יוהאן אלפרד אנדר

יוהאן אלפרד אנדרסון אנדר (בשוודית: Johan Alfred Andersson Ander;  – 23 בנובמבר 1910) היה רוצח שוודי, והאדם האחרון שהוצא להורג בשוודיה.

הוא היה האדם היחיד בשוודיה שהוצא להורג לאחר כניסת הגיליוטינה לשימוש, והיחיד שהוצא להורג באמצעות מתקן זה בתולדות שוודיה. עד שנת 1907, הוצאו לפועל פסקי דין מוות באמצעות עריפת ראש ידנית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חיים 
אנדר נולד באי ליוסטראו, ובין השנים 1893–1894 שירת בחיל התותחנים של וקסהולם. לאחר שחרורו נישא וניסה להתפרנס כמלצר וכבעל מלון, אך נכשל בניהול העסקים, תחילה בעיר סטרנגנס בשנת 1898, ולאחר מכן בהלסינקי בשנת 1903. נטען כי שתייה מופרזת והתנהגות אלימה כלפי אשתו היו בין הסיבות לכישלונות הכלכליים. בשנת 1900 נשלח למאסר בגין מספר עבירות קלות, אך הצליח להימלט. עד לשלב זה, נידון שלוש פעמים בגין גניבה. בשנת 1909 עבר הזוג להתגורר בבית הוריו של אנדר בקרלסוד.

 השוד והמעצר 
לאחר שנקלע לקשיים כלכליים, החל אנדר לעקוב במשך מספר שבועות אחר משרד חלפנות כספים בשם "Gerells Växelkontor" ברחוב מאלמטורג מספר 3 בסטוקהולם. ב־5 בינואר 1910 פרץ למקום, שדד אותו והכה את הפקידה ויקטוריה הלסטן באכזריות, עד שמתה מפצעיה. הוא גנב מהמקום סכום של כ־6,000 קרונות שוודיות (השווים לכ-200,000 קרונות לפי כוח קנייה לשנת 2010).

צוות מלון בשם "Temperance", הסמוך למשרד החלפנות, דיווח למשטרה כי אחד מאורחיהם התנהג בצורה מוזרה ונראה כשהוא עוזב את המלון עם חבילה מוארכת. אותו אורח התברר כאנדר. בחיפוש בחדרו נמצאה מזוודה ובה פריטים הקשורים לרצח, ביניהם ארנקה של הפקידה שנרצחה וחלק מהשטרות הגנובים, חלקם מוכתמים בדם.

אנדר נעצר מאוחר יותר באותו לילה בבית אביו סמוך לעיר וקסהולם, לאחר שהעובדים במעבורות באזור הארכיפלג של סטוקהולם מסרו למשטרה כי זיהו אותו וזכרו לאן נסע. גם החבילה המוארכת שנצפתה על ידי אנשי המלון נמצאה בבית, ובה מאזניים מסוג מאזני קורה שככל הנראה שימשו ככלי הרצח.

 המשפט וההוצאה להורג 
במהלך המשפט, טען אנדר כי קיבל את הכסף מאדם זר ולא מזוהה שפגש בבית מלון בסטוקהולם. אנדר מעולם לא הודה בפשע, אך הורשע ונידון למוות בכל ערכאות השיפוט. הוא עצמו לא הגיש בקשה לחנינה למלך, אך אביו כן הגיש בקשה כזו. מלך שוודיה גוסטב החמישי דחה את הבקשה, וכך הפך אנדר לאדם הראשון שהוצא להורג בשוודיה מזה כמעט עשור. ההוצאה להורג התבצעה בבית הסוהר לונגהולמן שבסטוקהולם, ב-23 בנובמבר 1910, באמצעות גיליוטינה חדשה שיובאה מצרפת, הפעם היחידה שבה נעשה שימוש בכלי זה בשוודיה.

על פי הדיווחים, אנדר נראה רגוע ברובו בעת ההוצאה להורג ואף בירך את צוות ההוצאה באומרו: "בוקר טוב, רבותיי!" (בשוודית: God morgon, mina herrar!). הוא ביקש לומר את דבריו האחרונים, אך באופן מפתיע, התליין סירב לאפשר זאת. זמן קצר לאחר מכן, התבקש אנדר לשכב על הגיליוטינה, והוא עשה זאת מרצונו וללא התנגדות. לאחר מכן נמשך החבל, וראשו נכרת. לפי הדיווחים, גופו של אנדר רעד מעט רגע לפני שראשו נפל לתוך דלי האבץ שהיה מחובר למכשיר. זו הייתה ההוצאה להורג הראשונה בשוודיה מזה יותר מעשור, והאחרונה אי פעם שבוצעה.

גופתו של אנדר נמסרה למדע. הרופאים מצאו כי בעת מותו סבל משחפת, וכן גילו חתיכת חרסינה גדולה בקיבתו, ככל הנראה תוצאה של ניסיון התאבדות בבית הסוהר לפני הוצאתו להורג.

התליין שביצע את ההוצאה להורג היה אלברט גוסטב דאלמן, ולפיכך היה האחרון שביצע הוצאה להורג בשוודיה. מותו בשנת 1920 סייע להגברת הלחץ הציבורי לביטול עונש המוות במדינה, שבוטל רשמית בשנה שלאחר מכן. כ-10 עד 15 אסירים נוספים נידונו למוות לאחר מכן, אך כולם קיבלו חנינה או התאבדו, הידועים בהם היו הילדה נילסון בשנת 1917 ומוחמד בק חדג'טלשה בשנת 1920. האישה האחרונה שהוצאה להורג בשוודיה הייתה אנה מונסדוטר, שראשה נערף ידנית בלהב בשנת 1890, גם כן על ידי דאלמן.

 לקריאה נוספת 




 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פשע בשוודיה
קטגוריה:מורשעים ברצח
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1910