זנקנית טלואה

זַנְקָנִית טְלוּאָה (שם מדעי: Urothemis edwardsii) היא מין של שפירית ממשפחת הטיסניתיים, הנפוצה באפריקה שמדרום לסהרה.

בישראל היא הייתה נפוצה בעבר בעמק החולה, אך נכחדה עם ייבושו.

 תיאור 
זוהי שפירית בינונית, היא מגיעה לאורך של 44 מ"מ ולמוטת כנפיים של 80 מ"מ. הזכרים מזוהים יחסית בקלות ולא דומים למינים אחרים בתפוצתם; השילוב של הגוף בגוון כחול כהה מט עם הכתמים השחורים בבסיס הכנפיים האחוריות בולט. הפטרוסטיגמות צהובות בהירות, והרגליים שחורות. העיניים שחורות בחציין העליון ואפורות בתחתון. הנקבות צהובות בסך הכול עם נגיעות חום, אך הן מאבדות את הגוון הצהוב החי עם הגיל ונעשות חומות. יש להן כתמי כנף חומים כהים בבסיס הכנפיים האחוריות, המוקפים בכמות משתנה של צבע צהוב. הזכרים מפתחים יותר צבע כחול אבקתי עם הגיל.

לשני הזוויגים דוגמה שחורה בולטת לאורך החלק העליון של הבטן וכתמים כהים בבסיסי הכנפיים האחוריות.

 אקולוגיה 
 תפוצה 
תפוצתה משתרעת על פני מרבית אפריקה שמדרום לסהרה, עם אוכלוסיות נוספות באלג'יריה וחצי האי ערב (עומאן).

 בית גידול 
הזנקנית הטלואה חובבת בריכות, אגמים, מישורים מוצפים ונחלים ונהרות בעלי זרימה איטית בסביבות סוואנה, שיחים, חורש ואזורים סמי-מדבריים. היא מעדיפה בתי גידול עם מים שקטים וצמחייה שופעת כמו חישות קנים. לעיתים קרובות ניתן למצוא פרטים שאינם מתרבים באזורי דשא פתוחים הרחק ממים.

 התנהגות 
הזנקנית מתמחה בציד מארבים ומבלה זמן רב כמו בהמתנה לטרף, או כדי לרדוף אחר יריבים. היא אוהבת לנוח בעמדה חשופה ושטופת שמש. בחום היום ניתן לראות אותן לעיתים קרובות בתנוחת "אובליסק", כשהן מכוונות את הבטן לשמש כדי להפחית את כמות אור השמש הישיר על גופם.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1849
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדמון דה סליס לונשאן
קטגוריה:שפיריות