תסביך איקרוס

תסביך איקרוס (באנגלית: Icarus complex) הוא מונח בפסיכואנליזה ובתאוריית האישיות בו השתמש לראשונה הנרי מארי במטרה לתאר סוג מסוים של אופי שאפתני יתר על המידה. בתחום הפסיכוסינתזה המונח יושם על אלו שהאמביציה הרוחנית שלהם חורגת ממגבלות האישיות שלהם.

איקרוס היה דמות מהמיתולוגיה היוונית שניסה להימלט ממאסר בכרתים, ובסיוע אביו דדלוס ייצר כנפיים מנוצות ושעווה לבריחה. דדלוס הזהיר את איקרוס לא לעוף קרוב מדי לשמש או נמוך מדי קרוב לים. המום מהתרגשות הטיסה, איקרוס עף גבוה מדי, וכתוצאה מכך השעווה נמסה ונוצותיו נשרו. איקרוס צלל לים ומת. סיפורו של איקרוס משמש לעיתים קרובות כדי לסמן את הסכנות הטמונות באמביציה יתרה.

בין מאפייני התסביך: נרקיסיזם צינוסורלי, התעלות, קתקסיס של אש ובריחת שתן לרבות הרטבת לילה. השלכות אישיותיות נלוות: תשוקה לאלמוות, תפיסת האישה כאובייקט המשמש בלעדית לרווחים נרקיסיסטיים, התנגדות אדיפלית, וגיל ההתבגרות המתמשך.

הערות שוליים

איקרוס
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:הגות פמיניסטית