נשיא ליבריה

נשיא הרפובליקה של ליבריה הוא ראש המדינה והממשלה של ליבריה. הנשיא משמש כמנהיג הרשות המבצעת וכמפקד העליון של הכוחות המזוינים של ליבריה.

לפני עצמאותה של ליבריה ב-1847, הסמכות הביצועית בחבר העמים של ליבריה הוחזקה על ידי מושל ליבריה, שמונה על ידי .  העבירה את הסמכויות הביצועיות של המושל לנשיאות, שעוצבה במידה רבה על פי המודל של נשיאות ארצות הברית.

בין 1847 ל-1980, הנשיאות הוחזקה באופן בלעדי על ידי , המתיישבים האמריקאים המקוריים של ליבריה וצאצאיהם. השיטה הדו-מפלגתית המקורית, עם  ו, הסתיימה ב-1878, כאשר בחירתו של  סימנה את תחילתן של 102 שנים של משטר חד-מפלגתי על ידי הוויגים האמיתיים. בעקבות הפיכה צבאית של חיילים ממורמרים בהנהגתו של סמואל דו ב-1980, הסתיים שלטון המפלגה האחת והנשיאות התפנתה עד לבחירתו של דו בבחירות הכלליות של 1985. לאחר הדחתו ורציחתו ב-1990, הנשיאות התפנתה שוב לשבע שנים במהלך מלחמת האזרחים הליברית הראשונה ושוב למשך שנתיים לאחר סיום מלחמת האזרחים הליברית השנייה ב-2003.

על פי  מ-1986, הנשיא נבחר ישירות על ידי בעלי זכות הבחירה לתקופת כהונה של שש שנים, הניתנת לחידוש פעם אחת. בסך הכל, 25 אנשים כיהנו כנשיאים, כולל אלן ג'ונסון-סירליף, האישה הראשונה שנבחרה לראשות מדינה באפריקה.

 היסטוריה 
לאחר הקמת חבר העמים של ליבריה ב-1838, הסמכות הביצועית הועברה למושל ליבריה, שמונה ושירת את אגודת הקולוניזציה האמריקאית. המושל הראשון, , כיהן מ-1838 עד מותו ב-1841. את מקומו ירש ג'וזף ג'נקינס רוברטס, האדם הראשון ממוצא אפריקאי שכיהן כמושל ליבריה.

עם קבלת העצמאות ב-1847, רוברטס נבחר לנשיאה הראשון של ליבריה. חוקת 1847 שללה את זכות הבחירה מהאוכלוסייה הילידית בכך שדרשה מהבוחרים להחזיק בנדל"ן. כתוצאה מכך, הנשיאות הוחזקה באופן בלעדי על ידי אמריקאים-ליברים עד 1980, כאשר הפיכה צבאית בראשות סמואל דו, הפילה ורצחה את הנשיא .

הנשיאות נותרה פנויה מ-1980 עד 1986, עם סמכות ביצועית שהוחזקה על ידי דו כראש . מאוחר יותר נבחר דו לכהן כנשיא בבחירות הכלליות של 1985, מה שהפך אותו לנשיא הראשון מחוץ לאליטה האמריקנית-ליברית. דו הודח ונרצח מאוחר יותר ב-1990 לאחר תחילת מלחמת האזרחים הליברית הראשונה, שבמהלכה הנשיאות נותרה פנויה.

לאחר הבחירות הכלליות של 1997, החזיק צ'ארלס טיילור בתפקיד הנשיא עד להתפטרותו ב-11 באוגוסט 2003, כחלק מהסכם שלום לסיום מלחמת האזרחים הליברית השנייה. יורשו, , העביר את הסמכות הביצועית ב-13 באוקטובר של אותה שנה ל, יושב ראש ממשלת המעבר של ליבריה. הנשיאות חודשה ב-16 בינואר 2006, לאחר בחירתה הכללית של אלן ג'ונסון-סירליף כנשיאה הראשונה ב-2005.

ג'ורג' ואה נבחר ב-2017 לנשיא ה-25 של ליבריה. הנשיאה המכהנת חתמה על צו נשיאותי מס' 91, ובכך הקימה צוות מעבר נשיאותי משותף, בשל העובדה שליבריה "לא חוותה העברת כוח מנשיא אחד שנבחר באופן דמוקרטי לנשיא אחר שנבחר באופן דמוקרטי במשך למעלה מ-70 שנה".

 סמכויות וחובות 
נשיאות ליבריה מעוצבת במידה רבה על פי המודל של נשיאות ארצות הברית.

 פונקציות ניהוליות 
חוקת 1986 מעניקה לנשיא את הסמכות למנות את כל שרי הקבינט, השופטים, השגרירים, השריפים, פקידי המחוז וקציני הצבא בעצתו ובהסכמתו של . בנוסף, לנשיא יש את הסמכות לפטר את כל הממונים מתפקידם לפי שיקול דעתו. הנשיא רשאי גם להעניק חנינה או לבטל עונשים וקנסות. הנשיא מנהל את כל ענייני מדיניות החוץ, אם כי כל אמנה או הסכם בין-לאומי חייבים להיות מאושרים על ידי שני בתי המחוקקים. יתר על כן, הנשיא משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של ליבריה.

החוקה גם מעניקה לנשיא את הסמכות להכריז על מצב חירום בעתות מלחמה או תסיסה אזרחית ולהשעות את זכויות האזרח במהלך מצב החירום לפי הצורך, למעט הביאס קורפוס. תוך שבעה ימים מההכרזה, על הנשיא להצהיר בפני בית המחוקקים על הסיבות להכרזה, ושני הבתים חייבים לאשר אותה ברוב של שני שלישים. אחרת, הנשיא חייב לבטל את מצב החירום.

 פונקציות חקיקה 
הנשיא חייב לחתום על כל החקיקה שאושרה על ידי  והסנאט. הנשיא רשאי לבחור להטיל וטו על כל חקיקה, אך אפשר לגבור על הוטו ברוב של שני שלישים בשני הבתים. בנוסף, הנשיא רשאי להפעיל וטו עקיף על ידי סירוב לחתום על חקיקה, כאשר תום המועד האחרון של עשרים הימים לחתימה על החוק נופל במהלך פגרת בית המחוקקים. הנשיא רשאי להאריך מושב חקיקה מעבר למועד או לזמן מושב מיוחד כאשר הוא נחוץ לאינטרס הלאומי. הנשיא חייב גם להגיש דו"ח שנתי למחוקקים על מצב המדינה.

 קריטריונים להתמודדות 
כדי להיות זכאי להתמודד לתפקיד על פי החוקה הנוכחית, מועמד לנשיאות חייב:
 להיות אזרח מלידה של ליבריה (על פי סעיף 27(ב) לחוקה, אזרחות מוגבלת ל"אנשים שהם כושים או ממוצא כושי").
 להיות בן שלושים וחמש לפחות.
 צריך להיות בבעלותו נכס נדל"ן בשווי של 25,000 דולר לפחות.
 התגורר בליבריה לפחות עשר שנים.

 כהונה ובחירות 
על פי החוקה המקורית של 1847, נבחר הנשיא לתקופת כהונה של שנתיים, שהוגדלה לארבע שנים ב-7 במאי 1907. על פי התיקון שנעשה בחוקה, נשיא יכהן שמונה שנים ויוכל להיבחר מחדש לתקופות כהונה בלתי מוגבלות של ארבע שנים. בתקופת נשיאותו של ויליאם טולברט, תוקנה החוקה כדי להגביל את כהונת הנשיא לתקופת כהונה אחת של שמונה שנים. ב-1976 הועלו קולות בבית המחוקקים בעד חזרה לשיטה הקודמת, אך טולברט הכריז על תמיכתו במערכת הקיימת ונשבע להטיל וטו על כל תיקון חוקתי להסרת הגבלת הכהונה.

נכון להיום, הנשיא נבחר בבחירות ישירות לתקופת כהונה של שש שנים ומוגבל לשתי קדנציות. על פי חוקת 1986, הבחירות לנשיאות משתמשות בשיטה של הצבעה בשני סיבובים, שבה נערך סיבוב הצבעה שני בין שני המועמדים עם מספר הקולות הגבוה ביותר - אם אף מועמד לא משיג רוב בסיבוב הראשון. כל קדנציה מתחילה ומסתיימת בצהריים ביום שני השלישי בינואר של השנה שמיד לאחר הבחירות. בעת השבעתו, כל נשיא נדרש על פי החוקה להישבע שבועה נשיאותית המבטיחה לשמור על החוקה ולהגן עליה ולבצע את החוק בנאמנות. השבועה מנוהלת על ידי נשיא בית המשפט העליון של ליבריה בפני מושב משותף של בית המחוקקים.

 מגורים 
בשנת 2006,  ששימשה כמעון הנשיא הייתה בשיפוצים עקב שריפה שפגעה בחלקים מהבניין ביולי של אותה שנה. בעקבות זאת הועברה לשכת הנשיא לבניין משרד החוץ הסמוך. ב-14 בפברואר 2022, אחוזת המנהלים נפתחה מחדש.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

*