מרדף מכוניות

מרדף מכוניות הוא מרדף יבשתי שבו צד אחד רודף אחר צד אחר באמצעות כלי רכב מנועי. ברוב המקרים מדובר במרדף חם  אחר חשודים המתבצע על ידי כוחות אכיפת החוק. עם עליית תעשיית הרכב במאה ה־20 והתרחבות הבעלות על כלי רכב , עלה גם מספר המקרים שבהם חשודים ניסו להימלט מהמשטרה באמצעות רכבם האישי או באמצעות רכב גנוב. לעיתים, מרדפי רכב אינם מתבצעים רק על ידי המשטרה, אלא גם על ידי גורמים אחרים הרודפים אחרי חשוד בפשע, אחרי קורבן פוטנציאלי לפשע, או אף מנסים ליצור קשר עם אדם מסוים הנמצא בתנועה – גם כאשר אין מדובר בפעולה פלילית.

מרדפי מכוניות מתועדים לעיתים קרובות בשידורי חדשות, בשל צילומי וידאו המוקלטים על ידי ניידות משטרה, מסוקים של כוחות האכיפה  או אמצעי תקשורת העוקבים אחר המרדף. הם זוכים לפופולריות רבה בתקשורת ובקרב הציבור בשל העוצמה, המתח והסכנה שבנהיגה במהירות גבוהה. משום כך, מרדפי מכוניות הפכו לנושא שכיח בסרטי קולנוע בדיוניים, במיוחד בסרטי פעולה ובמשחקי וידאו.

 מעורבות המשטרה 
ממוזער|משטרת הכבישים של קליפורניה  מסיימת מרדף באמצעות תמרון PIT .
מרדפי מכוניות מתרחשים כאשר חשוד מנסה להימלט מכוחות אכיפת החוק באמצעות רכבו. העבירה שבגינה החל המרדף יכולה לנוע בין עבירות קלות , כגון עבירות תנועה, לבין עבירות חמורות כמו רצח. כאשר החשוד מבחין כי זוהה על ידי המשטרה, הוא עשוי לנסות לחמוק ממנה באמצעות נהיגה מהירה ולעיתים מסוכנת. ככל שהעבירה המיוחסת לחשוד חמורה יותר, וגזר הדין הצפוי במקרה של הרשעה ארוך יותר, כך גוברת הנטייה של החשוד לפתוח במרדף.

כוחות המשטרה עושים שימוש במגוון טקטיקות על מנת להביא לסיומם של מרדפי מכוניות. בשלב הראשון, ייתכן שתינתן לחשוד הוראה לעצור את רכבו בצד הדרך. במקרים אחרים, כוחות האכיפה עשויים להמתין לכך שהרכב ייעצר מעצמו עקב התרסקות, התחממות יתר או אזילת הדלק. שיטות תקיפות יותר כוללות התנגשות מכוונת ברכב הנמלט, שימוש בתמרון PIT , חסימות באמצעות כלי רכב משטרתיים או פריסת מחסום דוקרנים. צעדים אלה עלולים לסכן את הנהג, את השוטרים ואת עוברי האורח, ולכן ננקטים רק כאשר נשקפת סכנה ממשית לביטחון הציבור. במידת הצורך, נעשה שימוש גם במטוסי משטרה, אשר עוקבים אחר הרכב מלמעלה, בעוד שיחידות קרקע פועלות בהתאם לנסיבות.

 היסטוריה 
השימוש בכלי רכב כדי להימלט מאכיפת החוק קיים כמעט מאז ראשית עידן הרכב עצמו. דיווחים עיתונאיים על מרדפים שבהם היו מעורבות מכוניות ואופנועים מתועדים כבר משנות ה־1910 וה־1920. בתקופת היובש בארצות הברית, סוחרי אלכוהול ונהגים שהובילו משקאות אלכוהוליים בלתי-חוקיים מסוג "מונשיין"  נהגו להשתתף לעיתים תכופות במרדפים מהירים עם המשטרה. תופעה זו הביאה לפיתוח שיפורים ברכבים, שמטרתם הייתה להקנות יתרון במהירות ובביצועים לצורך התחמקות מהמשטרה. בהמשך, תחרויות לא-רשמיות בין נהגים אלה תרמו לעיצובו של ספורט מרוצי מכוניות מלאי .

