להפיל פצצה

להפיל פצצה: ארבעת החודשים הראשונים והסוערים של הארי טרומן הוא ספר מאת סופר הניו יורק טיימס איי. ג'יי. ביים  של ניתוח היסטורי-פוליטי-ביוגרפי לארבעת החודשים הראשונים בתקופת נשיאותו של הארי טרומן, בין ה-12 באפריל 1945 עם פטירתו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ועד 14 באוגוסט, מועד כניעתה של יפן וסיומה של מלחמת העולם השנייה, לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי.

 תוכן הספר 
החלק הראשון של הספר משרטט את אירועי יום פטירתו של רוזוולט והשבעתו של טרומן, ואת התהייה הכלל-אמריקאית באשר לאישיותו של הנשיא החדש והאלמוני יחסית. הוא מסתיים בשאלתו של ראש סגל הבית הלבן ויליאם לייהי תשעה חודשים לפני כן, כשטרומן נבחר כמועמד לתפקיד סגן הנשיא הנבחר של ארצות הברית: "מי הוא, לכל הרוחות, הארי טרומן?"

החלק השני של הספר מציג ביוגרפיה קצרה של טרומן, הרקע המשפחתי המורכב ויחסיו החמים עם אמו ואחותו, הכישלונות העסקיים שליוו אותו לכל אורך הדרך - בהקמת עסק טקסטיל כושל בשם 'טרומן וג'ייקובסון' עם חברו היהודי אדי ג'ייקובסון ובניסיונותיו למצוא נפט שהסתיימו במפח נפש וכילו גם את כספי בני משפחתו, ואת נישואיו לבס - רעייתו וחברתו מילדות. ביים סוקר גם את תקופתו של טרומן כמפקד וקצין במלחמת העולם הראשונה, במסגרתה פיקד על סוללת תותחים ולא איבד אף אחד מאנשיו.

המפנה בחייו של טרומן החל כשעסקן מושחת מקומי במדינת מגוריו, מיזורי, בשם מייק פנדרגסט, פרס עליו את חסותו והריץ אותו מספר פעמים למשרת שופט מקומי, תפקיד בו כיהן לסירוגין בין השנים 1922-1934, ועד החלטתו של פנדרגסט להריץ אותו למושב שהתפנה בסנאט מטעם מיזורי, מרוץ בו ניצח טרומן בניגוד לכל הסיכויים. נקודת המפנה בקריירה הפוליטית של טרומן הייתה ב-1940, אחרי שנותן החסות שלו נעצר והוא הצליח לנצח בכל זאת ולשמור על מקומו בסנאט בזכות עצמו. לפי ביים, נאום שנשא ב-10 בפברואר 1941 היה הגורלי בחייו של טרומן, כשהגיש את ההצעה להקמת ועדה בסנאט שתפקח על הוצאות הביטחון. ניהול הוועדה הפך את טרומן לדמות מוכרת יחסית במישור הלאומי, והוביל לבחירתו המפתיעה לתפקיד המועמד לסגן הנשיא, למרות שהוא עצמו ניסה להימנע מכך ולקדם את מועמדותו של ידידו ג'יימס פרנסיס ברנס, שהפך מאוחר יותר למזכיר המדינה שלו.

החלק השלישי של הספר עוקב אחרי שני החודשים הראשונים בכהונתו של טרומן (אפריל-מאי 1945), וסוקר לסירוגין את כניסתו לתפקיד הנשיא, את דעת הקהל האוהדת ואת ההחלטות הראשונות במסגרת התפקיד, וכמו גם את קשייה של אשתו בס להיכנס לנעליה של אלינור רוזוולט ואת מעט המקורבים שטרומן הביא לבית הלבן, לתפקידים שונים וכשותפים לתחביבו לשחק פוקר. האתגר המרכזי שעמד בפני טרומן היה היחסים המתדרדרים מול יוסיף סטלין בכל הנוגע למדינות מזרח אירופה אחרי המלחמה, ובעיקר ביחס לפולין, וכמו גם המתח בנוגע להצלחתו האפשרית של פרויקט מנהטן. במקביל, הפעיל טרומן בתקופה זו את מזכיר המדינה באותם ימים, אדוארד סטטיניוס, להשיק את ועידת סן פרנסיסקו כדי להקים גוף בינלאומי (שמאוחר יותר יקבל את שמו האומות המאוחדות).

החלק הרביעי עוסק בחודשים יוני-יולי 1945, הוא נפתח ב-1 ביוני, המועד בו התקבלה ההמלצה הרשמית להתכונן לשימוש בנשק אטומי בחזית היפנית. בתקופה זו ערך טרומן את המסע הנשיאותי הראשון שלו ברחבי ארצות הברית, כשביקר בכמה מדינות והתקבל על ידי מאות אלפים שחגגו את כניעתה של גרמניה הנאצית ומותו של אדולף היטלר, וכמו כן את המסע הבינלאומי הראשון שלו כנשיא, כשיצא להשתתף בוועידת פוטסדאם עם סטלין ווינסטון צ'רצ'יל.

בחלק החמישי והאחרון סוקר ביים בהרחבה את ועידת פוטסדאם וההישגים המעטים שהושגו בה, המחלוקות הבולטות על אי-ההכרה של המערב במשטרים הקומוניסטים במזרח אירופה, העדכון שהעביר טרומן לסטלין על קיומה של פצצת אטום, המתיחויות בין המשלחות השונות והחלפתו של צ'רצ'יל במהלך הוועידה בקלמנט אטלי, אחרי הפסדו בבחירות. במהלך הוועידה קיבל טרומן את העדכון על הצלחת ניסוי טריניטי, ובמסעו הימי בחזרה לארצות הברית קיבל את הבשורה על הצלחת הטלת הפצצה האטומית הראשונה על הירושימה. הספר מסתיים באפילוג קצר, המסכם את כהונתו רוויית המהפכים של טרומן, שהמשיך לכהן כנשיא עד תום הקדנציה השנייה.

 מבנה הספר 
 חלק ראשון: 12 באפריל 1945 (פרקים 1-4)
 חלק שני: החינוך הפוליטי של הארי ס' טרומן (פרקים 5-13)
 חלק שלישי: אפריל-מאי 1945 (פרקים 14-25)
 חלק רביעי: יוני-יולי 1945 (פרקים 26-32)
 חלק חמישי: ילד קטן, איש שמן ופוטסדאם (פרקים 33-38)

 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרי 2017
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ביוגרפיות
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר