המחאות בפולין (2020–2021)

המחאות בפולין (2020–2021), הידועות גם בשם שביתת הנשים (בפולנית: Strajk Kobiet), היו סדרת הפגנות נגד ממשלת פולין, שהחלו ב-22 באוקטובר 2020 בעקבות פסיקת בית המשפט החוקתי של פולין, שרוב שופטיו מונו על ידי מפלגת חוק וצדק, המובילה את קואליציית הימין המאוחד (פולין). הפסיקה החמירה את החוק בנושא הפלות, והפכה את מרבית המקרים של הפסקת היריון לבלתי חוקיים, לרבות מקרים שבהם העובר סובל ממוגבלות חמורה, מחלה חשוכת מרפא או מצב מסכן חיים.

בערב 22 באוקטובר החלו הפגנות המוניות ברחבי פולין במחאה על הפסיקה. מדובר בגל המחאה הגדול ביותר בפולין מאז תקופת הרפובליקה העממית הפולנית וסתיו העמים.

המפגינים מחו נגד השפעתה של הכנסייה הקתולית בפולין על המערכת הפוליטית, ונגד ריכוז סמכויות בידי הקואליציה השלטת בשלוש הרשויות. ארגון "שביתת הנשים של כל פולין" הואשם על ידי הרשויות בארגון מחאות בלתי חוקיות.

תיק ההפלות בבית המשפט החוקתי
רקע

ב-7 בינואר 1993, העביר הפרלמנט של הרפובליקה הפולנית את חוק תכנון המשפחה, אשר אסר הפלות למעט במקרים שבהם: (1) ההיריון מסכן את חיי האם, (2) ההיריון הוא תוצאה של עבירה פלילית, או (3) קיימת פגיעה חמורה בעובר. בשנת 1997 קבע בית המשפט החוקתי של פולין בראשות אנדז'יי זול, כי הפלות ממניעים חברתיים אינן עומדות בדרישות החוקתיות.

במהלך שנות ה-2010, הוערך כי בין 80,000 ל-200,000 נשים ביצעו הפלות מדי שנה, באופן חוקי או בלתי חוקי. לפי נתוני ארגונים שונים, כרבע מהנשים בפולין עברו הפלה בשלב כלשהו בחייהן. שיעורי ההפלות החוקיות עמדו על כ-1,000 מקרים בשנה.

מאז ניצחונה של חוק וצדק בבחירות 2015, חל שינוי בהרכב בית המשפט החוקתי של פולין, כאשר מרבית שופטיו מונו על ידי הקואליציה השלטת. תהליך זה לווה בביקורת נרחבת והוביל למשבר בית המשפט החוקתי הפולני 2015.

בשנת 2016, קידמה תנועת "עצור הפלות" (Stop Aborcji) יוזמה אזרחית להחמרת החוק, אשר זכתה ל-830,000 חתימות והביאה לדיון בפרלמנט. במהלך הדיונים, ארגון "שביתת הנשים של כל פולין" יזם את תנועת המחאה "המחאה השחורה". בעקבות המחאה הציבורית, ההצעה נגנזה.

במהלך הקדנציה הבאה, קבוצות שמרניות ערערו על חוקתיות סעיפים מסוימים בחוק, וב-2019 הגישו 119 חברי פרלמנט בקשה לבית המשפט החוקתי של פולין לבחינת הסעיף המתיר הפלה במקרים של פגיעה חמורה בעובר. הבקשה התבססה על סעיפים חוקתיים העוסקים בכבוד האדם (סעיף 30), הזכות לחיים (סעיף 38), והאיסור על אפליה (סעיף 32).

עד שנת 2020, 14 מתוך 15 שופטי בית המשפט מונו על ידי הקואליציה מאז 2015. המצב עורר ביקורת מצד הנציבות האירופית, שהפנתה את פולין לבית הדין האירופי לצדק בשל פגיעה בעצמאות הרשות השופטת.

