מוזיקה כורדית

המוזיקה הכורדית משלבת השפעות מהמוזיקה הטורקית וממוזיקה הקשורה לתרבויות שונות נוספות באזורים בהם יש ריכוזי אוכלוסייה גדולים של הכורדים. למוזיקה תפקיד חשוב ומשמעותי בחיים החברתיים ובמסורת של העם הכורדי.

 מאפייינים 
צורות ההבעה המוזיקליות של הכורדים באות לידי ביטוי בזמרת שירים ובריקודים. המבנים המוזיקליים קשורים בדרך כלל להקשרים של אירועים מסוימים ולאפיוני הזמרים. ניתן להבחין במספר פרקטיקות מוזיקליות הנבדלות מאזור לאזור שבו נמצאים הכורדים ואפילו בין קבוצות שונות באותו האזור. הצורות החשובות ביותר הם שירים נרטיביים ושירי ריקודים. המבצעים של הנרטיבים מסתובבים באזורים שונים וריקודים מהווים ביטוי מסורתי מקובל ונפוץ. באמצעות השירים הכורדים מספרים על אירועים היסטוריים הכוללים תיאורי גבורה בקרבות שמהללים אומץ ויושר. השירים משקפים את הסבל הממושך של העם הכורדי בארצות ותקופות שונות. ישנם גם שירים העוסקים באהבת אישה הכוללים שבח ליופי הנשי וצער על אבדן אהבה. שירים פופולריים נוספים הם שירים המתארים פעילויות ביתיות וריטואלים נשיים, שירי ערש המשמשים לניחום והרגעת תינוקות, שירי עבודה ושירים לחתונות.

הזמרים שמבצעים שירים אלה מכונים בשפה הכורדית dengbêj. הם לרוב נתפסים כדמויות חשובות בקרב הכורדים וזוכים לפרסום וכבוד רב.

שירים של ריקודים נפוצים מאוד והם גם משמשים לציון זהות קבוצתית אתנית וככלי לפעילות חברתית מסורתית.

 כלי נגינה 
הכלים הכורדים רבים ומגוונים, כאשר הכלי העיקרי להבעה המוזיקלית הכורדית הוא הקול האנושי. הקול נדרש להיות איכותי, גבוה וחזק אך גם מלא רגש. הכורדים עושים שימוש במספר מצומצם של כלים מוזיקליים בשל מגבלות חברתיות וגאוגרפיות.

 כלי הקשה 
כלי הקשה גם הם נפוצים מאוד. ביניהם מוכרים תופי מסגרת כמו: Bane, Bender, Daf כשטבעות מתכת מחוברות למסגרותיהם. תופים אלה משמשים ללוות שירי ריקודים. גברים ונשים מנגנים בהם. מוזיקאים מקצועיים שמכונים בשפה הכורדית Mitirp ונתפסים בחברה הכורדית כצוענים מנגנים בתוף הנקרא Dehol שהוא בצורת צילינדר עם ראש כפול. מוזיקאים אלה חיים בפרברי הערים והם מושכרים לחגיגות וטקסים באזורים כפריים. הופעותיהם בחתונות של איכרים נחוצות וחשובות. תוף ה־dehol בנוי ממסגרת עגולה וממנה נמתחות רצועות. הנגן נושא את התוף בצורה אנכית לפניו כשידו הימנית מכה עם מקל עץ כבד והיד השמאלית עם מקל דק.

 כלי נשיפה 
לצד התופים יש גם כלי נשיפה. הכלי הנקרא Zorne דומה לאבוב שעשוי מעץ. כלי נשיפה שכיח נוסף הוא ה־duzelle שנראה כמו קלרינט עם קנה כפול כשכל אחד בעל שישה חורי אצבעות. הוא מנוגן לרוב על ידי איכרים כורדיים שמלווים ריקודים.

 כלי מיתר 
כלים פופולריים נוספים הם כלי מיתר, בעיקר כינורות בשם tanbur שמעוצבים באורכים שונים ובהבדלים צורניים מסוימים על פי השייכות התרבותית האזורית.

 השפעות תרבותיות 
חוקרים מציינים כי יש צורך בהימנעות ממסגור מוזיקה כורדית בעזרת קטגוריות פוליטיות דוגמת "מוזיקה כורדית" או "מוזיקה בדרסים", שמגבילות את ההבנה של המוזיקה האזורית. במקום זה, ניתן לנתח את המוזיקה בצורה היסטורית, דרך הקלטות שטח שנעשו על ידי אוספים מקומיים פרטיים, תוך התמקדות בטכניקות שירה וצליל. מעבר להתמקדות בסוגי סגנונות מוזיקליים, יש להימנע מהשערות בנוגע למקורם הפוליטי של הסגנונות, שכן אין מסורת מוזיקלית אחידה על-אזורית, אלא סגנונות שונים שמתפתחים לפי המאפיינים המקומיים. המוזיקה חוצה גבולות בין סוגות שונות ומורכבת מריבוי ושילוב צורות וסגנונות, ובכך משקפת את המורכבות והיצירתיות של האזור.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:אתנומוזיקולוגיה