ריתוך בקשת פחם

ריתוך בקשת פחם הוא תהליך ריתוך בקשת המייצר איחוי מתכות על ידי חימומן באמצעות קשת בין אלקטרודת פחם (גרפיט) שאינה מתכלה לבין החומר המעובד. זהו תהליך ריתוך בקשת הראשון שפותח, אך אינו משמש כיום ליישומים רבים, לאחר שהוחלף בריתוך בקשת פחם כפולה  ווריאציות אחרות. מטרת ריתוך הקשת היא ליצור קשר בין חלקי מתכת נפרדים. בריתוך בקשת פחם, אלקטרודת פחם משמשת ליצירת קשת חשמלית בין האלקטרודה לחומרים המעובדים. קשת זו מייצרת טמפרטורה העולה על 3,000 מעלות צלזיוס. בטמפרטורה זו המתכות הנפרדות יוצרות קשר ומתלכדות יחד.

פיתוח
ממוזער|שמאל|220px|הפטנט לשיטת ריתוך בקשת בשם "הפייסטוס החשמלי" (Elektrogefest) הוענק בשנת 1887 לניקולאי בנרדוס וסטניסלב אולשבסקי
תהליך הריתוך בקשת פחם לא היה יכול להיווצר אלמלא גילוי הקשת החשמלית על ידי האמפרי דייווי בשנת 1800, אשר לאחר מכן, בשנת 1802, התגלה באופן עצמאי על ידי הפיזיקאי הרוסי וסילי פטרוב . פטרוב חקר את הקשת החשמלית והציע את השימושים האפשריים שלה, כולל ריתוך.

ממציאי תהליך הריתוך בקשת פחם היו ניקולאי בנרדוס (רוסי) וסטניסלב אולשבסקי (פולני), שפיתחו שיטה זו בשנת 1881 ורשמו עליה פטנט מאוחר יותר תחת השם "הפייסטוס החשמלי" (Elektrogefest).

וריאציות
 ריתוך בקשת פחם עם גז (CAW-G) - תהליך זה כבר אינו בעל משמעות מסחרית. תהליכים אחרים המשתמשים בגזי מגן החליפו גם הם ריתוך בקשת פחמן כגון ריתוך בקשת טונגסטן (GTAW, או TIG), ריתוך בקשת פלזמה (PAW), וריתוך מימן אטומי (AHAW). כל אחד מהתהליכים הללו, כולל ריתוך בקשת פחמן, משתמש באלקטרודה שאינה מתכלה. מתכת מילוי משמשת בדרך כלל כדי לסייע בקשר בין חלקי העבודה.
 ריתוך בקשת פחם מוגנת (CAW-S)
 ריתוך בקשת פחם כפולה (CAW-T) - תהליך בו הקשת נוצרת בין שתי אלקטרודות פחם.

לקריאה נוספת

הערות שוליים

קשת פחם