 ביטול ההיתר להפלות במקרי מום בעובר 

ב-22 באוקטובר 2020, פסק בית המשפט החוקתי של פולין ברוב של 11 מול 2, כי הסעיף בחוק משנת 1993 המתיר הפלות במקרים של "מוגבלות או מחלה חשוכת מרפא" של העובר, אינו עומד בדרישות החוקתיות. לפי פסק הדין, ההוראה מפרה את ההגנה על כבוד האדם הקבועה בחוקה.

הפסיקה לא שינתה את ההיתרים להפלות במקרים של היריון כתוצאה מאונס או גילוי עריות, או כאשר חיי האם או בריאותה בסכנה. עם זאת, הסעיף שנפסל היווה את הבסיס לרוב ההפלות החוקיות בפולין. בשנת 2019, מתוך 1,110 הפלות רשמיות, 1,074 נגעו לפגמים בעובר, מתוכן 271 מקרים של תסמונת דאון ללא חריגות נוספות, ו-60 מקרים של תסמונת פטאו או תסמונת אדוארדס ללא חריגות נוספות.

מחאות
ממוזער|מפגינים בגדנסק, 24 באוקטובר 2020, קוראים ל"הפלה" של ממשלת פולין.

ציר זמן
גל המחאות באוקטובר 2020

הפגנות החלו ב-22 באוקטובר 2020, מיד לאחר פרסום פסיקת בית המשפט החוקתי של פולין, ונמשכו במהלך סוף השבוע. מנהיגות "שביתת הנשים", מרטה למפרט, קלמנטינה סוכאנוב ואגניישקה צ'רדרצקה, הואשמו משפטית בגין תפקידן בארגון המחאות.

ב-23 וב-24 באוקטובר התקיימו מחאות ב-60 ערים ברחבי פולין, מול משרדי חוק וצדק, משרדים ממשלתיים, ומול בתיהן של דמויות ציבוריות מהימין, בהן הפעילה קאיה גודק וחברת הפרלמנט קריסטינה פבלוביץ'.

ב-25 באוקטובר התקיימו שביתות ישיבה בכנסיות קתוליות. מפגינים נשאו שלטים, הפיצו עלונים עם דרישות המחאה וסמליה, ושיבשו מיסות בערים כמו קטוביץ ופוזנן. מספר כנסיות הושחתו.

ב-26 באוקטובר נערכו הפגנות ביותר מ-150 ערים ועיירות, שכללו חסימות כבישים ושיבוש תנועה.

ב-27 באוקטובר פרסמה תנועת "שביתת הנשים" רשימת דרישות, שכללה רפורמה במערכת המשפט, הגדלת תקציבים לבריאות ויזמות, חקיקה לזכויות נשים כולל הפלות חוקיות, חינוך מיני ונגישות לאמצעי מניעה, הפסקת מימון ציבורי להכנסייה הקתולית בפולין, ביטול לימודי הדת בבתי ספר ודרישה להתפטרות הממשלה. בנוסף, הוכרז על הקמת מועצה מייעצת לפי מודל מועצת התיאום (בלרוס).

ממוזער|חסימת כביש בקרקוב, 26 באוקטובר 2020

ב-28 באוקטובר התקיימה שביתה כללית תחת הסיסמה "אני לא הולכת לעבודה" (בפולנית: Nie idę do roboty). מקומות עבודה, כלי תקשורת כגון Gazeta.pl, Gazeta Wyborcza, NaTemat.pl ו-Newsweek Polska הביעו תמיכה במחאה. גם חברות מסחריות, בהן mBank, הביעו תמיכה פומבית.

ב-30 באוקטובר התקיימה הפגנה המונית בוורשה, בהשתתפות כ-100,000 מפגינים. כוחות המשטרה חסמו את הגישה לרובע ז'וליבוז, בו מתגורר יו"ר חוק וצדק ירוסלב קצ'ינסקי.

