החתונה (מוריץ דניאל אופנהיים)

החתונה (בגרמנית: Die Trauung) היא יצירה משנת 1866 מאת הצייר היהודי-גרמני מוריץ דניאל אופנהיים. הציור מתאר טקס נישואין יהודי בחצר בית הכנסת הישן בגטו פרנקפורט, ומשקף את חיי הקהילה היהודית בגרמניה במאה ה-19. היצירה טומנת בחובה גם היבטים פוליטיים, על רקע ההגבלות על נישואין ליהודים שהיו נהוגות בגרמניה עד שנת 1846.

 תיאור היצירה 
החתן והכלה מוצגים כשהם עומדים וראשיהם מכוסים יחד בטלית ('חופת טלית') - מנהג אופייני ליהדות גרמניה באותה תקופה. מאחורי החתן והכלה עומדת חופה המוחזקת בארבעה עמודים, ששימשה להבאת החתן והכלה למקום החתונה, אך בעת טקס החתונה עצמו הוזזה אחרונית והחתן והכלה עומדים תחת כיפת השמים. שניהם עונדים חגורות מסורתיות מקושטות בזהב, שהוחלפו ביניהם קודם לכן. הכלה מושיטה את אצבע ידה הימנית כדי לקבל את טבעת הנישואין. בניגוד למנהג שבירת הכוס ברגל שהיה נהוג במזרח אירופה, החתן משליך את כוס היין לעבר אבן חופה – לוח המעוטר במגן דוד הממוקם על גרם המדרגות - כפי שהיה מנהג יהדות גרמניה. משמאל לחתן עומד הרב מסדר הקידושין העורך את החופה, כשהוא עטוף בטלית, בהתאם למנהג יהדות גרמניה. ייתכן שהרב המצויר מייצג את רבי צבי הירש הורוביץ, שהיה רבה של פרנקפורט בעת שצוירה התמונה. לצד הזוג עומדים נגן ובדחן, שנשכרו לשם בידור המשתתפים.

אופנהיים, מהאומנים היהודיים הבולטים במאה ה-19, השתמש ביצירתו כדי להציג בגאווה את התרבות והזהות היהודית בזמנים של שינוי חברתי וחוקי. הציור מציג את המסורת היהודית לא כאירוע סגור ומבודד, אלא כחלק מחיים קהילתיים תוססים וחגיגיים, על אף המגבלות שהיו קיימות באותה תקופה.

היסטוריית בעלות
לאחר יצירת הציור בשנת 1866, נשמר היצירה במשפחת האמן, ונמכרה מאוחר יותר להרמן קראמר מפרנקפורט. לאחר פטירתו עברה היצירה בירושה לרעייתו, ולאחר מכן לבנם, סאלי קראמר, שהיגר להמבורג ולאחר מכן ללונדון. לאחר מותו ב-1952, עברה היצירה לבנו רוברט קראמר, ומכאן - ככל הנראה - נמכרה בלונדון והגיעה לאוסקר גרוס בניו יורק. בשנת 1999 נתרמה לאוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוריץ דניאל אופנהיים: ציורים
קטגוריה:חתונה בתרבות