אלן שרטייה

אַלֶן שַׁרְטְיֶיה (בצרפתית: Alain Chartier; ) היה משורר וסופר פוליטי צרפתי.

קורות חיים
אלן שרטייה נולד בבאייה למשפחה עשירה שרבים מבניה התפרסמו. אחיו הבכור  הוסמך לבישוף של פריז; ותומא שרטייה הפך לנוטריון המלך. ז'אן שרטייה, נזיר מסן-דני, שההיסטוריה שכתב על שארל השביעי מודפסת בכרך ג' של "Les Grands Chroniques de Saint-Denis" ("הכרוניקות הגדולות של סן-דני", 1477), נחשב גם הוא לאחיו של המשורר. אלן למד, כמו אחיו הבכור, באוניברסיטת פריז.

לאחר מכן הוא החל לעבוד עבור , ו, שבתם מארי הייתה מאורסת לבנו הצעיר של שארל השישי. הוא ליווה את דרכו של הדופן, לימים שארל השביעי, ושימש בתפקיד משולש של פקיד, נוטריון ומזכיר פיננסי. מאוחר יותר הוא יהפוך לחבר בכמה משלחות דיפלומטיות חשובות, וישמש כנואם ומזכיר עבור שארל השביעי. הוא נסע לווינה ולבודה כדי לפגוש את זיגיסמונד; לוונציה כדי להופיע בפני הסנאט הוונציאני ; לרומא כדי למסור מכתב לאפיפיור; ולסקוטלנד כדי לנהל משא ומתן על נישואי בתו של ג'יימס הראשון, , שהייתה אז בת פחות מארבע שנים, עם הדופן, לימים לואי האחד עשר.

נראה כי הוא קיבל דרגות כנסייתיות ומונה לקאנון של פריז, רקטור קהילת סן-למבר-דה-לבה (Saint-Lambert-des-Levées), ואף ארכיבישוף פריז. הוא נפטר באביניון בשנת 1430; הסיבה לנוכחותו שם נותרה בגדר תעלומה. מצבת קבר עבורו הוזמנה על ידי אחיו גיום שרטייה, אך האבן לא שרדה.

קריירה ספרותית
הפואמות המוקדמות ביותר של שרטייה היו כנראה "Lai de Plaisance" ("ליי התענוגות") ולאחריה "Débat des Deux Fortunés en Amours" ("ויכוח שני בני המזל באהבה"), המכונה גם "Débat du Gras et du Maigre" ("ויכוח השמן והרזה"). ה-"Livre des Quatre Dames" ("ספר ארבע הגברות") (1416) נכתב לאחר קרב אז'נקור.

בשנת 1422 כתב את ה-"Quadrilogue invective" ("דיאלוג ארבעת המגדפים") המפורסם. הדוברים בדיאלוג זה הם ייצוג אלגורי של צרפת ושלושת מעמדות המדינה: הכמורה, האבירים והעם. שרטייה חושף את התעללויות הצבא הפיאודלי ואת סבלם של האיכרים. הוא טען שגורלה של צרפת, אף על פי שנראה נואש, טרם אבד אם הפלגים הניצים יוכלו להניח בצד את חילוקי הדעות שלהם מול האויב המשותף. הוא גם כתב את "Débat du reveille-matin" ("ויכוח השכמה") (1422–26?), "La Belle Dame sans Mercy" ("הגבירה היפה ללא רחמים") (1424), ואחרים. בשנת 1429 כתב את ה-"Livre de l'Espérance" ("ספר התקווה"), המכיל מתקפה עזה על האצולה והכמורה.

הוא היה המחבר של  על אנשי חצר המלוכה של שארל השביעי, בשם "Le Curial" ("איש החצר"), שתורגם לאנגלית על ידי ויליאם קקסטון בסביבות 1484.

פרשנות
הסיפור אודות הנשיקה המפורסמת שהעניקה , ל"פה יקר הערך שממנו יצאו כל כך הרבה דברי שנינות ומילים טובות" (la précieuse bouche de laquelle sont issus et sortis tant de bons mots et vertueuses paroles), שסופר לראשונה על ידי גיום בּושֶה (Guillaume Bouchet) בחיבורו "Annales d'Aquitaine" ("דברי ימי אקוויטניה") (1524), מעניין, ולו רק כהוכחה למידת ההערכה הגבוהה שרחשו לו. ז'אן דה מאסיי (Jean de Masies), שכתב הערות לחלק משיריו, תיעד כיצד נדרשו המשרתים הצעירים והאדונים הצעירים של אותה תקופה ללמוד בעל פה מדי יום קטעים מתוך "Breviaire des nobles" ("קיצור דרך האצילים") שלו. הנזיר והמשורר האנגלי  חקר אותו בחיבה.

היצירה שלו "La Belle Dame sans Mercy" ("הגבירה היפה ללא רחמים") תורגמה לאנגלית במאה ה-15 על ידי סר , עם הקדמה משלו; וקלמאן מארו ו, שכתבו חמישים שנה לאחר מותו, היללו במילים רבות את המשורר הקדום, מורם וקודמם.

המשורר הרומנטי האנגלי ג'ון קיטס כתב את הבלדה המפורסמת "La Belle Dame Sans Merci" ("הגבירה היפה ללא רחמים"), תוך שימוש בשם הפואמה של אלן שרטייה.

כתביו
בלטינית
שמאל|ממוזער|200px|"אלן שרטייה" מאת אדמונד בלייר לייטון, המתאר את הנשיקה מ.
 Discours au roi (Charles VI) sur les libertés de l'Église (1412?)
 Epistula ad fratrem suum juvenem
 Francigenæ magni, gens fortis et inclita bello...
 Lettre à l'Université de Paris (probably around 1419)
 Premier discours de la mission d'Allemagne
 Second discours de la mission d'Allemagne
 Discours au roi d'Écosse (1428)
 Persuasio ad Pragenses de fide deviantes
 Ad detestationem belli Gallici et suasionem pacis (1423)
 Dialogus familiaris Amici et Sodalis super deplorationem Gallicæ calamitatis (approximately 1427)
 Invectiva ad ingratum amicum
 Invectiva ad invidum et detractorem
 Tractatus de vita curiali
 Lettre sur Jeanne d'Arc (1429)

בצרפתית
שמאל|ממוזער|200px|אנדרטה לאלן שרטייה בבאייה
 Le Débat des deux fortunés d'amour (Le Débat du gras et du maigre, approximately 1412/1414)
 Le Lay de plaisance (approximately 1412/1414)
 Le Livre des quatre dames (1416)
 Le Quadrilogue invectif (Livre des trois estaz nommé Quadrilogue, 1422)
 Le Bréviaire des nobles (approximately between 1422 and 1426)
 Le Débat de réveille matin de deux amoureux (1423?)
 La Complainte contre la mort de sa dame (1424)
 La Belle Dame sans mercy (1424)
 L'Excusation (1425)
 Le Lay de paix (approximately between 1424 and 1426)
 Le Débat du hérault, du vassault et du villain (or Le Débat patriotique, between 1422 and 1425)
 Le Livre de l'Espérance (or Consolation des trois vertus, 1429)

לקריאה נוספת
 Alain Chartier, Baudet Herenc and Achille Caulier, Le Cycle de la Belle Dame sans Mercy : une anthologie poétique du XVe siècle (BNF MS FR. 1131), Edition bilingue établie, traduite, présentée et annotée par David F. Hult et Joan E. McRae. Paris : Champion, 2003.
 Biographical references from the International Alain Chartier Society

קישורים חיצוניים


 Literature by and about Alain Chartier in the catalogue of the German National Library
 Works by Alain Chartier in the General Catalogue of Incunabulae

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:דיפלומטים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1385
קטגוריה:נפטרים ב-1430