הפולני (אז'ן דלקרואה)

הפולני – או תרגיל של עירום (בצרפתית: Le Polonais – ou Étude de nu) הוא ציור שמן מאת אז'ן דלקרואה, שנוצר בסביבות השנים 1821–1822. היצירה מהווה "אקדמיה" – תרגיל לימודי של ציור גוף גברי עירום, שהיה מקובל באקדמיות לאמנות במאה ה־19 ונחשב לשלב יסוד בהכשרת אמנים צעירים. תרגיל זה רומז גם להשפעתו של פרנסיסקו דה גויה, ובפרט לסדרת התחריטים "קפריסים" (Los Caprichos).

 רקע והקשר לימודי 

במהלך המאה ה-19, התרגול בציור מודל עירום – במיוחד גברי – נחשב לאבן יסוד בהכשרה האקדמית באמנות. באקדמיה המלכותית לציור ופיסול בצרפת, אחת הדרישות המרכזיות בדרך לזכייה ב"פרס רומא" הייתה ציור של דמות עירומה, שנחשבה לשיא הביטוי של ציור "גדול".

דלקרואה התקבל בשנת 1815 לסטודיו של הצייר פייר־נרסיס גרן, ובשנת 1816 נרשם ללימודים בבית הספר הלאומי לאמנויות היפות. כבר באותה שנה תיעד ביומניו את ביקוריו הקבועים במוזיאון הלובר, שם העתיק מיצירות מהעת העתיקה – פעילות שלדבריו הייתה חיונית להתפתחותו כצייר. תרגיל זה נוצר ככל הנראה במהלך לימודיו באטלייה של גרן, ומבטא את שלבי ההכשרה הקפדניים של תלמיד אמנות בן התקופה.

 המודל "הפולני" 

המודל העירום המתואר בציור היה אדם שכונה בפשטות "הפולני", ושימש באותה תקופה כמודל ידוע בקרב אמנים בפריז. בין היתר, הוא הופיע גם בעבודותיהם של תאודור ז'ריקו ואנטואן-ז'אן גרו. בגב אחד מדפי הרישום של ז'ריקו, המצוי כיום בלובר, מופיעים שמו וכתובתו של המודל: "פולני, רחוב דופין, מס' 56".

 סגנון ובחירה אמנותית 

הציור מתאר את הדמות בתנוחה תיאטרלית ונייחת, שמדגישה את הפיזיות של הגוף ואת תחושת העוצמה שבו. דלקרואה מתרחק מן האידיאל הניאו־קלאסי של שלמות הרמונית, ובוחר להדגיש את תחושת הגוף החי, את מרקם הבשר ואת המתח השרירי.

העבודה מציגה צבעוניות חיה, המשלבת חום, ורוד וירוק, ומבליטה את משחקי האור והצל שבשרירים ובקימורי הגוף. עם זאת, קיימות סטיות פרופורציונליות מכוונות: כף היד גדולה במקצת מהרגיל, הגו והרגל השמאלית מוארכים – ככל הנראה בשל תנוחת הגוף אך גם מתוך בחירה שמעצימה את האקספרסיביות על חשבון הדיוק האנטומי.

 השראה אמנותית 

דלקרואה העריץ את האמנות הקלאסית של העת העתיקה, אך לא ראה עצמו כפוף לה לחלוטין. ביומנו כתב: "לא שאיני מוצא את העתיקות למושלמות, אך במדליות הרנסאנס, וביצירותיהם של מיכלאנג'לו וקורג'ו – יש קסם שאין בעתיקות". השפעתו של מיכלאנג'לו ניכרת במיוחד בתרגיל זה: באקספרסיביות, בתנוחה הדרמטית ובתיאור הגופני העז.
כמו כן, ז'ריקו נחשב למקור השראה חשוב לדלקרואה, הן מבחינה אמנותית והן מבחינת יחסו למודל "הפולני" – אך את פסגת ההשפעה ראה דלאקרואה במיכלאנג'לו, אותו כינה ביומניו "ביטוי מושלם של עוצמה וגדולה".

הערות שוליים

קטגוריה:אז'ן דלקרואה
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19