 11% שדיווחו שנאנסו על ידי אדם זר. בשנת 1988 פרסמה העיתונאית האמריקאית רובין וורשו את הספר "מעולם לא קראתי לזה אונס" , בו היא דנה לראשונה בהרחבה בתופעת האונס על ידי מכר.

שכיחות וסטטיסטיקות
אונס על ידי מכר הוא הצורה הנפוצה ביותר של תקיפה מינית. על פי מחקרים שנערכו בארצות הברית, דרום אפריקה ואתיופיה, לפחות 80% ממקרי האונס מבוצעים על ידי תוקף המוכר לקורבן.

נשים צעירות בגילאי 18–30, ובמיוחד סטודנטיות באוניברסיטאות, נמצאות בסיכון גבוה. גם גברים להט"בים נמצאים בסיכון, אם כי בשיעורים נמוכים יותר.

רוב מקרי האונס על ידי מכר אינם מדווחים למשטרה, לעיתים בשל חשש מסטיגמה, האשמת הקורבן, או השלכות חברתיות. על פי נתונים שנאספו על ידי מרכז טיפול לנפגעי תקיפה מינית בארצות הברית, פחות מ-2% מקורבנות האונס על ידי מכר דיווחו על האונס למשטרה, בהשוואה ל-21% מאלו שנאנסו על ידי אדם זר.

השפעת האונס
אונס על ידי מכר גורם להשפעות פיזיות, פסיכולוגיות וחברתיות, וכן גורם לקשיים ייחודיים הנובעים מההיכרות עם התוקף. ההשפעות הפיזיות כוללות פציעות גופניות, כגון חבלות או קרעים באזור האגן, סיכון למחלות מין והיריון לא מתוכנן, הדורש התערבות רפואית מיידית.

השפעות פסיכולוגיות כוללות הפרעת דחק פוסט-טראומטית, הכוללת פלאשבקים, סיוטים, התקפי חרדה, דיכאון, תחושות אשמה, בושה, הפרעות שינה, הפרעות אכילה ומחשבות אובדניות.

השפעות חברתיות כוללות סטיגמה והאשמת הקורבן, במיוחד בחברות שמרניות; שיבוש קשרים חברתיים, בהם ניתוק החברות עם מכרים המשותפים עם התוקף; תחושת בידוד וחוסר אמון באחרים.

הערות שוליים

קטגוריה:אונס
קטגוריה:עבירות מין
קטגוריה:אלימות במשפחה