ככל שכוחות המשטרה התרגלו וצברו ניסיון במרדפים, הם החלו לאמץ פרוטוקולים, טכניקות וטכנולוגיות שנועדו לנהל מרדפים בצורה מהירה ובטוחה יותר. בין היתר, בשנות ה־80 הוכנס לשימוש תמרון ה־PIT , ובשנות ה־90 נעשה שימוש נרחב במחסום דוקרנים.

מאז שנות ה־2010, לנוכח הסכנות הכרוכות במרדפי מכוניות, המשטרה החלה לבחון שיטות חלופיות למעקב אחר חשודים נמלטים מבלי ליזום מרדף. בין השיטות: מערכת מעקב  מבוססי GPS של חברת StarChase  על רכב החשוד או שימוש במערכת "Grappler" — זרועות חזיתיות ברכב המשטרה המשגרות רשת הלוכדת את גלגלי הרכב הנמלט. לחלופין, אסטרטגיה נוספת היא הימנעות ממרדף והתמקדות בזיהוי החשוד באמצעות רישום הרכב , לשם מעצרו במועד מאוחר יותר; עם זאת, שיטה זו פחות יעילה כאשר מדובר ברכב גנוב.

 סיקור תקשורתי 
מרדף המשטרה הראשון הידוע שתועד במלואו בוידאו התרחש במאי 1988 בעיר בריאה, אוהיו . שוטר שהיה מצויד במצלמת וידאו המותקנת בניידת המשטרה תיעד את המרדף כולו, החל מניסיון העצירה הראשוני של רכב החשוד, ועד למעצרו הסופי.

ב-3 בינואר 1992 התרחש בדרום קליפורניה מרדף ממושך אחר רכב מסוג פולקסווגן גולף, שנגנב על ידי החשוד ברצח "דארן מייקל סטרו", שנהרג לבסוף בקרב יריות עם שוטרי הכבישים של קליפורניה. מרדף זה נחשב למרדף המשטרתי הראשון ששודר בשידור חי בטלוויזיה, ושודר בשלושה ערוצים, לפני תחילת שידורי תוכניות היום. לפי דיווחים, המרדף זכה לפופולריות רבה, עד כי כאשר אחת התחנות עברה לשידור חוזר של הסדרה "מטלוק", התקבלו תלונות ממספר צופים שביקשו להמשיך את השידור החי. אירוע זה שכנע את התחנות להעניק סיקור חי גם למרדפי משטרה נוספים.

בשנת 2002 דווח על כ־700 מרדפים בלוס אנג'לס. בשנת 2003, תחנת הטלוויזיה KCAL-TV  בלוס אנג'לס דיווחה כי רייטינג השידורים הכפיל את עצמו במהלך סיקור של מרדפי מכוניות משטרתיים. באותה שנה, משטרת לוס אנג'לס פנתה לגופי החדשות לצמצם את סיקור המרדפים, בטענה כי הפרסום התקשורתי מעודד חשודים להימלט ועלול לסכן צופים המנסים לצפות במרדף באופן ישיר.

ישנן תוכניות מציאות המשלבות את ז'אנר מרדפי המכוניות, ובהן למשל "Most Shocking"  ו-"Real TV" , המציגות לעיתים קרובות קטעים תיעודיים של מרדפים בהם חשודים מנסים להימלט מהמשטרה. בנוסף, סרטונים ושידורים חיים של מרדפי מכוניות זוכים לפופולריות רבה ברשתות החברתיות.

