פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן

ב-8 במאי 2018 הודיעה ארצות הברית על פרישתה מהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית (JCPOA), הידועה גם בשם "הסכם הגרעין עם איראן".
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ אמר בנאום הפרישה, כי ההסכם הנוכחי לא מונע מאיראן לפתח נשק גרעיני, אלא, למעשה, מאפשר לאיראן להמשיך להעשיר אורניום ובמשך הזמן להגיע לסף האפלה הגרעינית, ואז מרוץ חימוש גרעיני ייפתח. טראמפ הוסיף: "היום יש לנו הוכחה מכרעת שההבטחה האיראנית הייתה שקר", והתייחס לחשיפת תוכנית הנשק הגרעיני של איראן שהציג ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו שבוע לפני כן.

ההסכם נחתם ביולי 2015 בין איראן לבין קבוצת ה-P5+1 – חמש החברות הקבועות במועצת הביטחון של האומות המאוחדות (סין, צרפת, רוסיה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית) ובתוספת גרמניה.Keating, Joshua "You say P5+1, I say E3+3" , Foreign Policy (30 September 2009).Lewis, Jeffrey "E3/EU+3 or P5+1" , Arms Control Wonk (13 July 2015).

בהצהרה משותפת לאחר ההודעה, מנהיגי צרפת, גרמניה והממלכה המאוחדת ציינו כי החלטת מועצת הביטחון המאשרת את ההסכם נותרה מסגרת משפטית מחייבת ליישוב הסוגיה.

החלטת ארצות הברית עוררה תגובות שונות: ממשלות, ארגונים בינלאומיים וחוקרים אמריקאים מתחו ביקורת על המהלך, בעוד שישראל, ערב הסעודית ובעלות בריתן, לצד חוגים שמרניים בארצות הברית, תמכו בפרישה.

באיראן עוררה הפרישה חשש להשפעה שלילית על הכלכלה המקומית.

ב-17 במאי 2018 הודיעה הנציבות האירופית על כוונתה להפעיל מחדש את חוק החסימה מ-1996, שמטרתו למנוע מחברות אירופיות לציית לסנקציות האמריקאיות על איראן. בנוסף, הנציבות הורתה לבנק ההשקעות האירופי לקדם השקעות באיראן.

 רקע 
ביולי 2015 נחתם הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית (JCPOA) בין איראן לבין סין, צרפת, גרמניה, רוסיה, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית והאיחוד האירופי. ההסכם כלל הגבלות על תוכנית הגרעין של איראן בתמורה להסרת סנקציות כלכליות.

בהתאם להסכם, נדרש נשיא ארצות הברית לאשר מדי 90 יום כי איראן עומדת בתנאי ההסכם. לקראת הודעת הפרישה האמריקאית מההסכם, הצהירה הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית כי איראן עמדה בהתחייבויותיה לפי ההסכם.Amano, Yukia (5 March 2018). "IAEA Director General: Introductory remarks at press conference" . International Atomic Energy Agency.

על פי מחלקת המדינה של ארצות הברית, ה-JCPOA אינו הסכם חתום או אמנה משפטית מחייבת, אלא מסמך הכולל התחייבויות פוליטיות בין איראן, מדינות ה-P5+1 והאיחוד האירופי.

המועמד לנשיאות ארצות הברית, דונלד טראמפ, ביקר בחריפות את ההסכם והתחייב לקדם הסכם חדש במקרה שייבחר. טראמפ תיאר את ההסכם כ"אסון", "ההסכם הגרוע ביותר אי פעם" ו"כזה שעלול להוביל לשואה גרעינית".

באפריל ויולי 2017 אישר ממשל טראמפ כי איראן עומדת בתנאי ההסכם.

ב-13 באוקטובר 2017 הכריז טראמפ כי לא יאשר את עמידת איראן בהסכם בהתאם לחוק ביקורת הסכם הגרעין עם איראן 2015, בטענה כי הסרת הסנקציות איננה מידתית, אך לא הודיע על פרישה רשמית מההסכם באותה עת.

 הקשר בינלאומי 
הסכם ה-JCPOA הסיר חלק מהסנקציות שהוטלו על איראן, והשעה אחרות באמצעות פטורים, כולל פטורים מסנקציות על נפט שהחלו בינואר 2012 ונדרשו לאישור תקופתי. בשנת 2017 שקל נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ שלא לחדש את הפטורים, צעד שהיה שקול לפרישה מההסכם.

על פי ג'ארט בלאן, לשעבר בכיר בממשל אובמה, מאחר שההסכם אינו אמנה בינלאומית, אלא הסכם פוליטי בין מספר מדינות, לא נקבעה בו דרך פורמלית לפרישה, אך כל צד רשאי להפסיק לעמוד בהתחייבויותיו.

לאחר הודעת טראמפ, הצהירה נציגת מדיניות החוץ של האיחוד האירופי, פדריקה מוגריני, כי ההסכם נותר בתוקף, שכן אינו תלוי בארצות הברית לבדה. מוגריני קראה להמשך פעולה קולקטיבית לשמירה על ההסכם, והצהירה כי "ההסכם הזה אינו דו-צדדי... הקהילה הבינלאומית, והאיחוד האירופי בכלל זה, ציינו בבירור כי ההסכם קיים ויימשך להיות קיים".

נשיא צרפת, עמנואל מקרון, הזהיר מפני השלכות ביטחוניות לפרישה מההסכם, ואמר כי מהלך כזה עלול "לפתוח את תיבת פנדורה" ולהוביל להסלמה צבאית.

