קרן השקעות

קרן השקעות היא שיטה להשקיע כסף יחד עם משקיעים אחרים כדי לנצל את היתרונות של פעילות בקבוצה, כגון הפחתת סיכוני ההשקעה. יתרונות אלה כוללים:
 העסקת מנהלי השקעות מקצועיים, שיכולים להשיג תשואות גבוהות יותר וניהול סיכונים טוב יותר;
 ניצול יתרון לגודל, כלומר עלויות עסקה נמוכות יותר;
 הגברת פיזור הנכסים כדי להפחית חלק מהסיכון הלא-שיטתי.

לא ברור אם מנהלי השקעות פעילים מקצועיים יכולים לשפר באופן עקבי תשואות מתואמות לסיכון בסכום העולה על עמלות והוצאות ניהול ההשקעות. המינוח משתנה ממדינה למדינה, אך קרנות השקעה מכונות לעיתים בריכות השקעה, כלי השקעה משותפים, תוכניות השקעה משותפות, קרנות מנוהלות, או פשוט קרנות. המונח הרגולטורי הוא מיזם להשקעה משותפת בניירות ערך סחירים, או בקיצור מיזם השקעה משותף. קרן השקעה עשויה להיות מוחזקת על ידי הציבור, כגון קרן נאמנות, תעודת סל, חברת רכישה למטרה מיוחדת או קרן סגורה, או עשויה להימכר רק בהנפקה פרטית, כגון קרן גידור או קרן הון פרטי. המונח כולל גם כלים מיוחדים כגון קרנות נאמנות משותפות וקרנות נאמנות בנקאיות, שהן קרנות בניהול בנקים המיועדות בעיקר לערבב נכסים מתוכניות פנסיה או נאמנויות מתאימות.

קרנות השקעה מקודמות עם מגוון מטרות השקעה, המכוונות לאזורים גאוגרפיים ספציפיים (למשל, שווקים מתעוררים או אירופה) או מגזרים תעשייתיים מוגדרים (למשל, טכנולוגיה). בהתאם למדינה, יש בדרך כלל הטיה לשוק המקומי עקב היכרות וחוסר בסיכון מטבע. קרנות נבחרות לעיתים קרובות על בסיס מטרות ההשקעה המוגדרות, ביצועי העבר שלהן וגורמים נוספים כגון עמלות.

 היסטוריה 

קרנות ההשקעה המנוהלות המקצועיות הראשונות (המתועדות), כגון קרנות נאמנות, פעלו ברפובליקה ההולנדית. איש העסקים מאמסטרדם אברהם ואן קטוויך (המכונה גם אדריאן ואן קטוויך) נחשב לעיתים קרובות כמייסד קרן הנאמנות הראשונה בעולם.

 חוק 
המונח "תוכנית השקעה משותפת" הוא מושג משפטי שמקורו בסדרת הנחיות האיחוד האירופי לוויסות השקעות וניהול קרנות נאמנות. הנחיות למיזמים להשקעה משותפת בניירות ערך סחירים 85/611/EEC, כפי שתוקנו על ידי 2001/107/EC ו-2001/108/EC (המכונות בקיצור UCITS), יצרו מבנה כלל-אירופי, כך שקרנות העומדות בתקנות הבסיסיות שלהן יכולות להימכר בכל מדינה חברה. המטרה הבסיסית של ויסות תוכניות השקעה משותפות היא שהמוצרים הפיננסיים הנמכרים לציבור יהיו שקופים מספיק, עם גילוי מלא לגבי טיב התנאים.

בבריטניה, החוק העיקרי הוא חוק השירותים הפיננסיים והשווקים 2000, כאשר חלק XVII, סעיפים 235 עד 284, עוסק בדרישות להפעלת תוכנית השקעה משותפת. סעיף 235 קובע כי "תוכנית השקעה משותפת" פירושה "כל הסדרים לגבי נכסים מכל סוג, כולל כסף, שמטרתם או השפעתם היא לאפשר לאנשים המשתתפים בהסדרים (בין אם על ידי הפיכתם לבעלי הנכס או חלק ממנו או בדרך אחרת) להשתתף או לקבל רווחים או הכנסות הנובעים מרכישה, החזקה, ניהול או סילוק של הנכס או סכומים ששולמו מתוך רווחים או הכנסות כאלה".

