החתירה לקהילה

החתירה לקהילה: מסה על יסודות החברה החופשית (באנגלית: The Quest for Community: A Study in the Ethics of Order and Freedom) הוא ספרו המרכזי של הסוציולוג וההוגה האמריקאי רוברט ניזבט (1913–1996), שהתפרסם לראשונה ב-1953. ניזבט בוחן בו כיצד התעצמותה של המדינה המודרנית ויצירתו של "יחיד אטומי" שחקו את מוסדות הביניים – המשפחה, הקהילה המקומית, האיגוד המקצועי והכנסייה – וכיצד תהליך זה הזין במעגל חוזר הן את הבדלנות האינדיבידואלית והן את הריכוזיות הפוליטית. הספר נחשב לאבן דרך בעיצוב ההגות השמרנית-קהילתנית בארצות הברית; ראסל קירק כינה אותו "ספר מכונן לדור שלם".

 על הסופר 
רוברט אלכסנדר ניזבט נולד בלוס-אנג'לס, שירת בצי האמריקאי במלחמת העולם השנייה ולימד שנים רבות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כמי שהושפע מאלכסיס דה-טוקוויל ומאדמונד ברק, פיתח ניזבט את תפיסת הפלורליזם השמרני – הדגשת האגודות והמוסדות האורגניים כמשקל-נגד לשלטון מרכזי מתעצם. החתירה לקהילה היה ספרו הראשון, ואחריו פרסם עבודות בולטות נוספות ובהן Tradition and Revolt (1968) ו־The Present Age (1988).

 על הספר 
ניזבט חיבר את החתירה לקהילה מתוך תחושה שהוגי המאה ה-20, מימין ומשמאל, מתעלמים מן הכמיהה האנושית היסודית לשייכות. חלקים מן הספר נשענים על עבודת הדוקטור שלו (1939) ונסמכים על מחקר סוציולוגי כאשר החל ללמד בברקלי בשנות ה-40. הספר ראה אור ב-Oxford University Press ונחטף עוד במהדורתו הראשונה, חרף התחרות שסיפקו באותה שנה ספרים קנוניים אחרים כגון The Conservative Mind של קירק.

 תוכן 

הקשר ההיסטורי. ניזבט משרטט את המעבר מחברות אורגניות בנות-ימי-הביניים לחברת האינדיבידואלים של העת החדשה, ומזהה את המדינה הריבונית (homo-nullius) ככוח המארגן הדוחק מוסדות קודמים.

הפרדוקס של החירות המודרנית. התפוררות המסגרות הקהילתיות, טוען ניזבט, מותירה את הפרט חסר הגנות מול המדינה; הצורך בביטחון ובזהות דוחף אותו לחפש "קהילה חלופית" במנגנון הפוליטי עצמו – תהליך המוליד צורות טוטליטריות רכות וקשות כאחת.

מוסדות הביניים. המשפחה, הקהילה המקומית, המקצוע והכנסייה מוצגים כמקור לסולידריות, לפלורליזם ולהגבלת הכוח. איבודם כרוך, לדעת ניזבט, בהעמקת הניכור ובצמיחת "יחיד רופף".

"לסה פר חדש". במקום אינדיבידואליזם חסר-שורשים או קולקטיביזם ריכוזי מציע ניזבט מדיניות המאפשרת לאגודות וולונטריות לפרוח: ביזור סמכויות, העדפת ממשל מקומי, ועמידה על זכויות קניין "קשות" (landed property) המשמרות אחריות ושייכות.

 קבלה וביקורות 
למרות שב-1953 יצאו לאור גם The Conservative Mind של קירק ו-הזכות הטבעית וההיסטוריה (Natural Right and History) של ליאו שטראוס, זכה ספרו של ניזבט לשבחי ביקורת רחבים. קירק תיאר אותו כ"חשוב שבספרי דורנו", ו-ט"ס אליוט סבר אף הוא שמדובר ביצירה קריטית.

בשנות ה-60 אומץ הספר במפתיע גם בידי השמאל החדש, שגילה בו ביקורת חריפה על הביורוקרטיה והריכוזיות. מהדורת 2010, שלה הקדים העיתונאי רוס דאות'ט מבוא נרחב, חידשה את הדיון ביצירה נוכח עליית הרשתות החברתיות והפוסט-מודרניזם. בנוסף אומר רוס, ש"החתירה לקהילה", הוא אולי החיבור החשוב ביותר בסוציולוגיה השמרנית של המאה ה-20.

אלן וולף ביקר את ניזבט. לדעתו, החתיקה לקהילה הוא יותר תיעוד אינטלקטואלי של שנות החמישים מאשר יצירה על-זמנית. רעיונות רבים בו (למשל, ניכור, פחד מהטוטליטריות) היו תגובה להקשרים היסטוריים ייחודיים ולא תמיד רלוונטיים במדויק היום. עם זאת, הרגישות של ניזבט לסכנות המדינה הריכוזית וההכרה ש"אינדיבידואליזם קיצוני הוא תוצר המדינה, לא נוגדן לה" הן תובנות חשובות. גם אחרים חשבו שהספר מרתק וטקסט קלאסי ותקני בתחום, אבל מזהיר מפני הנטייה לחשוב שהעבר היה טוב יותר בלי לראות גם את בעיותיו. לי אדוארדס שיבח את ניזבט. לדעתו, החתירה לקהילה היא יצירה יסודית של ההגות השמרנית האמריקנית, שהדגימה כיצד הכמיהה האנושית לקהילה מסבירה גם את עליית המדינה הריכוזית.

 השפעה ומורשת 

מושגי "מוסדות הביניים" ו"הפלורליזם השמרני" של ניזבט השפיעו על מדיניות רונלד רייגן (New Federalism) ועל המיזם Faith-Based and Community Initiatives בתקופת ג'ורג' ו' בוש.

הספר נכלל דרך קבע ברשימות קריאה בתוכניות לסוציולוגיה, מדע המדינה והגות שמרנית.

חוקרים בני-זמננו רואים בו טקסט נבואי באשר להשפעת גלובליזציה ורשתות חברתיות על תחושת הניכור בדור ה-Z.

נכלל ב-100 ספרי העיון הטובים ביותר של המאה.

 קישורים חיצוניים 
 Still Questing for Community - מחשבות של הסופר על הספר במבט לאחור
 הספר לקריאה באנגלית
 דיון על הספר בהסכת של הנשיונל ריוויו

 ראו גם 
 הימנים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרי 1953
קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר