אקרנופלן מסדרת לון

אקרנופלן לון (ברוסית: Лунь, סיווג סובייטי: פרויקט 903) הוא האקרנופלן היחיד שנכנס לשירות מבצעי בתור ספינת מלחמה, במסגרת שייטת הים הכספי של הצי הסובייטי. האקרנופלן תוכנן על ידי רוסטיסלב אלכסייב בשנת 1975, ושירת בצי הסובייטי ולאחר מכן בצי הרוסי משנת 1987 ועד סוף שנות ה-90.

האקרנופלן טס באמצעות עילוי הנוצר על ידי אפקט הקרקע, אשר פועל על כנפיו הגדולות כאשר הוא נמצא בגובה של כ-4 מטרים מעל פני הים. על אף הדמיון למטוסים קונבנציונליים, אקרנופלאנים כמו ה"לון" אינם מסווגים כמטוסים, מטוסי ים, רחפות או סנפיריתות, אלא ככלי שיט לפי הארגון הימאות הבין-לאומי, בשל השימוש באפקט הקרקע המאפשר תנועה בסמוך לפני המים.

אפקט הקרקע מתרחש כאשר כלי הטיס טס בגובה נמוך מאוד מעל פני הים או הקרקע, מה שמפחית את הגרר על ידי מניעת היווצרות מערבולות קצה כנף. תופעה זו אינה מתרחשת בגבהים גבוהים.

פירוש השם "לון" (Лунь) מהשפה הרוסית הוא זרון.

 עיצוב ופיתוח 
ממוזער| האקרנופלן בקספייסק, רוסיה, בשנת 2010
ממוזער| דגם מוקטן של אקרנופלן סדרת לון המוצג במוזיאון
אקרנופלן סדרת לון היה אקרנופלן שפותח על בסיס אב-הטיפוס אקרנופלן KM, אשר זכה לכינוי מפלצת הים הכספי.

האקרנופלן סדרת לון הופעל על ידי 8 מנועי Kuznetsov NK-87 טורבו-פאן שהותקנו על קנארדים קדמיים, כאשר כל אחד מהם ייצר 127.4 קילו-ניוטון של דחף. הוא היה בעל גוף סירת מעופף עם לוח סטייה גדול בתחתיתו, שנועד לספק "שלב" להמראה. היה לו מהירות שיוט מקסימלית של 550 קמ"ש.

הוא היה מצויד ללוחמה נגד קרקע, ונשא את הטיל המונחה P-270 מוסקיט. 6 משגרי רקטות P-270 מוסקיט הותקנו ב-3 זוגות על פני השטח הגבי של גוף המטוס עם מערכות מעקב מתקדמות שהותקנו באף ובזנב.

הדגם היחיד של סוג זה שנבנה עד תום היה MD-160, שנכנס לשירות בשייטת הים הכספי ב-1987. הוא יצא משירות בסוף שנות ה-90 ואוחסן בבסיס חיל הים הרוסי בים הכספי בקספייסק עד לשנת 2020.

האקרנופלן השני מסוג לון נבנה באופן חלקי בסוף שנות ה-80. במהלך בנייתו, הוא עוצב מחדש כבית חולים שדה נייד שניתן לפריסה מהירה לכל מקום חופי או ימי. שמו היה "ספסטל" (תרגום: "מציל"). בעקבות קריסת ברית המועצות ב-1991 וביטול המימון הצבאי, הופסקה בניית הכלי השני. נכון לשנת 2021, ה"ספסטל" שבנייתו לא הושלמה מאוחסן ליד נהר הוולגה במתחם תעשייתי ישן בעיר ניז'ני נובגורוד שבמרכז רוסיה.Satellite view of uncompleted Lun-class ekranoplan in Nizhny Novgorod, Russia  via Google Maps. Retrieved 25 July 2021.

העיצוב של ה"לון" כלל כמה חסרונות. אחד מהם היה שבעוד שהאפקט הקרקעי אפשר לו לטוס בגובה נמוך, כדי לנצל את האפקט הוא היה צריך לטוס בגובה נמוך של 1.5-3.0 מ' מעל המים בגלל מוטת הכנפיים הקצרה, ולכן לא יכול היה לטוס כאשר הים היה גלי במידה כלשהית או בכלל מעט סוער. חסרון נוסף היה שהאקרנופלן תוכנן רק לנצל את עקרון האפקט הקרקעי, ולכן לא היה יכול לעלות לגבהים גבוהים יותר. הדרישה למים רגועים לפעילות, והיכולת המוגבלת לטוס מעליהם כאשר הם לא רגועים, הגבילה מאוד את זמני ומקומות הפריסה שלו.

