ריתוך בחיכוך וערבוב

ממוזער|שמאל|220px|התקדמות הראש דרך החיבור, תוך הצגת אזור הריתוך והאזור המושפע מה"כתפיים"
ריתוך בחיכוך וערבוב הוא תהליך חיבור במצב מוצק המשתמש בראש ריתוך שאינו מתכלה כדי לחבר שתי מתכות הפונות זו לזו מבלי להתיך אותן. ראש הריתוך מסתובב ויוצר חיכוך בינו לבין מתכות העבודה. עקב כך נוצר חום שגורם להתפתחות אזור מרוכך במתכות. בזמן שראש הריתוך נע לאורך קו החיבור, הוא מערבב מכנית את שני חלקי המתכת, ומחשל את המתכות החמות והמרוככות על ידי הלחץ המכני, המופעל על ידי הראש, בדומה לחיבור חימר או בצק. תהליך ריתוך זה מיושם בעיקר על אלומיניום מחושל או אקסטרודי ובמיוחד עבור מבנים הזקוקים לחוזק ריתוך גבוה מאוד. ריתוך בחיכוך וערבוב מסוגל לחבר סגסוגות אלומיניום, סגסוגות נחושת, סגסוגות טיטניום, פלדה עדינה, פלדת אל-חלד וסגסוגות מגנזיום. בעשור השני של המאה ה-21, הוא שימש בהצלחה בריתוך פולימרים. בנוסף באותו עשור, הוכח גם חיבור של מתכות שונות, כגון אלומיניום לסגסוגות מגנזיום על ידי תהליך הריתוך בחיכוך וערבוב. ניתן למצוא יישום של ריתוך בחיכוך וערבוב בבניית ספינות  מודרניות, רכבות ותעופה וחלל.

בשנת 1967 נרשם תהליך הריתוך בחיכוך וערבוב כפטנט בברית המועצות על ידי יו. קלימנקו, אך הוא לא פותח לטכנולוגיה מסחרית באותה תקופה. בשנת 1991 הוא הוכח ניסיונית והוכנס למסחר במכון הריתוך  בבריטניה. למכון הריתוך היו פטנטים על התהליך, הראשון היה התיאורי ביותר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

חיכוך וערבוב