חבורת האש

חבורת האש היא קבוצה של לוחמי הפלמ"ח, שרובם באו מתוך המחלקה הערבית. יחידה זו עסקה בין היתר בפעולות של חבלה וריגול בקרב ערביי ארץ-ישראל והמדינות השכנות, ובעזרה בהבאת עולים יהודים לארץ.
אנשי החבורה היו נוהגים להיאסף בשעות הערב, ולשיר שירי רועים ורעות מסביב למדורה, ולכן נקראו "חבורת האש".

בין מייסדי חבורת האש:
 יוסף (יוסק'ה) יפת, הידוע בכינויו "יוסק'ה כל הארץ", כיוון שהכיר את כל הארץ, ושימש כמושל ברצועת עזה.
 פרופ' מנשה (מנשק'ה) הראל-בביוף, חתן פרס ישראל לידיעת הארץ.
 עזרא כדורי, ממקימי המחלקה ערבית בפלמ"ח.
 אליהו גמליאל, בוגר להקת "ענבל" ומהוותיקים שביוצרי ריקודי העם בישראל.
 שלמה כהן, הידוע כ"סולימאן הגדול", ואשתו שרה כהן, הוריהם של הזמרים יזהר, ורדינה, פיני, וחופני כהן.
 עמנואל זמיר, היה מלחין, משורר ומחנך ישראלי, יצר שירים רבים וייסד את תרבות השירה בציבור. 

המנון החבורה
את המנון החבורה, ״עֲלִי, עֲלִי הָאֵשׁ״ כתב והלחין עמנואל זמיר בשנת 1949:

 (קטע מהשיר, מאת: עמנואל זמיר)
אחרי הקמת המדינה
גם אחרי פירוק הפלמ"ח והקמת המדינה, המשיכה החבורה להתקבץ ולהופיע ברחבי הארץ, כשלצידם מופיעים בשנות ה-50, עמנואל זמיר, אילקה ואביבה רווה, הפרברים ואמנים אחרים.

החבורה שרה ופרסמה רבים משיריו של עמנואל זמיר, כגון "עלי האש" ו"דבקה החמור". 

שירים נוספים המזוהים עם חבורת האש הם "אייל אייל בן קרניים", "מה יפים הלילות בכנען", "סורו מני", "גדליה רבע איש", ו"שושנת תימן".

המוזיקאי יוסי לב, שהיה מלווה באקורדיון את עמנואל זמיר בהופעותיו ברחבי הארץ, הפיק ערב שירה בליווי חבורת האש המקורית, לזכרו של זמיר, בשנת 1988.

 קישורים חיצוניים 
 "חבורת האש", באתר נוסטלגיה אונליין





 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחמת העצמאות בתרבות
קטגוריה:הפלמ"ח
קטגוריה:מוזיקה ישראלית