 החרפת העימותים עם הרשויות (נובמבר 2020) 

ב-1 בנובמבר 2020 התקיימו מחאות בעקבות החלטת ראש הממשלה לסגור את בתי העלמין בין 31 באוקטובר ל-2 בנובמבר, צעד שפגע כלכלית ביצרני ומוכרי פרחים. במסגרת המחאה הונחו פרחים ונרות מול משרדי חוק וצדק ברחבי המדינה. ב-3 בנובמבר נערכו הפגנות נוספות שהתמקדו, בין היתר, בהתנגדות להצהרת שר החינוך והמדע פשמיסלב צ'ארנק בנוגע לעונשים פוטנציאליים למורים שתמכו במחאה. בוורשה נעצרו שני אמנים שהתפשטו מול ארמון הנשיאות, ורשה כאקט מחאה. ב-6 בנובמבר התקיימה הפגנה גדולה בזאקופנה, וב-8 בנובמבר נתלה שלט מחאה בגובה 15 מטרים על צלב בפסגת גיבונט שבהרי הטטרה, במחאה על אלימות במשפחה והקשר שלה למסורת המקומית.

ב-9 בנובמבר התקיימו הפגנות בוורשה נגד מדיניותו של צ'ארנק, בדרישה לחופש אקדמי, לחינוך מיני ולהסרת תכנים סקסיסטיים ואנטי-זכויות להט"ב מספרי הלימוד. במהלך ההפגנות אירעו עימותים עם המשטרה, שכללו מעצרים, שימוש בכוח ופיזור אלים של מפגינים. ב-18 בנובמבר נפרסו כ-3,000 שוטרים סביב הסיים כהיערכות למחאה. במהלך המחאה נעשה שימוש בתרסיס פלפל, ומפגינים, לרבות חברי סיים, כותרו על ידי המשטרה. מספר מפגינים נעצרו. ב-19 בנובמבר נערכה הפגנת סולידריות מול בית המשפט המחוזי של ורשה בתמיכה בעצורה מהפגנות קודמות. ההפגנה פוזרה באלימות על ידי המשטרה, תוך שימוש בכוח נגד מפגינים והעברתם לניידות בכפייה.

ב-23 בנובמבר התקיימו מחאות במספר ערים, בהן ורשה, לובלין, גדנסק וורוצלב. במהלך ההפגנה בוורשה נעצרה הצלמת אגטה גז'יבובסקה בעת שסיקרה את האירועים, אף שהזדהתה כעיתונאית. בנוסף דווח כי ניידת משטרה דרסה את ידו של אחד המפגינים. האירועים עוררו תגובות נרחבות מצד כלי תקשורת, ומאות עיתונאים חתמו על קריאה למשטרה לכבד את חופש העיתונות.
הפגנה בוורשה ב-13 בדצמבר

ב-13 בדצמבר 2020 התקיימה הפגנה בוורשה, בה השתתפו גם חברי הסיים. המפגינים יצאו מכיכר רומאן דמובסקי בשעות הצהריים וצעדו לעבר ביתו של יו"ר חוק וצדק, ירוסלב קצ'ינסקי, ברובע ז'וליבוז'. במהלך ההפגנה שינו המפגינים את מסלולם מספר פעמים, נעו ברחובות ופארקים, וניסו לעקוף את המחסומים וניידות המשטרה שהוצבו ברחבי העיר.

התחדשות המחאות בינואר 2021

ממוזער|מפגינה בכיכר רומאן דמובסקי בוורשה, עם דגל המפלגה הסוציאליסטית הפולנית, 27 בינואר 2021

בערב 27 בינואר 2021, התחדשו מחאות הרחוב שעות לאחר פרסום פסק הדין של בית המשפט החוקתי של פולין באופן רשמי ב-Dziennik Ustaw, היומן הרשמי של חוקי המדינה. בוורשה, התאספו מפגינים מול בניין בית המשפט בשדרות שוחה, ולאחר מכן צעדו לעבר מטה חוק וצדק. הרחוב נחסם על ידי המשטרה, והמפגינים שבו לכיכר רומאן דמובסקי, שם הסתיימה ההפגנה. ראש עיריית ורשה, רפאל טז'סקובסקי, אמר כי פרסום הפסיקה מנוגד לרצון הציבור.

מטרות

המטרות הראשוניות של המחאות היו התנגדות לפסיקת בית המשפט החוקתי של פולין והגנה על זכויות נשים. בהמשך התרחבו הדרישות לנושאים נוספים בתחום המשטר, הזכויות החברתיות והמגדר.

