ריתי פאן

ריתי פאן (בקמרית: ប៉ាន់ រិទ្ធី; נולד ב-18 באפריל 1964) הוא במאי סרטים דוקומנטריים, סופר ותסריטאי קמבודי.

סרטיו מציגים את התוצאות האכזריות של משטר הקמר רוז' בקמבודיה מנקודת מבט של ניצול רצח העם הקמבודי, שמשפחתו גורשה מפנום פן בשנת 1975 על ידי הקמר רוז'. בזה אחר זה, אביו, אמו, אחיותיו ואחייניו מתו מרעב או תשישות, כשהוחזקו במחנה עבודה מרוחק.

 ביוגרפיה 
ריתי נולד בפנום פן. אביו היה במשך תקופה ארוכה תת-שר במשרד החינוך, סנאטור, מורה בבית ספר ומפקח בתי ספר יסודיים. בגיל 11 נאלץ לנטוש את מקום הולדתו. בני משפחתו, כמו רבים אחרים, שסווגו כ"אנשים חדשים" נעקרו בפינוי כפוי והוגלו לאזור כפרי למחנות "שיקום". הגירוש מבירת קמבודיה בוצע באפריל שנת 1975 על ידי הקמר רוז', תחת משטר קמפוצ'אה הדמוקרטית. ריתי עבד בכפייה בכמה מחנות עבודה. לאחר שראה את הוריו, אחיו וקרובי משפחה אחרים מתים מתשישות ומתת תזונה, הוא נמלט לג'ונגל והיגיע לבסוף למחנה פליטים במאי רוט בתאילנד בשנת 1979.

בסופו של דבר, הוא הגיע לפריז, צרפת. בזמן שלמד בבית ספר מקצועי לנגרות, הוא קיבל מצלמת וידאו במהלך מסיבה, והחל להתעניין בקולנוע. בהמשך סיים את לימודיו במכון ללימודי קולנוע מתקדמים (Institut des hautes études cinématographiques). הוא חזר לקמבודיה בשנת 1990 ועדיין מתגורר גם בפריז.

 קריירה כבמאי 
סרטו התיעודי הראשון, "אתר 2", על משפחת פליטים קמבודיים במחנה בגבול תאילנד-קמבודיה, זכה בפרס "הפרס הגדול של הסרט התיעודי" בפסטיבל אמיין ב-1989. מאז ועד היום יצר פאן גוף עבודות ייחודי של סרטים עלילתיים ותעודיים, שרובם עסקו בהיסטוריה הטראומטית של משטר הקמר רוז'.

סרטו משנת 1994, "אנשי האורז", מסופר בסגנון דוקודרמה, על משפחה כפרית הנאבקת לשרוד בקמבודיה שלאחר תקופת הקמר רוז'. הסרט השתתף בתחרות בפסטיבל קאן בשנת 1994, והוגש לפרסי האוסקר ה-67 לתחרות הסרט הזר הטוב ביותר, זאת הייתה הפעם הראשונה שסרט קמבודי הוגש לאוסקר.

סרטו התיעודי משנת 2003, "S-21: מכונת ההרג של הקמר רוז'", מתמקד בכלא טואול סלנג של הקמר רוז', בית הספר לשעבר, שהפך למרכז מעצר ועינויים תחת השם S-21. בסרט תיעודי זה, פאן ראיין ניצולים וסוהרים, מענים לשעבר, תוך שהוא יוצר תנאים עבור הקורבנות והפוגעים לשבת יחד. אסירים לשעבר, כולל האמן ואן נאת', ושוביהם לשעבר, חברו לסקירה מצמררת ולעימותים עם ההיסטוריה האלימה של קמבודיה.

אירועים נוספים לאחר תקופת הקמר רוז' מתועדים בדרמה משנת 2005, "התיאטרון השרוף", שמציג להקת תיאטרון המאכלסת את שרידיו השרופים של תיאטרון סורמט בפנום פן, שעלה באש בשנת 1994 ומעולם לא נבנה מחדש.