 מבצע גרירה ב-2020 
ב-31 ביולי 2020, האקרנופלן MD-160 מסדרת לון נגרר מבסיס חיל הים בקספייסק, במטרה להציג אותו בסופו של דבר לציבור בדרבנט, דאגסטן, בפארק הפטריוט המתוכנן, מוזיאון ופארק שעשועים משולב שיציג ציוד צבאי סובייטי ורוסי. מבצע הגרירה כלל את השימוש בפונטונים גומי, שלושה ספינות גרירה ושתי ספינות מלוות, והיה אמור לעבור 100 ק"מ אם המבצע היה הושלם. עם זאת, במהלך הגרירה האקראנופלן נתקע בחוף, קרוב ליעד המתוכנן.

הצוות שניהל את מבצע הגרירה לא הצליח להעביר את הכלי הענק, ולכן האקרנופלן אובטח ונשאר בחוף תוך כדי שהיו ערוכים לתכנן כיצד להמשיך את המעבר לפארק הפטריוט בדגאסטן. בינתיים, הכלי יוצא הדופן החל למשוך תשומת לב מהתקשורת, צופים ואורחים בלתי מורשים, עוד לפני שהפארק הוקם. דו"ח אחד שפורסם באוגוסט 2020 ציין שהמטוס, שהיה חשוף לגלים באזור החוף, התחיל לספוג מים לתוכו. העברת כלי השיט ליבשה מעבר לאזור הגלישה תבטל את האפשרות שפעולת גלים מוגברת במהלך סופות עלולה לפגוע בגוף הספינה.

בדצמבר 2020, מבצע חילוץ מוצלח הוביל להוצאה של האקרנופלן מהמים, ראשו פונה קדימה, והזנב נמצא במרחק של 20–30 מ' מהים, כפי שנראה בתמונות לוויין. האקרנופלן נגרר לחוף ב-30 בדצמבר 2021.
 מפעילים לשעבר 

 הצי הסובייטי

 מפרט 
ממוזער|קונספט של האקרנופלן סדרת לון בטיסה
מפרט האקרנופלן לון:

מאפיינים כלליים:
 צוות: 15 אנשים (6 קצינים, 9 נגדים)
 קיבולת: 137 טון
 אורך: 73.8 מטרים
 מוטת כנפיים: 44 מטרים
 גובה: 19.2 מטרים
 שטח כנף: 550 מ"ר
 משקל ריק: 286,000 ק"ג
 משקל המראה מרבי: 380,000 ק"ג
 הנעה: 8 × מנועי Kuznetsov NK-87 טורבופן, כל אחד עם דחף של 127.4 קילו-ניוטון (28,600 ליברות-כוח)

ביצועים:
 מהירות מרבית: 550 קמ"ש (340 מייל לשעה, 300 קשר)
 מהירות שיוט: 450 קמ"ש (280 מייל לשעה, 240 קשר) בגובה 2.5 מטרים
 טווח: 2,000 ק"מ (1,200 מייל, 1,100 מייל ימי)
 סייג רום: 5 מטרים (16 רגל) באפקט קרקע

חימוש:
 תותחים: שני תותחי 23 מ"מ Pl-23 בצריח זנב כפול ושני תותחי 23 מ"מ Pl-23 בצריח כפול מתחת לצינורות הטילים הקדמיים
 טילים: שישה משגרים של טילים נגד ספינות מדגם P-270 מוסקיט סאנבורן.

 קישורים חיצוניים 



 Satellite view after Lun was successfully pulled ashore via Yandex Maps
 Wired article with  image gallery (suitable for slow or metered connections)
 Extensive Lun imagery (faster connection recommended) with Russian text, or mirrored imagery with translated captions
 Cutaway provisional drawing of the Lun-class ekranoplan via hisutton.com ekranoplan/WIG page

 הערות שוליים 

קטגוריה:חיל האוויר הרוסי
קטגוריה:מטוסי קרב
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות