משאל העם החוקתי באיטליה 2020

משאל עם חוקתי על צמצום גודל הפרלמנט האיטלקי נערך באיטליה ב-20 וב-21 בספטמבר 2020. משאל העם, שתוכנן במקור להתקיים ב-29 במרץ, נדחה בעקבות התפשטות מגפת הקורונה באיטליה והסגר שבא בעקבותיה. המצביעים נשאלו אם הם מאשרים תיקון חוקתי בהיבטים שונים, בעיקר הפחתת מספר חברי הפרלמנט מ-630 ל-400 בבית הנבחרים ומ-315 ל-200 בסנאט. השינויים המוצעים אושרו, עם 69.96% שהצביעו בעד. הירידה במספר חברי הפרלמנט בוצעה בפועל בבחירות באיטליה ב-25 בספטמבר 2022.

זו הייתה הפעם השנייה בהיסטוריה האיטלקית שמשאל עם על החוקה הצליח, כאשר  היה הראשון. שתי רפורמות חוקתיות קודמות נדחו במשאלי עם ב-2006 וב-2016.

 רקע פוליטי 
ב-2016, ממשלת הקואליציה בהובלת המפלגה הדמוקרטית (PD) הציעה סדרה של רפורמות חוקתיות במטרה לצמצם את המספר הכולל של חברי הפרלמנט, לפשט את תהליך החקיקה, להגביל את עלויות התפעול של המוסדות, לפרק את  (CNEL), ולקצץ משמעותית את גודלו והיקפו של הסנאט. ההצעה נדחתה על ידי 59% מהמצביעים במשאל עם, מה שהוביל להתפטרותו של ראש הממשלה, מתאו רנצי.

ב-2019, ממשלת הקואליציה של תנועת חמשת הכוכבים (M5S) הציעה רפורמות חוקתיות חדשות שקראו להפחתת מספר חברי הפרלמנט בשליש. הצעת החוק אושרה בתמיכת כל המפלגות הפוליטיות הגדולות ב-8 באוקטובר 2019. ההצעה הייתה אחת מהבטחות הקמפיין העיקריות של תנועת חמשת הכוכבים במהלך הבחירות הכלליות ב-2018, במטרה להפחית את העלויות של המערכת הפוליטית ולקצץ בפריבילגיות של המחוקקים. ההפחתה הכוללת בעלויות הוערכה בסכום שבין 285 ל-500 מיליון יורו לכהונה פרלמנטרית של חמש שנים. הרפורמה הייתה גם חלק מההסכם הקואליציוני בין ה-PD ל-M5S. עם זאת, המבקרים טענו כי החיסכון יהיה קטן מדי מכדי להצדיק צמצום במספר המחוקקים, שלדעתם יפחית את הייצוג הדמוקרטי על ידי הורדת מספר המחוקקים ל-100,000 תושבים מ-1.6 ל-1. לשם השוואה, לגרמניה היה יחס של 0.9:1, לצרפת היה יחס של 1.4:1 ולבריטניה היה יחס של 2.1:1.

ב-10 בינואר 2020, 71 סנאטורים ביקשו לערוך משאל עם על הרפורמה. על פי סעיף 138 לחוקה, בקשה כזו מחייבת.

 שינויים מוצעים 
התיקון החוקתי שהוצע יתקן את סעיף 56 לחוקת איטליה על ידי צמצום מספר הצירים מ-630, ש-12 מהם נבחרים ב, ל-400, ושמונה מהם ייבחרו במחוזות הבחירה מחוץ למדינה. על פי סעיף 3, חלוקת המושבים בין מחוזות הבחירה מתקבלת על ידי חלוקת מספר תושבי המדינה - כפי שנספר במפקד האוכלוסין הכללי האחרון - בפקטור של 392 (שונה מהמקדם הקודם של 618) וחלוקת המושבים תהיה באופן יחסי לאוכלוסייה בכל מחוז בחירה. מספר המושבים שהוקצו למחוזות הבחירה בחו"ל מהווה חריג לכלל זה.

החקיקה באה גם לתקן את סעיף 57 של החוקה על ידי הפחתת מספר הסנאטורים מ-315, ששישה מהם נבחרים במחוזות הבחירה בחו"ל, ל-200, כאשר רק ארבעה ייבחרו במחוזות הבחירה בחו"ל. הסנאטורים נבחרים על בסיס אזורי, ובאף אזור או מחוז אוטונומי לא יהיו פחות מ-3 סנאטורים (לעומת 7 לפני התיקון), למעט מוליזה וואל ד'אוסטה, שיהיו בהם שני סנאטורים וסנאטור אחד בהתאמה. סעיף 4 ישונה גם כן, כך שחלוקת המשנה של המושבים בין האזורים והפרובינציות האוטונומיות - בהתאם להוראות הפסקה הקודמת - תיעשה באופן יחסי לאוכלוסייתם שנקבעה במפקד האוכלוסין הכללי האחרון.

הוצע גם לשנות את סעיף 59 של החוקה ולהגביל את המספר הכולל של  שיכולים להתמנות על ידי נשיא איטליה לחמישה. בעבר, הסעיף המסדיר את מספרם היה מעורפל, והוא התפרש כמאפשר לכל נשיא למנות חמישה.

השינויים בסעיפים 56 ו-57 היו אמורים להיכנס לתוקף לאחר סיום המועצה המחוקקת המכהנת, או עם פיזור הפרלמנט הבא, ולא לפני 60 יום לאחר מועד פרסום התיקון החוקתי.

 עמדות פוליטיות 
השינויים המוצעים בחוקה הציעו להפחית את מספר המושבים בכל מחוז בחירה בשני בתי הפרלמנט ובכך להגדיל את מספר הקולות הדרושים כדי לזכות במושב. כתוצאה מכך, רוב המפלגות הקטנות התנגדו להן, למעט אלה שיכלו להסתמך על בסיס אלקטורלי קטן אך מוצק, כמו , שהשפעתה בפרלמנט הייתה צפויה לגדול.

 עמדות המפלגות 
תמיכה/התנגדותמסיבותאוריינטציה פוליטיתמַנְהִיג בעדהליגה הצפוניתפופוליזם ימנימתאו סלביניתנועת חמשת הכוכבים (M5S)פופוליזםלואיג'י די מאיוהמפלגה הדמוקרטית (PD)סוציאל-דמוקרטיההאחים של איטליה (FdI)שמרנות לאומיתג'ורג'יה מלוניסוציאל-דמוקרטיהרוברטו ספראנזהמפלגת העם של דרום טירול (SVP)אזוריותארנו קומפטשרשמרנות ליברליתג'ובאני טוטיDie Freiheitlichenבדלנות טירוליתאוטו מאלקנכטמולדת וחוקה (PeC)לאומנות שמאלניתסטפנו פאסינהמפלגת הוונציאנים (PdV)לאומיות ונציאניתאלסיו מורוזיןאיחוד ולדוסטן (UV)אוטונומיזם, אזוריותאריק לאבזאין עמדה רשמית של המפלגהאיטליה ויוה (IV)ליברליזםמתאו רנציפורצה איטליה (FI)שמרנות ליברליתסילביו ברלוסקוני נגדפעולה (אזיון)ליברליזם חברתיקרלו קלנדהשמאל איטלקי (SI)סוציאליזם דמוקרטיניקולה פרטויאניעוד אירופה (+האיחוד האירופי)ליברליזםבנדטו דלה וודובהפדרציית הירוקים (FdV)פוליטיקה ירוקהאיטליה בקומונה (IiC)פרוגרסיביזםפדריקו פיצרוטיכוח לעם (PaP)סוציאליזםויולה קרופאלוהמפלגה הסוציאליסטית האיטלקית (PSI)סוציאל-דמוקרטיהאנזו מאראיואנרגיות לאיטליה (EpI)ליברליזםסטפנו פריזיוולט איטליהפדרליזם אירופאיפדריקה וינצ'יתנועה אסוציאטיבית איטלקים בחו"ל (MAIE)אינטרסים של איטלקים בחו"לריקרדו אנטוניו מרלוהאיחוד הדרום אמריקאי מהגרים איטלקים (USEI)אינטרסים של איטלקים בחו"לאאוג'ניו סנגרגוריוהמפלגה הקומוניסטית (PC)קומוניזםמרקו ריזוהמרכז הדמוקרטי (CD)שמאל נוצריברונו טבאצ'ימפלגת היסוד הקומוניסטית (PRC)קומוניזםמאוריציו אצ'רבוהדמוקרטיה הנוצרית (DC)דמוקרטיה נוצריתרנאטו גראסיהמפלגה הקומוניסטית האיטלקית (PCI)קומוניזםמאורו אלבורסיאמנה לאוטונומיה (PpA)אוטונומיזםמאסימו מורטוצוהמפלגה המרקסיסטית-לניניסטית האיטלקית (PMLI)מאואיזםג'ובאני סקודריהמפלגה האוטונומית של טרנטינו טירול (PATT)אוטונומיזם, אזוריותסימון מרקיוריהשמאל הוונציאני (Sanca)אוטונומיזם לאומיות ונציאניתאנדראה מיוןהאיחוד למען טרנטינו (UpT)אוטונומיזם דמוקרטיה נוצריתאנליסה קאומו

 תוצאות 
משאל העם הסתיים בניצחון ה"כן" ברוב של 70.0% מהקולות. שיעור ההצבעה עמד על 51.12%. ה"כן" היה הבחירה המנצחת בהפרש גדול בכל האזורים באיטליה.

לואיג'י די מאיו, שר החוץ והמנהיג לשעבר של M5S, הגדיר את התוצאות "תוצאה היסטורית". מזכיר המפלגה הדמוקרטית, ניקולה זינגארטי, אמר כי "ניצחון ה'כן' פותח עונה של רפורמות". , מנהיג מפלגת הליגה בבית הנבחרים, ביקש לפזר את הפרלמנט ולקיים בחירות חדשות, על מנת להגשים את מטרת התיקון החוקתי.
+בחירהקולות%בעד17,913,25969.96נגד7,691,83730.04סך הכל25,605,096100.00הצבעות כשרות25,605,09698.29הצבעות פסולות/ריקות445,1311.71סה"כ הצבעות26,050,227100.00מצביעים רשומים/אחוזי הצבעה50,955,98551.12

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:איטליה: חוק ומשפט
2020
קטגוריה:2020 בפוליטיקה
קטגוריה:2020 באיטליה