דיוקן עצמי עם שרשרת קוצים ויונק דבש

דיוקן עצמי עם שרשרת קוצים ויונק דבש (בספרדית: Autorretrato con Collar de Espinas) הוא ציור דיוקן עצמי משנת 1940 מאת הציירת המקסיקנית פרידה קאלו. בציור מופיעים גם חתול שחור, קוף, ושתי שפיריות. הוא נוצר לאחר גירושיה מדייגו ריברה והסיום של מערכת יחסיה עם הצלם ניקולס מוריי.

מוריי רכש את הציור זמן קצר לאחר שהושלם. כיום הוא חלק מאוסף ניקולס מוריי שבבעלות מרכז הארי רנסום באוניברסיטת טקסס באוסטין.Dietrich, "Self-portrait with Thorn Necklace and Hummingbird".

 רקע 
פרידה קאלו הייתה ציירת מקסיקנית שפעלה בין השנים 1925 ל-1954. היא החלה לצייר בעוד הייתה מרותקת למיטתה לאחר תאונת אוטובוס קשה שגרמה לה לפציעות חמורות. רוב יצירותיה הן דיוקנאות עצמיים המבטאים את מאבקה בבעיות רפואיות, עקרות וכאב רגשי.Herrera, “Kahlo, Frida". חוקרים פירשו את יצירותיה כניסיון של קאלו להשיב לעצמה את הבעלות על גופה – כנגד מוסכמות רפואיות וחברתיות מגדריות. כמו כן, הדיוקנאות העצמיים שלה חותרים כנגד מסורת הציור הגברית האירופית, אשר ראתה בגוף האישה אובייקט של תשוקה.Udall, “Frida Kahlo’s Mexican Body,” עמ' 13. קאלו, לעומת זאת, עשתה שימוש בדמותה שלה כדי לטעון לבעלות נשית על הגוף ועל החוויה.

הפרטים האוטוביוגרפיים שבציוריה – גבותיה העבות, התסרוקת המורכבת, והלבוש המקסיקני הצבעוני – הפכו אותה לדמות תרבותית מוכרת במקסיקו ובארצות הברית.

קאלו הייתה תומכת נלהבת של המהפכה המקסיקנית עד כדי כך שניסתה לשנות את תאריך לידתה לשנת 1910, שנת פרוץ המהפכה. באותה תקופה נוצר מה שכונה "פולחן הנשיות המקסיקנית", אשר הדגיש הקרבה עצמית, הכחשה של האגו והיעדר נראות אישית.Pankl and Blake, “Made in Her Image,” עמ' 5. קאלו דחתה אידיאל זה, ואימצה לעצמה תדמית מרדנית, המזכירה את הפלאפריות מהעולם המערבי של שנות ה־20. מאוחר יותר, בהשראת תפיסת ה"מקסיקניות" של ריברה, היא אימצה את דמות האישה הטהואנית – אישה ילידית עצמאית וחזקה, שוויונית לגבריה בני הזאפוטקים, ובעלת מאפיינים של עוצמה, חושניות ואקזוטיות.Pankl and Blake, “Made in Her Image,” עמ' 8.

 ניתוח חזותי 
הציור, בגודל של כ־47 על 18.5 ס"מ, מציג את קאלו בפוזה פרונטלית, כשהיא נועצת מבט ישיר בצופה. מאחוריה רקע של עלים ירוקים סמיכים. שרשרת קוצים נכרכת סביב צווארה ונמשכת מטה לחזָה כמו שורשים של עץ. במרכזה תלוי יונק דבש שחור, מת ובלתי נע, כנפיו פרושות כתליון.

מאחוריה, מצד ימין, יושב קוף עכביש שמתעסק בשרשרת הקוצים. בצד שמאל מבצבץ חתול שחור מהצמחייה, ועיניו הכחולות ננעצות בצופה. שתי שפיריות מרחפות מעל ראשה, ובתוך שיערה מעוצבות שתי סיכות בצורת פרפרים.

 סמליות 
קאלו השתמשה באיקונוגרפיה מעולם הילידים המקסיקני כדי לרמוז למרדנות, זהות ילידית, והתנגדות לכיבוש ולשלטון גברי. היונק הדבש, לפי פולקלור מקסיקני, מסמל אהבה רומנטית ומזל טוב באהבה.Fuentes and Kahlo, *The Diary of Frida Kahlo*, עמ' 78. לחלופין, ניתן לפרשו כסמל להויצילופוצ'טלי, אל המלחמה האצטקי.Baddeley, “Her Dress Hangs Here,” עמ' 13.

הקוף, מתנתו של ריברה, נוגע בשרשרת הקוצים – ייתכן שהוא מסמל את ריברה עצמו ואת הכאב שגרם לה. החתול השחור רומז לאובדן ולסכנה. הנוף הירוק שמסביב, אשר בדרך כלל מייצג פוריות וחיים, עומד בניגוד לדימויים של מוות בציור. השרשרת עשויה לרמוז על כתר הקוצים של ישו – קאלו מציגה עצמה כקדושה מעונה בעקבות הסבל הרגשי שנגרם לה. לפי פרשנות זו, השפיריות והפרפרים מייצגים תחייה או תקווה מחודשת.

 היסטוריית תצוגות 
האוניברסיטה של טקסס באוסטין רכשה את היצירה בשנת 1966. מאז 1990 הוצגה בתערוכות רבות ברחבי העולם:

 "פרידה קאלו", מוזיאון פילדלפיה לאמנות, 20 בפברואר – 18 במאי 2008
 מרכז הארי רנסום, אוסטין, 5 במאי 2009 – 21 במרץ 2010
 "בארץ הפלאות: הרפתקאות סוריאליסטיות של נשים במקסיקו ובארצות הברית", מוזיאון מחוז לוס אנג'לס, 29 בינואר – 6 במאי 2012; מוזיאון קוויבק, 7 ביוני – 3 בספטמבר 2012; מוזיאון האמנות המודרנית במקסיקו סיטי, 27 בספטמבר 2012 – 13 בינואר 2013
 "פרידה קאלו", סקודרי דל קווירינאלה, רומא, 20 במרץ – 31 באוגוסט 2014
 מרכז הארי רנסום, 5 בספטמבר 2014 – 26 באפריל 2015
 "פרידה: אמנות, גן, חיים", הגן הבוטני של ניו יורק, 16 במאי – 1 בנובמבר 2015
 "פרידה קאלו ואמנות עממית", מוזיאון האמנויות היפות בבוסטון, 27 בפברואר – 19 ביוני 2019

 ראו גם 
 דיוקן עצמי

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:חתולים באמנות