 מבנה 
 חוקה ומינוח 
כלי השקעה משותפים עשויים להיווסד על פי דיני חברות, באמצעות נאמנות משפטית או על פי חוק. אופי הכלי ומגבלותיו קשורים לעיתים קרובות לאופיו החוקתי ולכללי המס הנלווים לסוג המבנה בתוך תחום שיפוט נתון.

בדרך כלל קיימים:
 מנהל קרן או מנהל השקעות המנהל את החלטות ההשקעה.
 מנהל קרן המטפל במסחר, התאמות, הערכת שווי ותמחור יחידות.
 דירקטוריון או נאמנים השומרים על הנכסים ומבטיחים עמידה בחוקים, תקנות וכללים.
 בעלי המניות או מחזיקי היחידות שבבעלותם (או שיש להם זכויות על) הנכסים וההכנסות הנלוות.
 חברת "שיווק" או "הפצה" לקידום ומכירת מניות/יחידות של הקרן.

ראו להלן מידע כללי על צורות שונות של כלים בתחומי שיפוט שונים.

 ערך נכסים נקי 
ערך נכסים נקי (NAV) הוא שווי נכסי הכלי פחות שווי התחייבויותיו. שיטת החישוב משתנה בין סוגי הכלים ותחומי השיפוט ועשויה להיות כפופה לוויסות מורכב.

 קרן פתוחה 
קרן פתוחה מחולקת באופן שוויוני למניות המשתנות במחירן ביחס ישיר לשינוי בערך ערך נכסים נקי של הקרן. בכל פעם שמושקע כסף, נוצרות יחידות או מניות חדשות התואמות את מחיר המניה הנוכחי; בכל פעם שמניות נפדות, הנכסים הנמכרים תואמים את מחיר המניה הנוכחי. בדרך זו אין היצע או ביקוש למניות, והן משקפות ישירות את הנכסים הבסיסיים.

 קרן סגורה 
קרן סגורה מנפיקה מספר מוגבל של מניות (או יחידות) בהנפקה ציבורית ראשונית (IPO) או באמצעות הנפקה פרטית. אם המניות מונפקות ב-IPO, הן נסחרות לאחר מכן בבורסה לניירות ערך או ישירות דרך מנהל הקרן ליצירת שוק משני הכפוף לכוחות השוק.

המחיר שמקבלים המשקיעים עבור מניותיהם עשוי להיות שונה באופן משמעותי מערך נכסים נקי (NAV); הוא עשוי להיות ב"פרמיה" על ה-NAV (כלומר, גבוה ממנו) או, לעיתים קרובות יותר, ב"הנחה" ל-NAV (כלומר, נמוך ממנו).

בארצות הברית, בסוף 2018, היו 506 קרנות נאמנות סגורות עם נכסים משולבים של 0.25 טריליון דולר, המהווים 1% מהתעשייה האמריקאית.

 קרן סל 

קרנות סל (ETFs) משלבות מאפיינים של קרנות סגורות ופתוחות. הן בנויות כחברות השקעה פתוחות או כנאמנויות יחידות (UITs). תעודות סל נסחרות לאורך כל היום בבורסה לניירות ערך. מנגנון ארביטראז' משמש לשמירה על מחיר המסחר קרוב לערך נכסים נקי של אחזקות התעודה.

בסוף 2018, היו 1,988 תעודות סל בארצות הברית עם נכסים משולבים של 3.3 טריליון דולר, שהיוו 16% מהתעשייה האמריקאית.

 נאמנויות השקעה ביחידות 
נאמנויות השקעה ביחידות (UITs) מונפקות לציבור רק פעם אחת עם יצירתן. לנאמנויות אלו יש בדרך כלל תוחלת חיים מוגבלת, הנקבעת בזמן הקמתן. משקיעים יכולים לפדות יחידות ישירות עם הקרן בכל עת (בדומה לקרן פתוחה) או לחכות לפדיון עם סיום תקופת הנאמנות. לעיתים רחוקות יותר, הם יכולים למכור את יחידותיהם בשוק הפתוח.

בניגוד לסוגים אחרים של קרנות נאמנות, לנאמנויות השקעה ביחידות אין מנהל השקעות מקצועי. תיק ניירות הערך שלהם נקבע בזמן הקמת הנאמנות.

בארצות הברית, בסוף 2018, היו 4,917 נאמנויות יחידות עם נכסים משולבים של פחות מ-0.1 טריליון דולר.

 מינוף והלוואות 
חלק מכלי ההשקעה המשותפים רשאים ללוות כסף כדי לבצע השקעות נוספות, תהליך המכונה מינוף. אם השווקים צומחים במהירות, זה מאפשר לכלי לנצל את הצמיחה במידה רבה יותר מאשר אם הושקעו רק התרומות שנגבו. עם זאת, הנחה זו פועלת רק אם עלות ההלוואה נמוכה מהצמיחה שהושגה. אם עלויות ההלוואה עולות על הצמיחה, מתקבל הפסד נטו.

זה יכול להגביר מאוד את סיכון ההשקעה של הקרן על ידי תנודתיות מוגברת וחשיפה לסיכון הון מוגבר.

מינוף היה גורם תורם מרכזי לקריסת קרנות ההשקעה עם הון מפוצל בבריטניה בשנת 2002.

 זמינות וגישה 
כלי השקעה משותפים משתנים בזמינותם בהתאם לבסיס המשקיעים המיועד שלהם:
 כלים זמינים לציבור פתוחים לרוב המשקיעים בתחום השיפוט שבו הם מוצעים. עשויות לחול מגבלות על גיל וגודל ההשקעה.
 כלים בזמינות מוגבלת מוגבלים על ידי חוקים, תקנות או כללים למשקיעים מנוסים או מתוחכמים, ולעיתים קרובות יש להם דרישות השקעה מינימליות גבוהות.
 כלים בזמינות פרטית עשויים להיות מוגבלים לבני משפחה או למי שהקים את הקרן. הם לא נסחרים בפומבי ועשויים להיות מאורגנים למטרות תכנון מס או עזבון.

 משך מוגבל 
חלק מהכלים מתוכננים לתקופה מוגבלת עם פדיון כפוי של מניות או יחידות בתאריך מוגדר.

 סוג יחידה או מחלקת מניות 
כלי השקעה משותפים רבים מחלקים את הקרן למספר מחלקות של מניות או יחידות. הנכסים הבסיסיים של כל מחלקה מאוגדים למעשה לצורכי ניהול השקעות, אך המחלקות נבדלות בדרך כלל בעמלות ובהוצאות המשולמות מתוך נכסי הקרן.

הבדלים אלה נועדו לשקף עלויות שונות הכרוכות בשירות משקיעים במחלקות שונות; לדוגמה:
 מחלקה אחת עשויה להימכר דרך ברוקר או יועץ פיננסי עם עמלה ראשונית (עומס קדמי); מחלקה כזו עשויה להיקרא מניות קמעונאיות.
 מחלקה אחרת עשויה להימכר ללא עמלה ישירות לציבור; מחלקה כזו נקראת "מניות ישירות".
 מחלקה שלישית עשויה להיות עם מגבלת השקעה מינימלית גבוהה ופתוחה רק למוסדות פיננסיים; מחלקה כזו נקראת "מניות מוסדיות".

במקרים מסוימים, על ידי אגירת השקעות סדירות של יחידים רבים, תוכנית פרישה (כגון תוכנית 401(k)) עשויה להיות זכאית לרכוש "מניות מוסדיות" (וליהנות מהיחסי הוצאות הנמוכים שלהם בדרך כלל) גם אם אף אחד מחברי התוכנית לא היה זכאי באופן אישי.

 יתרונות 
 פיזור וסיכון 
אחד היתרונות העיקריים של השקעה משותפת הוא הפחתת סיכון ההשקעה (סיכון אשראי) באמצעות פיזור נכסים. השקעה במניה בודדת עשויה להניב תשואה טובה, אך היא עלולה לקרוס מסיבות הקשורות להשקעה או אחרות (למשל, מרקוני). אם כספך מושקע באחזקה כזו שנכשלה, אתה עלול לאבד את ההון שלך. על ידי השקעה במגוון מניות (או ניירות ערך אחרים), סיכון ההון מופחת.

עקרון השקעה זה מכונה לעיתים פיזור סיכונים.

השקעות משותפות, מעצם טבען, נוטות להשקיע במגוון ניירות ערך בודדים. עם זאת, אם כל ניירות הערך הם מאותו סוג של מחלקת נכסים או מגזר שוק, קיים סיכון שיטתי שכל המניות עלולות להיות מושפעות משינויים שליליים בשוק. כדי להימנע מסיכון שיטתי זה, מנהלי השקעות עשויים לפזר את ההשקעות למחלקות נכסים שונות שאינן מתואמות באופן מושלם. לדוגמה, משקיעים עשויים להחזיק בנכסיהם בחלקים שווים במניות ובאג"חים.

 הפחתת עלויות עסקה 
אם משקיע בודד היה צריך לרכוש מספר רב של השקעות ישירות, הסכום שהוא היה יכול להשקיע בכל אחזקה היה ככל הנראה קטן. עלויות עסקה מבוססות בדרך כלל על מספר וגודל העסקאות, ולכן העלויות הכוללות של העסקים היו לוקחות נתח משמעותי מההון (משפיעות על רווחים עתידיים).

 הפחתה או ביטול הצורך בהשקעת זמן אישי 
משקיע שבוחר להשתמש בקרן השקעה כדרך להשקיע כספו אינו צריך להשקיע זמן אישי רב בקבלת החלטות השקעה, בביצוע מחקר השקעות או בביצוע עסקאות ממשיות. במקום זאת, פעולות והחלטות אלה יבוצעו על ידי אחד או יותר ממנהלי הקרנות המנהלים את קרן ההשקעה.

 חסרונות 
 עלויות 
מנהל הקרן, המקבל החלטות השקעה בשם המשקיעים, מצפה לתגמול. תגמול זה נלקח לעיתים קרובות ישירות מנכסי הקרן כאחוז קבוע מדי שנה או לפעמים כעמלה משתנה (מבוססת ביצועים). אם המשקיע ניהל את השקעותיו בעצמו, עלות זו נמנעה.

לעיתים, עלות הייעוץ פיננסי שמספק ברוקר או יועץ פיננסי מובנית בכלי. עלות זו, המכונה לעיתים עמלה או Load (בארצות הברית), עשויה להיגבות בתחילת התוכנית או כאחוז מתמשך מערך הקרן מדי שנה. אמנם עלות זו תפחית את התשואות שלך, אך ניתן לטעון שהיא משקפת תשלום נפרד עבור שירות ייעוץ ולא תכונה מזיקה של כלי השקעה משותפים. ואכן, לעיתים קרובות ניתן לרכוש יחידות או מניות ישירות מהספקים ללא נשיאה בעלות זו.

 חוסר בחירה 
אף על פי שהמשקיע יכול לבחור את סוג הקרן להשקיע בה, אין לו שליטה על בחירת האחזקות הבודדות המרכיבות את הקרן.

 אובדן זכויות בעלים 
אם משקיע מחזיק במניות ישירות, יש לו הזכות להשתתף באספה הכללית השנתית של החברה ולהצביע בעניינים חשובים. משקיעים בכלי השקעה משותף לעיתים קרובות אין להם אף אחת מהזכויות הקשורות להשקעות בודדות בתוך הקרן.

 סגנון 
 מטרות השקעה והשוואה 
לכל קרן יש מטרת השקעה מוגדרת המתארת את תחום הפעולה של מנהל ההשקעות ועוזרת למשקיעים להחליט אם הקרן מתאימה להם. מטרות ההשקעה נחלקות בדרך כלל לקטגוריות רחבות של השקעה בהכנסה (ערך) או השקעה בצמיחה. השקעה מבוססת הכנסה או ערך נוטה לבחור מניות עם זרמי הכנסה חזקים, לעיתים קרובות עסקים מבוססים יותר. השקעה בצמיחה בוחרת מניות שנוטות להשקיע מחדש את הכנסותיהן כדי לייצר צמיחה. לכל אסטרטגיה יש מבקרים ותומכים; חלקם מעדיפים גישה "משולבת" המשתמשת בהיבטים של כל אחת.

קרנות לעיתים קרובות מובחנות לפי קטגוריות מבוססות נכסים כגון "מניות", איגרות חוב, נדל"ן וכו'. כמו כן, לעיתים קרובות הקרנות מחולקות לפי שווקים גאוגרפיים או נושאים.