ב-27 באוקטובר פרסמה תנועת "שביתת הנשים של כל פולין" סיכום של דרישות המפגינים, כפי שעלו משלטים, סיסמאות ודיונים ציבוריים. הדרישות כללו: חזרה לשלטון החוק, הפלות חוקיות, חינוך מיני, אמצעי מניעה זמינים, חיזוק זכויות נשים, הפרדת הדת מהמדינה, ועצמאות מוסדות המדינה – בית המשפט החוקתי, בית המשפט העליון של פולין ונציב תלונות הציבור של פולין.

ב-1 בנובמבר 2020, הוקמה המועצה המייעצת (פולין) במטרה לגבש אסטרטגיה ארוכת טווח להמשך המחאה. המועצה מנתה 20 חברים והציגה דרישות שכללו: חקיקה לזכויות נשים והפלות, זכויות לקהילת הלהט"ב, הפרדת הדת ממערכת החינוך, התמודדות עם שינויי האקלים, חיזוק מערכת הבריאות, זכויות בעלי חיים ושיפור מערכות החינוך והשירותים החברתיים. בין היתר דרשה המועצה הגדלת תקציב הבריאות ל-10% מתקציב המדינה בתוך שבוע, והפניית משאבים מהכנסייה וממפלגת חוק וצדק לטובת שירותים ציבוריים.

 סולידריות בינלאומית 
ממוזער|הפגנה מול שגרירות פולין בלונדון
הפגנות נגד הפסיקה ולתמיכה במחאות התקיימו בערים רבות ברחבי העולם, בהן אמסטרדם, אתונה, בלגרד, ברלין, בוכום, בריסטול, בריסל, בודפשט, שיקגו, דבלין, אדינבורו, גלאזגו (בסקוטלנד התקיימו בסך הכל 14 הפגנות סולידריות), גטבורג, המבורג, הלסינקי, קייב, לידס, לייפציג, ליסבון, לונדון, לוקסמבורג, מאלמה, מנצ'סטר, מקסיקו סיטי, מינכן, ניקוסיה, נוטינגהאם, פריז, פורטו, פראג, רייקיאוויק, שפילד, סידני, סטוקהולם, טרטו, תל אביב, טוקיו, וינה וערים נוספות.

טקטיקות
שימוש בשפה מחאתית בוטה

אחת הטקטיקות הבולטות של המפגינים הייתה שימוש בסיסמאות הכוללות שפה בוטה ולעיתים גסה, שנועדה להדגיש את עוצמת המחאה. הסיסמאות בשבוע הראשון היו מכוונות לעורר פרובוקציה, כהבעת מחאה על מה שנתפס בעיני המפגינים כהשפלה מצד הממשלה והכנסייה הקתולית בפולין כלפי נשים.

עיתונאי מ-OKO.press תיעד ומיין את הסיסמאות לפי נושאים. בתחום זכויות הנשים הופיעה הסיסמה "הגוף שלי הוא לא ארון קבורה"; כנגד מוסדות המדינה: "הממשלה זה לא היריון – אפשר להיפטר ממנה"; נגד ירוסלב קצ'ינסקי – "יארק, חירבנת על עצמך, תתעורר", ו"החתול יכול להישאר, הממשלה יכולה לעוף", בהתייחס לחתולו של קצ'ינסקי; כנגד הכנסייה: "תקדחו באיברים של עצמכם"; ונגד מפלגת חוק וצדק – "חוק וצדק – לעזאזל". סיסמאות אחרות שילבו הומור עם שפה בוטה, כגון: "אפשר בבקשה להסתלק?".
יוזמה חקיקתית אזרחית

ב-12 בנובמבר 2020 הקימו שתים-עשרה קבוצות נשים וחברות פרלמנט ועדה לקידום יוזמה חקיקתית אזרחית בשם "הפלה חוקית ללא פשרות" (Legalna aborcja bez kompromisów). מטרת היוזמה הייתה לאפשר הפלות חוקיות ולהסיר את הסנקציות הפליליות על ביצוען. נכון למועד ההכרזה, טרם הוחלט מהו השבוע בהיריון שבו תתאפשר הפלה כחוק.

