רוברט קירק (פולקלוריסט)

רוברט קירק (9 בדצמבר 1644 – 14 במאי 1692) היה כומר, מלומד גאלי ופולקלוריסט, הידוע בעיקר בזכות "חבר העמים הסודי", חיבור על פולקלור פיות, כישוף, רוחות רפאים וראייה שנייה, סוג של תפיסה חוץ-חושית שתוארה כתופעה על ידי תושבי ההיילנדס הסקוטיים. הפולקלוריסט סטיוארט סנדרסון והמיתולוגית מרינה וורנר כינו את אוסף הסיפורים העל-טבעיים של קירק אחת היצירות החשובות והמשמעותיות ביותר בנושא פיות וראייה שנייה. הפילוסוף הנוצרי וחוקר לימודי הדת דייוויד בנטלי הארט שיבח את קירק על כתיבת "החברה הסודית" כדי להגן על "אנשי כפר סקוטים פשוטים שהתעסקו בתמימות בידע של תרבותם" ו"מצאו את עצמם מואשמים על ידי בתי משפט פרסביטריאנים על עיסוק באמנויות שחורות".

בסוף שנות השמונים של המאה השבע עשרה, קירק נסע ללונדון כדי לסייע בפרסום אחד התרגומים הראשונים של התנ"ך לגאלית סקוטית. המדען האציל רוברט בויל מימן את פרסום התנ"ך הגאלי וערך בדיקות על דיווחיו של קירק על ראייה שנייה. קירק נפטר לפני שהספיק לפרסם את "חבר העמים הסודי". אגדות צצו לאחר מותו של קירק לפיהן נלקח לארץ הפיות משום שחשף את סודותיהן.

הסופר הסקוטי וולטר סקוט פרסם לראשונה את עבודתו של קירק על פיות יותר ממאה שנה מאוחר יותר, בשנת 1815. אנדרו לאנג העניק לו מאוחר יותר את השם הפופולרי, "חבר העמים הסודי של אלפים, פאונים ופיות" (1893). מאז פורסמו מספר מהדורות של "חבר העמים הסודי", עם ניתוח מלומד מאת סנדרסון, מריו מ. רוסי ומייקל האנטר.

 חיים 
קירק נולד באברפויל, סקוטלנד, הבן השביעי והצעיר ביותר של ג'יימס קירק, כומר באברפויל, פרת'שייר. הוא למד תאולוגיה בסנט אנדרוז וקיבל את התואר השני שלו באדינבורו בשנת 1661. קירק הפך לכומר של בלקהידר בשנת 1664, ומאוחר יותר של אברפויל, מ-1685 ועד מותו. בשנת 1670, הוא נישא לאשתו הראשונה, איזבל קמפבל, בתו של סר קולין קמפבל ממוצ'סטר. לאיזבל ילדה בן, קולין. כשנפטרה ב-25 בדצמבר 1680, קירק כתב לה מצבה בעצמו. אשתו השנייה, מרגרט, בתו של קמפבל מפורדיי, ילדה לו בן שני, רוברט, שהפך לכומר בדורנוצ', סאת'רלנדשייר.
ממוזער|240x240 פיקסלים|קירק היה כומר בבלקהידר עד 1685.
קירק היה מלומד גאלי, מחבר התרגום המלא הראשון של מזמורי המטריקה הסקוטית לגאלית, שפורסם באדינבורו בשנת 1684 בשם Psalma Dhaibhidh an Meadrachd, etc.

בשנת 1689 נקרא קירק ללונדון כדי לפקח על הדפסת "אן ביולה נָאמְתָּה", התנ"ך הגאלי שהחל לכתוב עשרות שנים קודם לכן תחת ניהולו של הבישוף ויליאם בדל. הוא פורסם בשנת 1690. לגרסה זו הוסיף קירק אוצר מילים גאלי קצר בן שישה עמודים, שפורסם מחדש, עם תוספות מאת אדוארד לויד בספרייה ההיסטורית של ויליאם ניקולסון (לונדון, 1702).

מעורבותו של קירק בתנ"ך של בדל הייתה לבקשת חברו ג'יימס קירקווד, מקדם אוריינות גאלית סקוטית. ההדפסה מומנה על ידי המדען רוברט בויל.

 חבר העמים הסודי 
"חבר העמים הסודי" היא אוסף של סיפורי פולקלור שנאספו בין השנים 1691–1692 ופורסמו בשנת 1815. חוקר הפולקלור סטיוארט סנדרסון והמיתולוגית מרינה וורנר כינו את אוסף הסיפורים העל-טבעיים של קירק אחת היצירות החשובות והמשמעותיות ביותר בנושא פיות וראייה שנייה.

לדברי ג'ורג' מקדונלד רוס, פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת לידס, קירק תיעד פולקלור של פיות מתוך סיפורים מסורתיים בהרי סקוטלנד כדי לקדם את הנצרות ואת התיאור המקראי שלה על "רוחות לא אנושיות". ההיסטוריון מייקל האנטר האמין ש"קירק ראה גם את הערך של ראייה שנייה בהצדקת העל-טבעי כנגד 'אתאיסטים'". קירק כנראה נתקל בהתנגדות לאמונותיו העל-טבעיות באקלים החילוני והספקני של המאה ה-17 בלונדון של תקופת הרסטורסציה, במהלך ביקורו בשנת 1689.

קירק אסף את הסיפורים הללו לכתב יד מתישהו בין השנים 1691–1692, אך נפטר לפני שניתן היה לפרסם אותו. יותר ממאה שנה חלפה עד שהספר יצא לאור סופית על ידי הסופר הסקוטי וולטר סקוט בשנת 1815 תחת הכותרת "חבר העמים הסודי או מאמר על טבעם ופעולותיהם של האנשים התת-קרקעיים (וברובם) הבלתי נראים, אשר עד כה נקראו פאונים ופיות, או דומים, בקרב הסקוטים שבאזור השפלה כפי שתוארו על ידי אלו בעלי הראייה השנייה, 1691. העותק האוטוגרפי אינו ידוע כיום, ומהדורות שפורסמו מסתמכות על אחד או יותר מארבעה עותקי כתבי יד ידועים. מהדורת וולטר סקוט משנת 1815 התבססה על אחד מארבעת כתבי היד הידועים הללו, אותו שאל מספריית האדקטס כדי להעתיק, ואשר נעדר מאז.

הספר מכיל גם את תמליל המכתב של קירק מג'ורג' מקנזי, ויקונט מטרבט, לרוברט בויל.

אנדרו לאנג פרסם מהדורה שנייה של הספר בשנת 1893, תחת הכותרת "חבר העמים הסודי של אלפים, פאונים ופיות", ואחריה גרסה משנת 1933 עם הקדמה מאת רוברט בונטין קנינגהם גרהם. שתי המהדורות הללו היו עותקים של מהדורת 1815 של סקוט. מאז פורסמו מספר מהדורות של "הקהילה הסודית", עם ניתוח אקדמי בולט מאת סנדרסון, מריו מ. רוסי ומייקל האנטר. סטיוארט סנדרסון ערך מהדורה חדשה עבור אגודת הפולקלור בשנת 1976 ולאחריה גרסה עכשווית שפורסמה על ידי רוברט ג'ון סטיוארט בשנת 1990, עם פרשנות נרחבת שבחנה רבים מהנושאים האזוטריים הכלולים בטקסט. מייקל האנטר ערך מהדורה חדשה בשנת 2001, ו"ניו יורק ריוויו בוקס" פרסמה גרסה חדשה בשנת 2006 עם הקדמה מאת מרינה וורנר.

כתב היד La.III.551 באוניברסיטת אדינבורו נכתב בשנת 1692 על ידי רוברט קמפבל, והוא העתיק ביותר מבין גרסאות כתב היד הידועות והמוכרות. סביר להניח שזהו עותק של המקור של קירק, והאנטר וסנדרסון הסתמכו עליו בעיקר למהדורותיהם המדעיות של "חבר העמים הסודי". ישנם גם שני עותקי כתבי יד מהמאה ה-18 ממקור לא ידוע, MS. 5022 בספרייה הלאומית של סקוטלנד, ו-MS Gen 308D באוניברסיטת אדינבורו.

 מוות 
ממוזער|מצבתו של רוברט קירק באברפויל, סקוטלנד
קירק נפטר לפני שהספיק לפרסם את "חבר העמים הסודי". אגדות צצו לאחר מותו של קירק לפיהן הוא נלקח לארץ הפיות משום שגילה את סודות הפיות. חוקר הפולקלור והלימודים הסקוטיים סטיוארט סנדרסון (1924–2016) דיווח שקירק:"היה נוהג ללבוש את כתונת הלילה שלו בערבי קיץ על תלולית הפיות שליד בית האחוזה, כדי לשאוף אוויר צח לפני שירד לישון: וערב אחד בשנת 1692 - 14 במאי - גופתו נמצאה מוטלת, ככל הנראה מתה, על הגבעה."קברו של קירק ממוקם בבית הקברות של אברפויל. קברו סומן באבן עם הכיתוב "Robert Kirk, AM, Linguæ Hiberniæ Lumen". אגדה פופולרית מפקפקת האם אפרו או אפילו גופתו קבורים שם. לאחר מותו, צצו סיפורי עם שאומרים שגופתו נלקחה על ידי פיות כדי שיהפוך ל"כומר של מלכת הפיות". רודריק א. סייס, שעבד אז במוזיאון לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג', ציין את הדמיון בין אגדת מותו של קירק לאגדה הגרמאנית של דיטריך פון ברן, שבסיפור אחד נלקח על ידי גמד כשמת. לדברי סייס, לשניהם נושא משותף לפולחני רוחות אבות - המתים נלקחים לארץ הפיות.
קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:נפטרים ב-1692
קטגוריה:ילידי 1644
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו