פובוטקסיס

פובוטקסיס (באנגלית: Phobotaxis) היא תגובה התנהגותית אקראית לכל הצורות של גירויים אברסיביים (דוחים). תגובה פובית חיובית היא תגובה שבה הפעילות מוגברת או שהאורגניזם נע לעבר הגירוי. הפוביה בהקשר זה היא החשש מהימנעות מהגירוי, אם הגירוי מייצג מזון, מקור חום ואור או מחסה. תגובה פובית שלילית מוגדרת כתגובה שבה הפעילות פוחתת או האורגניזם מתרחק מהגירוי, כשמדובר בגירוי מפחיד או מסוכן.

ברמה החיידקית, פובוטקסיס נראית באופן קבוע בהתאם לפוטוטקסיס, שהיא תנועה אקראית בתגובה לאור. בפרוטובקטריה רודוספיריליום רוברום (Rhodospirillum rubrum), נוכחות יון ברזל יוצרת אורך גל אור שאינו נוח לפעילות פיזיולוגית. מצב זה מעורר תגובה פוטו-פובוטקטית (פובוטקסיס כלפי אור) חיובית, שבה הפרוטובקטריה נעה לעבר אור כחול וכמעט על סגול (UV). התגובה הפובית מסווגת כתגובה פוטו-פובוטקטית.

התוצר הפוטוכימי של קומפלקס ברזל פועל כגירוי כימי, מה שהופך זאת גם לדוגמה של כימוטקסיס. באאוקריוט אאוגלנה (Euglena), פובוטקסיס חיובי ופוטוטקסיס חיובי מציגים כמעט את אותם ספקטרומי פעולה, מה שמספק ראיות נוספות לקשר ביניהם. קיימות גם עדויות התומכות בפוטו-פובוטקסיס בשילוב עם הובלת אלקטרונים הדרושה בפוטוסינתזה עבור שתי אצות ספציפיות: פורמידיום אונסינאטום (Phormidium uncinatum) ופורמידיום אוטומנאלה (Ph. autumnale).

אין עדויות רבות לפובוטקסיס בתגובה לגירויי מישוש, אך יש עדויות המצביעות על כך שמינים מגיבים בדרכים שממקסמות את המשאבים הדרושים, למשל מזון. ניסוי שדימה שובלי תנועות של מאובני עקבות במעבר בין התקופות הגאולוגיות אדיקר וקמבריון הראה שאלו שעסקו בפובוטקסיס, למשל הימנעות משבילים שמצביעים על אזורים שכבר נוצלו, צברו משאבים רבים יותר והיו בעלי יעילות חיפוש גבוהה יותר. חיפוש זה אחר משאבים כרוך בשינויים בדפוסי התנועה, לכיוון של תנועה לא סדירה, בשילוב גרביטקסיס, שהיא תנועה בתגובה לשינויים בכוח המשיכה, וכימורספציה (chemoreception; היכולת לזהות קלט כימי) כדי לזהות את הדפוס המרחבי של הריחות ולנוע בתגובה למרכיבים כימיים.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אתולוגיה
קטגוריה:ביולוגיה