מריסה דיאנה

מריסה דיאנה (באיטלקית: Marisa Diena; 19 בספטמבר 1916 – 8 במאי 2013) הייתה לוחמת מחתרת יהודייה-איטלקייה שפעלה בשורות .

 קורות חייה 
ילדותה ונעוריה
מריסה דיאנה נולדה ב-19 בספטמבר 1916 כבת בכורה במשפחה יהודית שהייתה שייכת לבורגנות היזמית העשירה של טורינו. באמצע שנות השלושים, עקב קריסת העסק המשפחתי, עברה משפחת דיאנה לכפר קרוצ'טו, בפאתי העיר טורינו.

כילדה וכנערה הייתה מריסה חברה בארגונים הפשיסטיים "איטלקים קטנים" (באיטלקית: Piccole Italiane)  (גילאים 8–14) ו"איטלקים צעירים" (באיטלקית: Giovani italiane), כמקובל בתקופה זו באיטליה.

היא למדה בבית הספר היסודי סילביו פליקו ובבית הספר התיכון הממלכתי ללימודים קלאסיים ויטוריו אלפיירי. בשנת 1936, עם סיום לימודי התיכון, נרשמה לפקולטה לספרות באוניברסיטת טורינו (אנ') והורשתה להמשיך את לימודיה ולסיימם בשנת 1940, למרות חוקי הגזע שנחקקו בשנת 1938.

פעילותה במלחמת העולם השנייה
בספטמבר 1943 חל מפנה חד במבנה הכוחות שלחמו במלחמת העולם השנייה באיטליה. בניטו מוסוליני פוטר מתפקידו כראש ממשלה ובמקומו מונה מרשל פייטרו באדוליו, אשר חתם ב-3 בספטמבר על שביתת נשק עם בעלות הברית שמשמעותה הכרזת מלחמה על גרמניה הנאצית.

במצב ענייני זה החליטה המפלגה הקומוניסטית האיטלקית על הקמת בריגדות גריבלדי שמטרתן בין היתר חיזוק הקשר בין היחידות הלוחמות לתאים הקומוניסטיים הפעילים בערים והחרפת המאבק נגד הפשיסטים הגרמנים והאיטלקים.

ב-1 באוקטובר 1943, ימים ספורים לאחר פלישט גרמניה לטורינו (אנ'), הצטרפה מריסה, שהתקרבה בתקופת לימודיה לפעילות המפלגה הקומוניסטית, לבריגדת גריבלדי הרביעית בפיקודו של פומפאו קולג'אני (באיטלקית: Pompeo Colajani) . מאוחר יותר עברה לפיקוד האזור השמיני מונפרט.

דיאנה הייתה לוחמת ההתנגדות השלישית במשפחתה. בשנת 1943 נעצר אחיה הבכור על ידי הפשיסטים האיטלקים ובשנת 1944 נורה למוות אחיה הצעיר בהתקלות בהרים. מריסה דיאנה פעלה תחת שם הקוד "מארה". תחילה אספה מידע במשך היום והעבירה אותו למפקדיה בלילה. בשנת 1944 מונתה לסגנית מפקד לענייני מודיעין של גדוד גריבלדי הרביעי ובנוסף לכך אימנה נשים מקומיות בהשגת מידע והעברתו.

בנוסף לביצוע פעולות חבלה ולוחמת גרילה, היו אנשי בריגדות גריבלדי מעורבים בשמירה על הסדר באזורים שנפגעו במלחמה. יחד עם יחידתה, השתתפה מריסה דיאנה בארגון ועדות מקומיות שדאגו לחלוקת מזון באזור טורה פליצ'ה ובארגון שביתות של פועלי התעשייה בטורינו.  ב-25 באפריל 1945 שחררה יחידתה של מריסה את טורינו. מריסה המשיכה את פעילותה בבריגדת גריבלדי עד 7 ביוני 1945.

חברות במפלגה הקומוניסטית, הוראה ומחקר
מריסה דיאנה הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית האיטלקית משנת 1944 והמשיכה את פעילותה במפלגה גם לאחר תום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1949 הצטרפה לסגל המורים של בית הספר הלאומי לנשים של המפלגה הקומוניסטית האיטלקית. בשנת 1953 חזרה לטורינו כראש ועד מחוז פיימונטה של המפלגה. בשנת 1957 הפסיקה את פעילותה במפלגה הקומוניסטית אך המשיכה במעורבותה באיגוד הלאומי של הפרטיזנים האיטלקיים (ANPI), בו כיהנה בתפקיד נשיאת כבוד של הוועד המחוזי של טורינו עד שנת 2013.

משנת 1958 עד לפרישתה לגמלאות, עבדה כמורה בחטיבת הביניים ובמקביל עסקה בפעילות מחקרית.

בשנת 1970 יצא לאור ספרה "Guerriglia e autogoverno. Brigate Garibaldi nel Piemonte occidentale 1943-45", בהוצאת גואנדה, עם הקדמה של הסופר והפעיל האנטי-פשיסטי פרנקו אנטוניצ'לי .

בשנת 2006 יצא לאור ספרה "Un intenso impegno civile: ricordi autobiografici del Novecento", בהוצאה לאור לופיירי.

מריסה דיאנה נפטרה ב-8 במאי 2013.

 ראו גם 
 תנועת ההתנגדות האיטלקית

הערות שוליים

קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מאיטליה
קטגוריה:נשים ומלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נשים באיטליה
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-2013