ציד השועל (ציור)

צֵיד השועל (באנגלית: The Fox Hunt) הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן האמריקאי וינסלו הומר, שהושלם בשנת 1893. זוהי אחת מיצירותיו השאפתניות והדרמטיות ביותר, ונחשבת כיום לאחת מפסגות יצירתו. זהו ציורו הגדול ביותר עד אותה עת, והראשון שזכה להיכנס לאוסף ציבורי כאשר נרכש על ידי האקדמיה לאמנויות של פנסילבניה. עותק נוסף של היצירה נמצא באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה חורפית חריפה, בחוף ניו אינגלנד. במרכז הקומפוזיציה נראה שועל אדום־כתום שגופו שוקע בשלג עמוק, פונה לאחור באקט של זהירות מתוחה. צבע פרוותו יוצר ניגוד חד אל מול המשטח הלבן המקיף אותו. מאחוריו שמיים סוערים וקרקע סלעית מחזקים את תחושת העוינות והקדרות של הנוף. צמח בר - ככל הנראה ענפי שושנת בר יבשה - מופיע בחזית, כנקודת איזון פיוטית לסצנה הקודרת. מעל השועל, עורבים שחורים מתקרבים בתנועה מאיימת, חלקם בגובה נמוך ואחרים בריחוף. הקומפוזיציה מדגישה את המתח שבין הטרף לסכנה הקרבה, ומשקפת את שליטתו של הומר בפרטי הטבע ובעומק רגשי.

הקשר היסטורי
הומר עבר להתגורר בכפר הדייגים פרוּטס נק  שבחוף מיין בשנת 1883, שם חי בבדידות כמעט מוחלטת ויצר את יצירותיו העוסקות בעימותים בין האדם או החיה לבין כוחות הטבע. במהלך שנות השמונים של המאה ה־19, התעניין יותר ויותר בים עצמו ובמאבקי הישרדות בעולם הטבע. בציור זה, שנוצר בשנת 1893, נטש לחלוטין את הדמות האנושית והתמקד במאבק הישרדותי טהור בין בעלי חיים: שועל חלוש המנסה ללקט גרגרים בקרקע מושלגת, מול עורבים מורעבים המתקרבים אליו במטרה לטרפו. התופעה המתוארת ביצירה תועדה בטבע בחופי מיין, כאשר עורבים תוקפים שועל במצבי קיצון של רעב ושלג.

רישום מקדים
על פי עדויות, וינסלו הומר השתמש בשועל מת וחבורת עורבים מתים לצורך יצירת הקומפוזיציה. הוא פנה לידידו הצייד וביקש ממנו לשלוח אליו שועל וכמה עורבים. את השועל קיבע באמצעות חוטים ומקלות כדי לדמות תנועה, אך עם העורבים נתקל בבעיה: תחילה העמיד את גופותיהם הקפואות על ערימת שלג מול חלון הסטודיו שלו, אך כאשר הם הפשירו, תנוחותיהם קרסו. לאחר שקיבל ביקורת בוטה מחברו תחנת הרכבת ("זה בכלל לא נראה כמו עורבים"), מחק אותם מהציור. בהמשך פיזרו השניים תירס כדי למשוך עורבים חיים, והומר שרטט אותם ישירות מהתבוננות. כך הגיע להרכב הסופי שבציור.

פרשנות
הציור מציג דרמה של חיים ומוות, אך גם מתאר את מחזוריותו הבלתי פוסקת של הטבע: בעוד העימות בין השועל לעורבים צפוי להסתיים במהרה, גלי הים החורפי הנראים ברקע ממשיכים להתנפץ אל המצוקים באין מפריע. הניגוד בין השועל לבין העורבים מדגיש את עקרון "הישרדות המתאימים ביותר", הרעיון הדרוויניסטי שעמד בבסיס רבות מיצירותיו המאוחרות של הומר. השועל - המסמל רוח, תושייה ועקשנות - מוקף באיום גובר של עורבים - סמל לתבונה ונועזות. הציור מבטא גם את עולמו הפנימי של הומר עצמו, שהתבודדותו ותפיסתו הפסימית ביחס לאדם נטו להזדהות עם דמות השועל הנרדף.

השוואה ליצירות אחרות
בציור ציד השועל משנת 1893 ויתר הומר לחלוטין על דמות אנושית, ובחר להציג את מאבק ההישרדות דרך עימות בין בעלי חיים בטבע. נושא זה ממשיך ביצירה המאוחרת נורת'איסטר (Northeaster, 1895), המתאר את מאבקם הבלתי פוסק של כוחות טבע עילאיים: הים הסוער מתנגש בצוקים האיתנים, והצופה הוא העד היחיד למאבק. שתי היצירות עוסקות בהתמודדות עם איתני טבע הרסניים, אך בעוד שב"ציד השועל" מוצגת דרמה ממוקדת וחד־פעמית, ב"נורת'איסטר" מתואר עימות קוסמי ואינסופי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:וינסלו הומר: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציור ריאליסטי
קטגוריה:שועלים בתרבות
קטגוריה:עורבים בתרבות
קטגוריה:בעלי חיים בתרבות