ב-17 ביוני 1994, הרץ האחורי הגדול ביותר בכל הזמנים או. ג'יי. סימפסון ושחקן פוטבול לשעבר ב-NFL, זכה לפרסום נרחב בעקבות סיקור ארצי של מרדף משטרתי במהירות נמוכה אחר רכבו, פורד ברונקו  לבן מדגם 1993. המרדף התרחש לאחר שנחשד במעורבות ברצח גרושתו, ניקול בראון סימפסון, ובן זוגה רונלד גולדמן , בלוס אנג'לס.

מרדף משטרתי בולט שתועד התרחש ב-17 במאי 1995, כאשר שון נלסון גנב טנק מסוג M60 פטון מנשקייה של המשמר הלאומי של צבא ארצות הברית. נלסון נסע ברחובות סן דייגו, קליפורניה, כשהוא משתולל עם הטנק ורומס מספר כלי רכב אזרחיים, עד שנתקע במחיצה. כוחות המשטרה הצליחו לעלות על הטנק, לפתוח את הפתח, וירו בנלסון למוות לאחר שסירב להיכנע.

ב-4 ביוני 2004 השתולל רתך בשם מרווין הימאייר  בדחפור בעיירה גראנבי שבקולורדו , והרס 13 מבנים, בהם בניין העירייה, הספרייה הציבורית, בנק, מפעל בטון ובית השייך לראש העיר לשעבר. הנזק שנגרם הוערך ביותר מ-7 מיליון דולר. כוחות המשטרה נתקלו בקושי רב, מאחר שלא הצליחו לחדור לדחפור באמצעות נשקיהם. בסופו של דבר, מנוע הכלי חדל מלתפקד והוא נתקע, והימאייר שם קץ לחייו בירי.

ב-27 ביולי 2007, בעיר הבירה פיניקס שבאריזונה, התנגשו שני מסוקים  באוויר בזמן שסיקרו מרדף משטרתי. שני המסוקים, מדגם AS-350 AStar , שייכים לתחנות החדשות KNXV-TV  ו-KTVK . בהתנגשות נהרגו כל ארבעת הנוסעים בשני המסוקים. לא היו נפגעים בקרקע.

ב-28 בספטמבר 2012 שידרה פוקס ניוז מרדף משטרתי בשידור חי באריזונה, אשר הסתיים בכך שהחשוד יצא מהרכב וירה בעצמו לאחר מרדף רגלי קצר. פוקס ניוז שידרה את האירוע בעיכוב של חמש שניות במקום העיכוב הרגיל של עשר שניות, מה שהוביל לשידור הירי בשידור חי במסגרת תוכנית פוקס ריפורט . מגיש התוכנית, שפרד סמית', התנצל במהרה על השידור והבטיח שלעולם לא יאפשר מקרה דומה להתרחש שוב.

שידורים חיים של מרדפי משטרה מזוהים בעיקר עם ארצות הברית, ובמיוחד עם העיר לוס אנג'לס, אשר מתוארת לעיתים קרובות בתקשורת כ"בירת מרדפי המכוניות של העולם".

 סיכונים ושיקולים משפטיים 
ממוזער|התנגשות קטלנית שאירעה בשנת 2019 במיניאפוליס, מינסוטה, כאשר רכבו של חשוד התנגש ברכב אחר במהלך מרדף משטרתי.
מרדפי מכוניות במהירות גבוהה מוכרים כבעיה בתחום בטיחות בדרכים, שכן כלי רכב שאינם מעורבים, הולכי רגל או תשתיות עירוניות  עלולים להיפגע – בין אם מהנהג הנמלט, אשר לעיתים קרובות מפר שוב ושוב את חוקי התנועה בניסיון להימלט, ובין אם מניידות המשטרה הרודפות אחריו. בממלכה המאוחדת, ההערכה היא שכ-40 בני אדם נהרגים מדי שנה בתאונות דרכים שבהן מעורב שוטר, רובם במהלך מרדף משטרתי. בארצות הברית, מספר ההרוגים כתוצאה ממרדפים נע בין 300 ל־400 בשנה.