בסין, העיתון גלובל טיימס פרסם כי נסיגה אמריקאית מהסכם שנחתם על ידי ממשל קודם עלולה לפגוע באמינות הבינלאומית של ארצות הברית כמעצמה מובילה.

 השפעות פוליטיות והחלטות 
חלק מהדיווחים הצביעו על כך שנאומו של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, בפני הקונגרס האמריקאי, בו תיאר את איראן כשקרנית, השפיע על החלטת דונלד טראמפ לפרוש מההסכם. בסמוך לכך, ב־8 במאי 2018, הכריז טראמפ בבית הלבן על פרישת ארצות הברית מה־JCPOA, וטען כי "לב ההסכם היה בדייה ענקית" וכי "איראן שיקרה".

בניגוד לכך, מזכיר המדינה בארצות הברית, מייק פומפאו, והסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (IAEA), שבוחנת את עמידת איראן בהסכם, ציינו כי אין ראיות לאי־עמידה של איראן בהתחייבויותיה.

לעומת זאת, דייוויד מאקובסקי, חוקר מזרח־תיכון במכון וושינגטון, טען כי איראן לא חשפה את כלל המחקרים הקשורים לנשק גרעיני כדרוש בהסכם, בהתבסס על חומרים שהציג נתניהו בקריאה לחשוף אותם.

 תפקידו של ג'ורג' נאדר 
במרץ 2018 חשף הניו יורק טיימס כי ג'ורג' נאדר, לוביסט מטעם איחוד האמירויות הערביות (UAE), השפיע על אסטרטגיית גיוס התרומות של דונלד טראמפ. נאדר יצר קשר עם מגייס הכספים המרכזי של טראמפ, אליהוט בראודי, וניסה לקדם בין השאר את הדחתו של מזכיר המדינה, רקס טילרסון, שהיה תומך בהסכם הגרעין, וכן את קידום גישה עוינת כלפי איראן וקטר."How 2 Gulf Monarchies Sought to Influence the White House" The New York Times, 21 March 2018.

מארק דובוביץ, מנכ"ל הקרן להגנת הדמוקרטיות (FDD), אשר היה בעבר מבקרים חריפים של JCPOA, טען מאוחר יותר כי פעל לשמר את ההסכם. לפי פרסום של כתבי יד דוא"ל שנפרצו, FDD קיבלה מימון עקיף מג'ורג' נאדר באמצעות בראודי.

 תפקידו של ג'ון בולטון 
בניגוד לעמדותיהם של אנשי ממשל טראמפ כגון אייץ'. אר. מקמסטר, ששימש כיועץ לביטחון לאומי, ורקס טילרסון, ששימש כמזכיר המדינה של ארצות הברית, הביע ג'ון בולטון, לשעבר שגריר ארצות הברית באו"ם ולימים יועץ לביטחון לאומי, התנגדות נחרצת להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית (JCPOA). הוא התנגד לרעיון שניתן לתקן את ההסכם, ותמך בפרישה מלאה ממנו. בולטון פרסם את עמדתו במאמר שפורסם ב-28 באוגוסט 2017 בכתב העת National Review שבו פירט תוכנית לפרישה מההסכם.

לאחר שמונה לתפקיד יועץ לביטחון לאומי במקומו של מקמסטר באפריל 2018, בולטון פעל לקידום הפרישה מה-JCPOA, שהתרחשה חודש לאחר מכן.

 התפטרות הנציג המיוחד 
ב-6 באוגוסט 2020, הודיע הנציג המיוחד של מחלקת המדינה של ארצות הברית לענייני איראן, בריאן הוק, על התפטרותו. ההתפטרות נתפסה בקרב גורמים מדיניים ותקשורתיים כהכרה בכישלונה של מדיניות ה"לחץ המקסימלי" שנקט ממשל טראמפ כלפי איראן. הוק פרש מתפקידו סמוך להצבעה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות על הארכת האמברגו למכירת נשק לאיראן, שהיה צפוי לפקוע באוקטובר 2020. הערכות רבות גרסו כי רוסיה וסין יטילו וטו על הארכת האמברגו, דבר שיאפשר לאיראן לרכוש נשק ללא מגבלות בינלאומיות.

בהצבעה שנערכה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות, נדחתה ההצעה האמריקנית להאריך את האמברגו ברוב גדול של מדינות החברות: שתי מדינות הצביעו בעד ו-11 נמנעו. בתגובה לתוצאות ההצבעה, הכריז טראמפ כי יפעיל את מנגנון ה-"snapback", מנגנון המאפשר השבת הסנקציות שהוסרו במסגרת ההסכם. ארצות הברית טענה כי היא ממשיכה להיחשב כחברה בהסכם, על אף שפרשה ממנו בשנת 2018 – טענה שנדחתה על ידי בעלות בריתה האירופיות.

 הכרזה 
ב-8 במאי 2018, בשעה 14:00 זמן החוף המזרחי, הכריז הנשיא טראמפ על פרישתה של ארצות הברית מהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית. במהלך נאומו אמר כי מדובר ב"הסכם חד-צדדי נוראי שלא היה צריך להתקיים מעולם" והוסיף: "[הוא] לא הביא לשלווה, לא הביא לשלום, ולעולם לא יביא".

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:תוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:יחסי איראן – ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה
קטגוריה:2018 בפוליטיקה
קטגוריה:2018 בארצות הברית