סרטו התיעודי משנת 2007, "נייר לא יכול לעטוף גחלים", מתעמק בחייהן של זונות בפנום פן.

הסרט התיעודי משנת 2012, "דוץ', אדון נפחיות הגיהנום", מתמקד בראיונות עם קאנג גוק איב, מנהיג לשעבר בקמר רוז', המכונה גם דוץ', שנשפט על ידי בית הדין המיוחד לפושעי רצח העם הקמבודי ונידון ל-30 שנות מאסר, אך ערער על הרשעתו. לבסוף, הוא נידון למאסר עולם.

סרטו התיעודי משנת 2013, "התמונה החסרה", סובב סביב סיפורו האוטוביוגרפי של הבמאי. הוא מתאר את זוועות משטר הקמר רוז' בקמבודיה בין השנים 1975 ל-1979 באמצעות שילוב של אנימציה, קטעי ארכיון ודיורמות חרס מאת הפסל שרית' מאנג. הסרט הוקרן בקטגוריית "Un Certain Regard" בפסטיבל קאן 2013, שם זכה בפרס הגדול ומאוחר יותר היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-86. 

"פגישה עם פול פוט" הוא סרט עלילתי משנת 2024 שנכתב ובוים על ידי ריתי פאן, בכיכובם של איירין ג'ייקוב, גרגואר קולין וסיריל גהאי. שלושה עיתונאים צרפתים מבקרים במדינה מוכת המלחמה ומגלים את הזוועות שמבצע פול פוט תחת כסות של שינוי מהפכני. הסרט מבוסס בחלקו על אירועים אמיתיים ועל הספר "כשהמלחמה הסתיימה: קמבודיה ומהפכת הקמר רוז'" מאת אליזבת בקר. הסרט "פגישה עם פול פוט" הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים ה-77 בקאן ב-16 במאי 2024, בקטגוריית הבכורה בקאן.

במאי 2025 הוכרז כי ריתי פאן ישמש כנשיא חבר השופטים בפסטיבל לוקרנו ה-78 באוגוסט 2025.
טקסט=מרכז בופנה, פנום פן קמבודיה צילום:סינט חאן|ממוזער| מרכז בופנה, פנום פן קמבודיה צילום:סינט חאן

 מרכז בופנה 
ריתי, יחד עם הבמאי איאו פאנאקר, פיתח את "מרכז בופנה" בפנום פן, קמבודיה, במטרה לאסוף עדויות, לשמר את ההיסטוריה של הקולנוע, הצילום והשמע של המדינה ולהחזיר את הזיכרון הקולקטיבי לעם הקמבודי, באמצעות שורה של מיזמים המתקשרים לרצח העם הקמבודי. המרכז תומך בהכשרת דור חדש של קולנוענים, לאחר שהדור הקודם של קולנוענים ושחקנים נספה ברצח ההמוני. מרכז זה, נושא את שם אחד מסרטי הדוקו המוקדמים שלו, "בופנה: טרגדיה קמבודית", סרט המספר על אישה צעירה שעונתה ונרצחה בכלא S-21.

 מאפייני יצירתו 
הקולנוע הפוסט ג'נוסיידי של פאן ושל יוצרים קמבודים נוספים, מתאפיין באינטראקציות ייחודיות בין שורד למרצח. דיאלוג של שורדים עם מבצעי הרצח לא קיים בקולנוע האירופי שלאחר השואה. הסרט "S21, מכונת המוות של הקמר רוז'", בבימויו של פאן, מציג סצנה שמעולם לא קרתה במערב, שורד מתעמת עם סוהר על העינויים שעבר במטרה לחשוף את האמת ולזכות בהודאה באשמה.
טקסט=Meeting with Pol Pot poster.|ממוזער|Meeting with Pol Pot poster

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים צרפתים