דוגמאות
 השווקים הגדולים—ארצות הברית, יפן, אירופה, בריטניה ומזרח הרחוק מחולקים לעיתים קרובות לקרנות קטנות יותר, כגון מניות גדולות בארצות הברית, חברות קטנות ביפן, צמיחה אירופית, חברות בינוניות בבריטניה וכו'.
 קרנות נושאיות—טכנולוגיה, בריאות, קרנות אחראיות חברתית.

ברוב המקרים, ללא קשר למטרת ההשקעה, מנהל הקרן יבחר מדד מתאים או שילוב של מדדים למדידת ביצועי הקרן לעומתו; לדוגמה, FTSE 100. זה הופך למדד השוואה למדידת הצלחה או כישלון.

 ניהול אקטיבי לעומת פסיבי 
מטרת רוב הקרנות היא להרוויח כסף על ידי השקעה בנכסים כדי להשיג תשואה ממשית (כלומר, טובה יותר מאינפלציה). הפילוסופיה המשמשת לניהול השקעות הקרן משתנה וקיימות שתי גישות מנוגדות.
 ניהול אקטיבי: מנהלים אקטיביים שואפים לעלות על ביצועי השוק כולו, על ידי אחזקה סלקטיבית של ניירות ערך בהתאם לאסטרטגיית השקעה. לכן, הם משתמשים באסטרטגיות תיק דינמיות, קונים ומוכרים השקעות עם תנאי שוק משתנים, בהתבסס על אמונתם שאחזקות בודדות מסוימות או חלקים בשוק יבצעו טוב יותר מאחרים.
 ניהול פסיבי: מנהלים פסיביים נצמדים לאסטרטגיית תיק שנקבעה בתחילת הקרן ולא משתנה לאחר מכן, במטרה למזער את עלויות התחזוקה השוטפות של התיק. קרנות פסיביות רבות הן קרן מדד, המנסות לשכפל את ביצועי מדד שוק על ידי אחזקת ניירות ערך ביחס לערכם בשוק כולו. דוגמה נוספת לניהול פסיבי היא שיטת "קנה והחזק" המשמשת על ידי נאמנויות השקעה מסורתיות רבות, שבהן התיק קבוע מראשיתו.

בנוסף, חלק מהקרנות משתמשות באסטרטגיית ניהול היברידית של אינדקס משופר, שבה המנהל ממזער עלויות על ידי מעקב רחב אחר אסטרטגיית אינדקס פסיבית, אך יש לו שיקול דעת לסטות באופן אקטיבי מהמדד בתקווה להשיג תשואות גבוהות במעט.

דוגמה להצלחה בניהול אקטיבי
 בשנת 1998 ריצ'רד ברנסון (ראש וירג'ין) התערב בפומבי עם ניקולה הורליק (ראש SG Asset Management) שקרן SG UK Growth שלה לא תנצח את מדד FTSE 100, ולא את קרן Virgin Index Tracker שלו במשך שלוש שנים, ולא תשיג את מטרתה המוצהרת לנצח את המדד ב-2% מדי שנה. הוא הפסיד ושילם 6,000 ליש"ט לצדקה.

 אלפא, בטא, R-בריבוע וסטיית תקן 
כאשר מנתחים ביצועי השקעה, לעיתים קרובות משתמשים במדדים סטטיסטיים להשוואת 'קרנות'. מדדים סטטיסטיים אלה מצטמצמים לעיתים קרובות למספר בודד המייצג היבט של ביצועי העבר:
 אלפא מייצג את תשואת הקרן כאשר תשואת מדד הייחוס היא 0. זה מראה את ביצועי הקרן ביחס למדד ההשוואה ויכול להדגים את הערך המוסף על ידי מנהל קרן. ככל שה'אלפא' גבוה יותר, כך המנהל טוב יותר. אסטרטגיות השקעה באלפא נוטות להעדיף שיטות בחירת מניות להשגת צמיחה.
 בטא מייצג הערכה של כמה הקרן תזוז אם מדד ההשוואה שלה זז ביחידה אחת. זה מראה את רגישות הקרן לשינויים בשוק. אסטרטגיות השקעה בבטא נוטות להעדיף מודלים של הקצאת נכסים להשגת ביצועים עודפים.
 R-בריבוע הוא מדד לקשר בין קרן למדד ההשוואה שלה. הערכים נעים בין 0 ל-1. מתאם מושלם מסומן על ידי 1, ו-0 מציין ללא מתאם. מדד זה שימושי בקביעה אם מנהל הקרן מוסיף ערך בבחירות ההשקעה שלו או פועל בתור "עוקב סמוי" המשקף את השוק ומשפיע מעט. לדוגמה, קרן מדד תהיה עם R-בריבוע קרוב מאוד ל-1 עם מדד ההשוואה שלה, מה שמצביע על מתאם כמעט מושלם (עמלות קרן המדד ושגיאת מעקב מונעות מהמתאם להגיע בדיוק ל-1).
 סטיית תקן היא מדד לתנודתיות של ביצועי הקרן לאורך תקופת זמן. ככל שהמספר גבוה יותר, כך גדולה יותר השונות בביצועי הקרן. תנודתיות היסטורית גבוהה עשויה להצביע על תנודתיות עתידית גבוהה, ולכן סיכון השקעה מוגבר בקרן.

 סוגי סיכונים 
בהתאם לאופי ההשקעה, סוג הסיכון של ההשקעה ישתנה.

דאגה נפוצה בכל השקעה היא שאתה עלול לאבד את הכסף שהשקעת—ההון שלך. סיכון זה מכונה לעיתים קרובות סיכון הון.

אם הנכסים שבהם אתה משקיע מוחזקים במטבע אחר, קיים סיכון שתנועות המטבע לבדן ישפיעו על הערך. זה מכונה סיכון מטבע.

צורות רבות של השקעה עשויות לא להימכר בקלות בשוק הפתוח (למשל, נכסי נדל"ן מסחריים) או שהשוק בעל קיבולת קטנה והשקעות עשויות לקחת זמן למכירה. נכסים שנמכרים בקלות נקראים נזילים, ולכן סוג זה של סיכון מכונה סיכון נזילות.

 מבני גביית עמלות 
 סוגי עמלות 
עבור קרן פתוחה, עשויה להיגבות עמלה ראשונית על רכישת יחידות או מניות, המכסה עלויות עסקה ועמלות המשולמות למתווכים או אנשי מכירות. בדרך כלל עמלה זו היא אחוז מההשקעה. חלק מהכלים מוותרים על העמלה הראשונית וגובים במקום זאת עמלת יציאה. עמלה זו עשויה להיעלם בהדרגה לאחר מספר שנים. קרנות סגורות הנסחרות בבורסה כפופות לעמלות ברוקראז', בדומה למסחר במניה.

הכלי יגבה דמי ניהול שנתיים (AMC) כדי לכסות את עלות ניהול הכלי ותגמול מנהל ההשקעות. זה עשוי להיות שיעור קבוע המבוסס על ערך הנכסים או עמלה הקשורה לביצועים המבוססת על השגת יעד מוגדר מראש.

מחלקות יחידות/מניות שונות עשויות להיות עם שילובים שונים של עמלות/חיובים.

 מודלי תמחור 
כלים פתוחים הם או במחיר כפול או במחיר יחיד.

כלים במחיר כפול כוללים מחיר קנייה (הצעה) ומחיר מכירה (ביקוש). מחיר הקנייה גבוה ממחיר המכירה, וההפרש ידוע בתור "מרווח" (Spread) או מרווח הצעה-ביקוש. ההפרש הוא בדרך כלל 5% ועשוי להשתנות על ידי מנהל הכלי כדי לשקף שינויים בשוק; כמות השינוי עשויה להיות מוגבלת על ידי כללי הכלי או תקנות רגולטוריות. ההפרש בין מחיר הקנייה למכירה כולל עמלה ראשונית לכניסה לקרן.

הפעילות הפנימית של קרן מורכבת יותר ממה שהתיאור הזה מציע. המנהל קובע מחיר ליצירה של יחידות/מניות ולביטול. יש הפרש בין מחירי הביטול והביקוש, ובין מחירי היצירה וההצעה. היחידות הנוספות שנוצרות מונחות ב"תיבת המנהלים" לרוכשים עתידיים. כאשר מתרחשת מכירה כבדה, יחידות נזילות מתיבת המנהלים כדי להגן על המשקיעים הקיימים מעלויות עסקה מוגברות. התאמת מחירי הביקוש/ההצעה קרוב יותר למחירי הביטול/היצירה מאפשרת למנהל להגן על האינטרסים של המשקיעים הקיימים בתנאי שוק משתנים. רוב נאמנויות היחידות הן במחיר כפול.

כלים במחיר יחיד הם בעלי מחיר נומינלי יחיד ליחידות/מניות, והמחיר זהה לקנייה או מכירה. מכיוון שכלי במחיר יחיד לא יכול להתאים את ההפרש בין מחיר הקנייה למכירה להתאמה לתנאי השוק, קיים מנגנון אחר, מס דילול. SICAVs, OEICs וקרנות נאמנות בארצות הברית הן במחיר יחיד.

מס דילול יכול להיגבות לפי שיקול דעתו של מנהל הקרן, כדי לקזז את עלות עסקאות השוק הנובעות מהזמנות קנייה או מכירה גדולות ולא מאוזנות. לדוגמה, אם נפח הרכישות עולה על נפח המכירות בתקופת מסחר מסוימת, מנהל הקרן יצטרך לגשת לשוק כדי לקנות עוד מהנכסים הבסיסיים של הקרן, תוך גרימת דמי ברוקראז' בתהליך וגורם להשפעה שלילית על הקרן כולה ("מדלל" את הקרן). אותו הדבר חל על הזמנות מכירה גדולות. מס דילול מוחל לכן במקום המתאים ונשלם על ידי המשקיע כדי שסקות בודדות גדולות לא יפחיתו את ערך הקרן כולה.

 השקעות משותפות מוכרות בעולם 
 קרן סל (ETF) - קרן פתוחה הנסחרת במניות הרשומות בבורסות גדולות.
 קרן נדל"ן (REIT) - קרן סגורה המשקיעה בנדל"ן.
 קרן עושר ריבונית

 שוק ארצות הברית 
קרנות השקעה מוסדרות על ידי חוק חברות ההשקעה משנת 1940, המתאר באופן כללי שלושה סוגים עיקריים: קרנות פתוחות, קרנות סגורות, ונאמנויות השקעה ביחידות.

קרנות פתוחות הנקראות קרנות נאמנות וקרנות סל הן נפוצות. נכון ל-2019, חמשת מנהלי הנכסים המובילים היוו 55% מ-19.3 טריליון דולר בהשקעות בקרנות נאמנות ותעודות סל. עם זאת, עבור ניהול אקטיבי, חמשת המובילים היוו 22% מהשוק, כאשר 10 המובילים היוו 30% ו-25 המובילים היוו 39%. בלאקרוק וואנגארד הן שתי המובילות כאשר כוללים השקעות פסיביות.

חמש קרנות הניהול האקטיבי המובילות ב-2018 היו חברות קבוצת קפיטל (באמצעות המותג American Funds), פידליטי השקעות, ואנגארד, טי. רו פרייס, ויועצי קרן דימנסיונל; ב-2008, הרשימה כללה פימקו ופרנקלין טמפלטון.

קרנות סגורות פחות נפוצות, עם כ-277 מיליארד דולר בנכסים בניהול נכון ל-2019, כולל כ-107 מיליארד דולר במניות ו-170 מיליארד דולר באיגרות חוב; מובילות השוק כוללות ניובין ובלקרוק.

נאמנויות השקעה ביחידות הן הכי פחות נפוצות, עם כ-6.5 מיליארד דולר בנכסים נכון ל-2019.

 השקעות משותפות ספציפיות לבריטניה 
 קרנות סל (ETFs): פתוחות עם מבנה תאגידי.
 נאמנויות השקעה: הוצגו ב-1868. סגורות עם מבנה תאגידי.
 קרנות שקופות מס: הוצגו ב-2013.
 חברות השקעה פתוחות (OEICs או ICVCs): הוצגו ב-1997. פתוחות עם מבנה תאגידי.
 נאמנויות יחידות: הוצגו ב-1931. פתוחות עם מבנה נאמנות.
 קרנות ביטוח יחידות: הוצגו בשנות ה-70. פתוחות עם מבנה פוליסת חיים.
 פוליסה עם רווחים: פתוחות עם מבנה פוליסת חיים.
 השקעות משותפות לא מיינסטרים: הוצגו ב-2014. סגורות או פתוחות.

 השקעות משותפות קנדיות 
 נאמנויות הכנסה
 קרנות בחסות עבודה
 קרנות נאמנות

 השקעות משותפות ספציפיות לאירלנד 
 קרן חוזית משותפת ("CCF")
 כלי ניהול נכסים משותף אירי (מכונה בדרך כלל "ICAV")
 קרן השקעה חלופית למשקיעים מוסמכים
 קרן השקעה חלופית למשקיעים קמעונאיים (RIAIF)
 קרן השקעה חלופית יוזמת הלוואות (L-QIAIF)

 השקעות משותפות אירופיות 
 קרנות SICAV
 קרנות UCITS

 צרפת ולוקסמבורג 
 FCP (קרן השקעה משותפת) (קרן השקעה לא מאוגדת או קרן משותפת)
 SICAF (חברת השקעה עם הון קבוע)
 SICAV (חברת השקעה עם הון משתנה)

 הולנד ובלגיה 
 BEVAK (חברת השקעה עם הון קבוע)
 BEVEK (חברת השקעה עם הון משתנה)
 PRIVAK (חברת השקעה סגורה)

 אוקראינה 
 Instytut spilnogo investuvannya, ISI (קרנות השקעה)
 קרן השקעה פרטית (Payovyi investytsiyny fond)
 קרן השקעה ציבורית (Korporatyvny investytsiyny fond)

שתי הקרנות מנוהלות על ידי חברת השקעה (KUA - kompania z upravlinnya actyvami). קרנות וחברות מוסדרות ומפוקחות על ידי DKTsPFR (נציבות המדינה לניירות ערך ושוק המניות).

 יוון 
ביוון, ניתן לומר שקרן נאמנות היא מאגר כסף השייך למשקיעים רבים. במילים אחרות, קרן נאמנות היא הקופה המשותפת של משקיעים רבים המפקידים את הונם בידי צד שלישי לניהול והפעלה. יתר על כן, הם מורים לצד שלישי זה, שביוון נקרא A.E.D.A.K. (חברת ניהול קרנות נאמנות בע"מ), לפזר את כספם במוצרי השקעה שונים כגון מניות, איגרות חוב, פיקדונות, ריפו וכו'. חברות אלה ביוון רשאיות לספק שירותים בהתאם לסעיף 4 של חוק 3283/2004. אנשים המחזיקים ביחידות (מניות) של קרן נאמנות נקראים מחזיקי יחידות. ביוון, מחזיקי יחידות משותפים, שהם אנשים המשתתפים באותן יחידות של קרן נאמנות, זכאים בדיוק לאותן זכויות כמו מחזיק היחידות (בהתאם לחוק הפיקדונות בחשבון משותף 5638/1932). מחזיקי היחידות חייבים לחתום ולקבל את המסמך המתאר את מטרת קרן הנאמנות, אופן פעולתה וכל דבר הנוגע לקרן. מסמך זה הוא התקנון של הקרן. נכסי כל קרן נאמנות חייבים על פי חוק להיות בשליטת בנק הפועל באופן חוקי ביוון (יווני או זר). הבנק הוא הנאמן של הקרן ומלבד שמירת הקרן, הוא גם מפקח על חוקיות כל תנועות החברה המנהלת. הגוף המפקח והרגולטורי של חברות ניהול קרנות נאמנות וחברות השקעה בתיקים הוא נציבות שוק ההון היוונית. היא נמצאת תחת סמכות משרד הכלכלה הלאומית ומפקחת על פעילות כל הקרנות הנאמנות הזמינות ביוון. כל המשקיעים חייבים להיות זהירים מאוד לגבי הסיכונים שהם נוטלים.

 שווייץ 
 קרנות פתוחות:
 Anlagefonds (קרן השקעות לא מאוגדת או קרן משותפת)
 SICAV (Société d'investissement à capital variable) (חברת השקעות עם הון משתנה)
 קרנות סגורות:
 Kommanditgesellschaft für Kapitalanlagen (שותפות מוגבלת)
 Société d'investissement à capital fixe|SICAF (Société d'investissement à capital fixe) (חברת השקעות עם הון קבוע)

ראו גם
 קרן השקעות פרטיות
 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:הולנד: המצאות
קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:קרנות השקעה
קטגוריה:הון סיכון