נטליה ברוניארצ'יק מ"צוות חלום ההפלות" הצהירה כי יש לסמוך על נשים שיקבלו החלטות אחראיות על גופן. מרטה למפרט מ-OSK טענה כי טענות הממשלה על הצלחת חוקים מגבילים אינן משקפות את המציאות, וכי הציבור מכיר נשים שעברו הפלה למרות האיסורים, בעוד שהאחריות להטעיית הציבור מוטלת על הכנסייה הקתולית ועל פוליטיקאים שמרניים.

תוכנית לשביתה כללית

ב-11 בנובמבר 2020 הודיעה קלמנטינה סוכאנוב מ-OSK כי הממשלה לא עמדה בדרישה להגדלת תקציב הבריאות ל-10% מהתוצר מקומי גולמי בתוך שבוע, כפי שנקבע על ידי המועצה המייעצת (פולין). בעקבות כך נוהל משא ומתן לשביתה כללית בשיתוף אנשי מערכת הבריאות. סוכאנוב תיארה את מצב מערכת הבריאות כפוגע בתפקוד המדינה והגדירה אותו "דרמטי" ו"מתקרב לארמגדון".

תגובת הממשלה

התובע הלאומי, בוגדן שווינצ'קובסקי, הצהיר כי מארגני המחאה עלולים לעמוד לדין באשמת "סיכון חיי אדם ובריאות הציבור באמצעות יצירת איום אפידמיולוגי".

שר החינוך והמדע, פשמיסלב צ'ארנק, איים לקצץ בתקציבן של אוניברסיטאות שתמכו במחאות או אפשרו לסטודנטים להשתתף בהן במהלך הלימודים.

לאחר ששני עובדים בהמכון הפולני בתל אביב השתתפו במחאות ונשאו שלט עליו נכתב "יהודים גם שונאים את חוק וצדק", שגריר פולין בישראל, מארק מאגיירובסקי, דרש מהם לבחור בין התפטרות לבין נקיטת צעדים משמעתיים נגדם.

הצהרת ירוסלב קצ'ינסקי

יו"ר חוק וצדק וסגן ראש הממשלה, ירוסלב קצ'ינסקי, שנחשב למנהיג דה-פקטו של פולין, פרסם ב-27 באוקטובר 2020 הצהרה שבה קרא להגן על הכנסיות, הפטריוטיות והמדינה. קצ'ינסקי טען כי לרשויות "זכות מלאה להתנגד למחאות", וקרא לתומכי מפלגתו "להגן על הכנסיות בכל מחיר". הוא הוסיף כי המחאות מפרות את ההגבלות שהוטלו בשל מגפת הקורונה בפולין.

הצהרתו עוררה תגובות חריפות. פרשנים ועיתונאים השוו את נאומו לנאום של וויצ'ך ירוזלסקי בעת ההכרזה על המשטר הצבאי בפולין בשנת 1981, וראו בו קריאה לעימות אזרחי. ביטויו "בכל מחיר" פורש על ידי מתנגדים כהסלמה וכהכרזת עימות ישיר כלפי חלקים נרחבים בציבור.

הצהרת הנשיא אנדז'יי דודה

בראיון שהעניק באוקטובר 2020 ל-Polsat News, הצהיר אנדז'יי דודה כי הוא מבין את תחושותיהן של הנשים המפגינות. הוא הביע התנגדות ל"הפלות אאוגניות", אך ציין כי יש מקום לאפשר בחירה במקרים של מומים קטלניים בעובר, שבהם לדבריו יש לשמר את זכות הבחירה של האם. בנוסף, טען כי הגנה פיזית על הכנסיות היא באחריות משטרת פולין ולא צריכה להתבצע על ידי אזרחים.

תגובה פרלמנטרית

מפלגת הסכם, שותפת הקואליציה של חוק וצדק, פרסמה באוקטובר 2020 הצהרה בה קראה להסדרה חקיקתית מדויקת של המקרים הנוגעים להפלות, ובפרט בהקשר להריונות עם מומים חמורים בעובר. ההצהרה תמכה בזכות הבחירה של האם במקרים נדירים של מומים קטלניים חשוכי מרפא.

הצעת חוק

ב-30 באוקטובר 2020, הציג הנשיא דודה הצעת חוק שגובשה על ידי הקבינט שלו. לדבריו, ההצעה שואפת להשיג קונצנזוס פוליטי ולהפחית את המתח הציבורי סביב הנושא.

לפי ההצעה, תישמר הזכות להפלה בשלושה מקרים: (1) סכנה לחיי האם או בריאותה, (2) היריון כתוצאה מאונס או גילוי עריות, ו-(3) מום חמור ובלתי הפיך בעובר המוביל באופן ודאי למותו. הניסוח שהופיע בטיוטת החוק ציין כי הפלה תתאפשר כאשר בדיקות טרום-לידתיות או ממצאים רפואיים אחרים מצביעים על כך שהעובר צפוי להיוולד מת או לחלות במחלה חשוכת מרפא שתוביל למותו הבלתי נמנע, גם אם יינקטו אמצעים טיפוליים.

פרסום מושהה

ב-3 בנובמבר 2020, הודיעה ממשלת פולין על עיכוב בפרסום ויישום פסיקת בית המשפט החוקתי של פולין בעניין הפלות. מרצין מטצ'אק, פרופסור למשפטים מאוניברסיטת ורשה, תיאר את המהלך כ"האפשרות הגרועה ביותר", ואנה ווייצ'יק כינתה אותו "החלטה פוליטית", שכן החוק הפולני מחייב פרסום פסקי דין ביומן החוקים ללא דיחוי. הממשלה ביקשה מבית המשפט חוות דעת משפטית נוספת להגדרת היקף הפסיקה.

ב-26 בינואר 2021, הודיעה הממשלה כי עם פרסום חוות הדעת של בית המשפט, גם הפסיקה עצמה תפורסם באותו יום ביומן החוקים, והאיסור החדש על הפלות ייכנס לתוקף למחרת.

ז'נדרמריה צבאית

ב-23 באוקטובר 2020, חתם ראש הממשלה מטאוש מורבייצקי על צו שהורה לז'נדרמריה הצבאית לסייע למשטרה האזרחית בשמירה על הסדר הציבורי החל מ-28 באוקטובר, תאריך בו תוכננה שביתת נשים ארצית. ההצדקה שניתנה לצו הייתה מצב החירום הבריאותי בשל מגפת הקורונה בפולין.

TVN24 דיווח כי הצו מתקשר לגל המחאות, בעוד משרד ההגנה הפולני טען כי מדובר בפעולה שגרתית שאינה נוגעת להפגנות.

יחסים עם הכנסייה הקתולית
שפה גסה וגרפיטי

ממוזער|הפגנה בטורון, 24 באוקטובר 2020, עם שלט "לעזאזל עם הכמורה".
במהלך המחאות הופיעו סיסמאות נגד הכנסייה הקתולית בפולין בשפה בוטה, כגון "לעזאזל" ו"תסתלקו". תושבים החזיקו שלטים בכנסיות ובקתדרלות, נטועה גרפיטי על קירותיהם וגרמו להפרעות במהלך מיסה. הניו יורק טיימס תיאר זאת כ"שבירת טאבו חזק נגד אתגר הכנסייה". הכנסייה עצמה קראה לשמירת כבוד כלפיה.

כפירה

במהלך אוקטובר 2020 נרשם זינוק בתשומת הלב הציבורית להליך הכפירה–הוצאת אדם מרישום הכנסייה הקתולית–שדרש פנייה ישירה לכומר הקהילה. חיפושים ברשת עבור מונחים כמו "כפירה" ו"כיצד לבצע כפירה" עלו באופן משמעותי, והוקם אירוע בפייסבוק בשם "עזוב את הכנסייה בחג המולד", שעורר מעקב של כ-5,000 משתתפים. נשיונל ג'יאוגרפיק פרסמה מדריך לביצוע כפירה, וציינה עלייה ניכרת בנושא בפולין.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחאות ב-2020
קטגוריה:מחאה בפולין
קטגוריה:2020 בפולין
קטגוריה:2021 בפולין