בפברואר 2005 פרצו "מהומות מקווארי פילדס"  בסידני, אוסטרליה, בעקבות מקרה שבו נהג מקומי התנגש בעץ ברכב גנוב במהלך מרדף משטרתי במהירות גבוהה, תאונה שבה נהרגו שני נוסעיו.
מותה של הסטודנטית קליאה רוז במהלך מרדף משטרתי בקנברה עורר ביקורת ציבורית חריפה על מדיניות המרדפים של המשטרה.

בשנת 2007 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין "סקוט נגד האריס"  (550 U.S. 372), כי "ניסיון של שוטר לסיים מרדף מכוניות במהירות גבוהה ומסוכנת, המאיים על חייהם של עוברי אורח חפים מפשע — אינו מהווה הפרה של התיקון הרביעי לחוקה, גם כאשר פעולתו של השוטר מעמידה את הנהג הנמלט בסיכון לפציעה חמורה או למוות".

ברוב תחומי המשפט המקובל, כלל הכבאי  מונע משוטרים שנפגעו במהלך מרדף להגיש תביעות אזרחיות לפיצויים כספיים נגד החשודים שנמלטו, בטענה שמדובר בסיכון מובנה הנלווה לעיסוקם. עם זאת, זעם ציבורי על החסינות המשפטית הזו הוביל לחריגים בחוק. דוגמה לכך היא סעיף 1714.9 לחוק האזרחי של קליפורניה , שנחקק בשנת 1982, אשר מחיל אחריות משפטית על חשוד אם ידע, או היה עליו לדעת כי שוטר נמצא בסמוך בעת האירוע.

דו"ח של מחלקת המשפטים של ארצות הברית משנת 2023 ממליץ כי המשטרה תפתח במרדף רק כאשר בוצע פשע אלים, והחשוד מהווה איום מיידי לביצוע פשע אלים נוסף, וזאת בשל הסכנות שבמרדפים במהירות גבוהה. הדו"ח ממליץ גם על מדיניות שמרתיעה או אוסרת מרדפים כאשר החשוד רוכב על אופנוע.

 מרדפי מכוניות ללא משטרה 
מרדפי מכוניות מסוימים עשויים להתרחש בין כלי רכב שאינם מעורבים באכיפת החוק. במקרים אלה, המרדפים עשויים להתבצע בידי פושעים יריבים, פושעים המחפשים קורבנות מיועדים, נהגים הלוקחים את החוק לידיים או במסגרת אירועי אלימות בכביש. לעיתים נדירות מתרחשים מרדפים כאלה גם מסיבות לא-פליליות, כגון ניסיון של נהג לעקוף רכב אחר. מרדפי מכוניות מסוג זה נדירים, וכמעט תמיד נחשבים לבלתי חוקיים, שכן הם מערבים כלי רכב אזרחיים הרודפים זה אחר זה במהירויות גבוהות, תוך סיכון חמור לבטיחות הציבור.

בשנת 2021, השחקן טרנס ג'יי  היה יעד לניסיון שוד, במהלכו נרדף ונורה מתוך רכב חולף. באותה שנה, בשיקגו, אדם שנפל קורבן לחטיפת רכב רדף אחר הגנב, מה שהוביל לתאונה שבה היו מעורבים שמונה כלי רכב, כולל הרכב הגנוב, שנהרס כליל.

 במדינות אחרות 
 אוסטרליה 
באוסטרליה, "חוק סקיי"  הוא חוק שנחקק בשנת 2010 במדינת ניו סאות' ויילס. החוק נקרא על שמה של סקיי סאסין, ילדה בת 19 חודשים שנהרגה ב־31 בדצמבר 2009, כאשר מכונית משפחתה נפגעה מרכב שנהגו היה חשוד בשוד מזוין וניסה להימלט מהמשטרה. הנהג הורשע בהריגה ונידון ל־14 שנות מאסר לפחות.

