בלו קארד (האיחוד האירופאי)

בלו קארד (באנגלית: Blue card; תרגום לעברית: כרטיס כחול) הוא אישור עבודה כלל-אירופי, שניתן על פי החלטת האיחוד האירופי (2021/1883). האישור מאפשר לאנשים מיומנים שאינם אזרחי האיחוד האירופי, לעבוד ולגור במדינות באיחוד, למעט דנמרק ואירלנד, שלא אשררו את ההחלטה (האישור תקף ב-25 מתוך 27 מדינות האיחוד). בנוסף, ה"בלו קארד" מאפשר כניסה לצורך עסקים, למדינה החברה ב גם אם המדינה המנפיקה את ה"בלו קארד" אינה חברה ב"אזור שנגן" (כמו קפריסין, החברה ב"איחוד האירופי").

 אטימולוגיה 
המונח "בלו קארד" נטבע על ידי  בבריסל, בהשראת הגרין קארד האמריקאי (כרטיס תושב קבע, המאפשר עבודה בארצות הברית) ובהתייחס לדגל אירופה הכחול עם שנים עשר כוכבים זהובים.
 תגובה בינלאומית 
זמן קצר לאחר הצגת רעיון ה"בלו קארד", הוא ספג ביקורת חריפה מצד ממשלות של מדינות מתפתחות שחששו מבריחת מוחות של עובדים מוכשרים. שרת הבריאות של דרום אפריקה, הדגישה כי מספר מדינות אפריקאיות כבר סובלות מהגירת עובדי בריאות מיומנים ושיישום הרעיון עלול להחמיר את המצב. פרופסור טאג'דין אל-חוסייני (Tajeddine El Husseini), מומחה למשפט כלכלי בינלאומי ממרוקו, טען שמדובר ב"צורה חדשה של קולוניזציה, ואפליה, שיהיה קשה מאוד למצוא לה תמיכה בקרב מדינות הדרום".

מנגד, מחקר משנת 2011 מאת א. ביורקלונד (A. Björklund), שבחן הגירת עובדים מיומנים והתמקד במאלי, הגיע למסקנה כי מהגרים מיומנים נוטים לעזוב את ארצם, מתוך כוונה לחזור אליה ובשובם, הם הופכים ל"הון אנושי" (מיומנויות מקצועית, ניסיון, ותפיסות עבודה חדשות) ובנוסף, במהלך שהותם באירופה הם מעבירים למשפחתם כספים, שמסייעים למדינת המוצא.

 אישור 
ב-20 בנובמבר 2008 תמך הפרלמנט האירופי בהכנסת ה"בלו קארד", תוך שהוא ממליץ על מספר אמצעי הגנה מפני בריחת מוחות והתיר גמישות ביישום, למדינות החברות באיחוד האירופי. ההחלטה אושרה ב-25 במאי 2009. מגפת הקורונה חשפה את בעיית כוח העבודה המיומן המזדקן וקטֵן במגזר הבריאות, באירופה. הוראת המועצה 2009/50/EC בוטלה והוחלפה בהוראת האיחוד האירופי 2021/1883 החל מ-19 בנובמבר 2023.

 יישום 
בשנת 2023 הונפקו 89,037 "בלו קארד", גידול של 8.8 אחוזים לעומת השנה הקודמת ושיא היסטורי מאז השקת התוכנית ב-2013.

חלוקה על פי ארצות המוצא:
ארץ המוצאמספר אישורים%הודו21,22823.8רוסיה9,48810.7טורקיה5,8036.5בלארוס5,2535.9עיראק4,0064.5סין3,7924.3אוקראינה2,7433.1תוניסיה2,5752.9מצרים2,5292.8פקיסטן2,4082.7מדינות שונות29,21232.8סך הכל89,037100.0
יישום מדיניות והנפקת "בלו קארד" שונה במדינות השונות של האיחוד האירופי.

גרמניה הנפיקה את רוב האישורים בשנת 2023: 69,353 (77.9%). במקום השני הייתה פולין, שהעניקה 7,402 (9.2%) מכלל האישורים ולאחר מכן צרפת 3,912 (4.3%) וליטא הנפיקה 1,710 (1.9%). מנגד, הונגריה הנפיקה רק 17 אישורים וקפריסין לא הנפיקה אף אחד.

קטע ייעודי בנושא ה"בלו קארד" מצוי, החל מ-2016 בפורטל ההגירה של האיחוד האירופי והוא מספק מידע ספציפי למדינות השונות, למועמדים פוטנציאליים ל"בלו קארד".

 דרישות לקבלת בלו קארד 
כדי להגיש בקשה ולקבל "בלו קארד", על המבקש לעמוד בתנאים (המצטברים) הבאים:
 בעל "הסמכות מקצועיות גבוהות" (השכלה של לפחות 3 שנים של השכלה על-תיכונית, או, לפחות 5 שנות ניסיון עבודה.
 לעמוד בדרישות החוק, עבור מקצועות מוסדרים.
 לעבוד כשכיר. ה"בלו קארד" לא חל על עבודה עצמאית, או יזמית.
 להחזיק במסמכי הנסיעה וביטוח הבריאות הדרושים.
 להתקבל לעבודה (להחזיק בחוזה עבודה) למשך שנה לפחות, עם שכר של לפחות פי 1.2 מהשכר השנתי הממוצע (ברוטו) במדינת היעד.

לאחר קבלת ה"בלו קארד", המחזיק בו חייב להודיע לשירותי ההגירה על כל שינוי עבודה תוך 12 חודשים.

 יתרונות והטבות 
ה"בלו קארד" נועד להקל על עובדים מיומנים לעבור לאיחוד האירופי ומספק כמה יתרונות על פני סוגים אחרים של אשרות שהייה. לדוגמה, גרמניה מספקת את ההטבות הבאות למחזיקי כרטיס כחול. כך למשל בגרמניה:
 הליך פשוט לקבלת אשרת מעבר לגרמניה.
 קבלת אשרת שהייה קבועה לאחר 27 חודשים, או אם יש ידע מסוים בשפה, אפשר לקבל כבר לאחר 21 חודשים,
 בן הזוג של בעל הבלו קארד אינו חייב לדעת גרמנית בעת המעבר וגם הוא רשאי לעבוד לאחר המעבר.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:תעודות
קטגוריה:האיחוד האירופי: פוליטיקה
קטגוריה:האיחוד האירופי: אמנות והסכמים
קטגוריה:הגירת עבודה