 בריטניה 
בבריטניה, מדי שנה נהרגים כ־40 בני אדם בתאונות דרכים שבהן מעורב שוטר, כאשר מרבית המקרים נגרמים במהלך מרדפי מכוניות.

 גרמניה 
בגרמניה, המשטרה תפתח במרדף אחר חשודים רק במקרים מסוימים, למשל כאשר הנמלט נוסע באזור עירוני צפוף. במצבים כאלה, לשם הפחתת הסיכון לעוברי אורח חפים מפשע, ייתכן שהמרדף יופסק, והמשטרה תנקוט באמצעים אחרים לזיהויו ולמעצרו של העבריין.

הנחיות למרדפים משטרתיים משתנות ממדינה למדינה, אך ככלל, עקרונות של מידתיות והימנעות מסיכון חיי אדם גוברים על השאיפה לדכא פשיעה. בגרמניה, משטרת המדינה אינה רושמת את מספר המרדפים בסטטיסטיקות המשטרתיות הרשמיות, ועל כן קיימים מעט מאוד נתונים ידועים לציבור על המרדפים בפועל. אף על פי כן, בשנת 2022 נרשמו 1,164 מרדפים במדינת נורדריין-וסטפאליה, ובשנת 2020 נרשמו 167 מקרים בעיר המבורג. המרדפים מדווחים לעיתים קרובות בתקשורת.

 ישראל 

אחד המקרים הבולטים הקשורים למרדף מכוניות משטרתי בישראל אירע ב-21 בדצמבר 2020 ובמסגרתו רכב משטרתי רדף אחרי רכב אחר שנוסעיו, נערי גבעות, נחשדו ביידוי אבנים על פלשתינאים. המרדף הסתיים בהתנגשות בין רכב השיטור והרכב הנמלט, וכתוצאה מכך נהרג אחד הנוסעים, אהוביה סנדק בן ה-16. הפרשה זכתה לכיסוי תקשורתי רב ולהפגנות מחאה כנגד המשטרה בה המפגינים דרשו להעמיד לדין את השוטרים ולהביא את החקירה לידי גורם חיצוני.

 בקולנוע ובטלוויזיה 
מרדף מכוניות הוא סצנה נפוצה בקולנוע ובטלוויזיה, שבה שתי מכוניות או יותר רודפות זו אחר זו. לעיתים קרובות משתתפת במרדף גם ניידת משטרה, אך לא בהכרח. ישנם סרטים באורך מלא שנבנו סביב מרדפי מכוניות, ולעיתים הם כוללים מכוניות-על מהירות. סצנות אלה מאופיינות בקצב מהיר ובאקשן רב, וכוללות נסיעה במהירות גבוהה, סכנת התנגשויות ולעיתים גם בנזק לרכבים ולסביבה.

בימוי של סצנות מרדף מכוניות דורש לעיתים קרובות מספר רב של צילומים, ולעיתים גם הרס של כלי רכב, בין אם מכוון ובין אם כתוצאה מתקלות. בשל כך, נהוג להשתמש ברכבים ישנים יותר, מדגמים בני דור אחד או שניים לאחור ביחס לדגמים הנוכחיים, מכיוון שניתן לרכוש אותם כיד שנייה בעלות נמוכה יחסית, בעקבות ירידת הערך. כאשר מדובר בדגמים נדירים, כמו ניסאן סקייליין GT-R (R34), ששימש לצילומי הסרט "מהיר ועצבני 4" (2009), נהגו לעיתים לרכוש דגמים נפוצים יותר כמו ניסאן סקייליין 25GT (R34) ולשנותם כך שייראו זהים ל-GT-R.

ישנם מקרים יוצאי דופן שבהם נעשה שימוש ברכבים "בעלי פרופיל גבוה", כמו בזיכיונות הסרטים ג'יימס בונד והמשלח. ברוב המקרים מדובר ב"מכוניות כוכבים" – כלומר, רכבים הנהוגים על ידי גיבורי הסרט ומוצגים באופן בולט כחלק מהעלילה. לעיתים, יצרני רכב משתתפים באופן פעיל בהפקת הסרט, באמצעות תשלום עבור הצבת מוצר כפרסום סמוי, מתן ייעוץ טכני ואף תרומת רכבים שישמשו לצילומים.

 היסטוריה 
למרות שסצנות של מרדפי מכוניות צולמו כבר בראשית ימי הרכב עצמו, אחת הדוגמאות הראשונות היא הסרט "Runaway Match"  בבימויו של אלף קולינס  משנת 1903. ישנו קונצנזוס בקרב היסטוריונים ומבקרי קולנוע לראות בסרט "בוליט" משנת 1968 את סרט מרדף המכוניות המודרני הראשון. סצנת המרדף בת עשר הדקות ב"בוליט" הייתה ארוכה ומהירה יותר ממה שנעשה קודם לכן, ונעשה בה שימוש בחידושים טכניים כמו הצבת מצלמות בתוך המכוניות עצמן כדי להעניק תחושת פרספקטיבה. לפני כן, סצנות מרדפים צולמו לרוב באמצעות אפקט הקרנה אחורית.

 תמונות שנוצרו על ידי מחשב 
השימוש בתמונות שנוצרו על ידי מחשב (CGI) לצורך סצנות של מרדפי מכוניות הפך נפוץ מאז שנות ה-2000. על אף שמדובר בטכנולוגיה יקרה, היא מבטלת את הסיכון לפגיעה בשחקנים, ומאפשרת להימנע מהשחתה של כלי רכב תקינים, במיוחד כאלה שהם נדירים, יקרי ערך, או כאלה שאסור שיינזקו במהלך ההפקה (למשל, כאשר מדובר ברכב שנועד להצבה).

עם זאת ישנם מבקרים הסבורים כי השימוש ב-CGI פוגע בתחושת הריאליזם של סצנות המרדף. כאשר הטכנולוגיה מיושמת באופן בולט מדי או בצורה לא איכותית דבר שעלול להיראות צורם מבחינה ויזואלית. ביקורת מסוג זה השפיעה על הפקות הוליוודיות בשנים האחרונות. לדוגמה, הסרט "מסלול מסוכן"  ספג ביקורת על השימוש הרב שנעשה בו ב-CGI במהלך סצנות המרדף. בעקבות זאת, מספר סרטים בהם: "רונין", "זהות במלכודת", "הממלכה" , "האביר האפל" ו"הצורך במהירות" – העדיפו לצלם מרדפים ב"לייב אקשן" תוך שימוש מינימלי ב-CGI, אם בכלל. סרט הפעולה "מהיר ועצבני 7" השתמש ב-CGI רק עבור כ-10% מרצפי האקשן שבו. ברוב המקרים, נעשה בו שימוש לצרכים טכניים בלבד, כגון הסרת פריטי הפקה או הוספת רקעים.

 במשחקי וידאו 
במשחקי וידאו רבים, במיוחד בז'אנרים של עולם פתוח ומרוצים, מופיעים לעיתים קרובות מרדפי מכוניות, שלעיתים מהווים מרכיב מרכזי במשחק. מרדפים אלה כוללים לרוב מעורבות של משטרה, כאשר שוטרים רודפים אחר כלי רכב חשוד. לעיתים קרובות הם מעוצבים באווירה דרמטית ואינטנסיבית, וכוללים שימוש בכוחות מיוחדים הנעזרים במכוניות ביצועים , ואף מבוצע ירי לעבר הרכב הנמלט.

 ראו גם 
 עצירת תנועה 
 גנבת רכב
 מרוצי רחוב
 אלימות בכבישים

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיני תעבורה
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:מכוניות