העיר התת-קרקעית דרינקויו

העיר התת-קרקעית דֶרִינְקוּיוּ (בטורקית: Derinkuyu Yeraltı Şehri) הידועה גם בשם: Elengubu, היא עיר תת-קרקעית רב-מפלסית עתיקה, ליד העיירה המודרנית  במחוז Nevşehir, בחבל קפדוקיה, בטורקיה.

כתוצאה מפעילות געשית, האזור כולו כוסה בסלעי טוף, מה שאיפשר את החפירות הנרחבות.

 תיאור העיר 
העיר התת-קרקעית משתרעת על 18 מפלסים, שהעמוק שבהם נמצא כ-85 מטרים מתחת לפני הקרקע. לא כל החללים התת-קרקעיים נחשפו (בינתיים ניתן לבקר ב-8 מפלסים בלבד), אך על פי ההערכה, יכלו להתאכסן בעיר כ-20,000 אנשים,
ממוזער| החדר ששימש בית ספר.
יחד עם משק החי ומאגרי המזון שלהם. באתר נמצאו בתי בד לייצור שמן, גתות לייצור יין, אורוות, חדרי אחסון, רפקטוריום (חדר אוכל) וקפלות. במפלס השני נמצא חדר מרווח עם תקרת קמרון חבית ששימש בית ספר דתי והחדרים שלידו היו כיתות לימודים.
ממוזער|אחת מאבני הגולל בדרינקויו. 
את העיר ניתן היה לסגור מבפנים באמצעות אבני גולל (דלתות אבן מתגלגלות גדולות). אבני גולל כאלו הוצבו בכל מפלס בנפרד ובחלק מהחללים ישנן כמה סגירות באותו מפלס. המשקל של חלק מאבני הגולל, מגיע לכדי חצי טון.

בין המפלסים השלישי והרביעי יש סדרה של גרמי מדרגות אנכיים, המובילים לכנסייה במפלס החמישי.
ממוזער| פיר עמוק לאוורור.
החללים התת-קרקעיים אווררו על ידי פירים רבים, חלקם בקוטר 10 סנטימטרים, שהגיעו לפני הקרקע באופן מוסתר (כמו בין סלעים) הפיר הגדול ביותר מתחיל בעומק של כ-55 מטרים מתחת לפני הקרקע, שם ישנה באר מים שסיפקה את צורכי המים של תושבי הכפר שמעל. הבאר סיפקה מים גם לתושבי העיר התת-קרקעית והפיר שימש לאוורור.

 קשר לעיר תת-קרקעית נוספת 
מהעיר ישנו מעבר תת-קרקעי באורך של כ-9 קילומטרים המחבר אותה עם עיר תת-קרקעית אחרת, , שהיא ככל הנראה הגדולה מכולן בקפדוקיה. ככל הנראה, היה קשר ואולי אף שיתוף פעולה בין שתי הקהילות.
ממוזער|ציור קיר שנמצא בעיר התת-קרקעית והושחת על ידי אלמונים.

 היסטוריה 
לא ידוע במדויק מתי החלה חפירת העיר התת-קרקעית וכמה זמן נמשכה החפירה ומכל מקום החפירות והרחבת העיר נעשו בתקופות שונות לאורך ההיסטוריה, בהתאם לצרכיהם של תושבי האזור ויכולות החפירה שלהם.

החתים נחשבים לראשונים שחיו באזור דרינקויו לפני כ-3,000 שנה. יש ממצאים עם סממנים חתיים, כמו פסלון קטן של אריה שנמצא באחד המפלסים, אך לא ברור אם הם אלו שהחלו לבנות את המתחמים התת-קרקעיים.

אחריהם שלטו באזור הפריגים וסבורים שהם אלו שהחלו לחצוב את העיר, בתקופה שבין המאה ה-10 למאה ה-6 לפנה"ס.

ביצירה אנבסיס, שנכתבה על ידי קסנופון מאתונה בסביבות שנת 370 לפנה"ס, מוזכרת, ככל הנראה העיר דרינקויו. מוזכרים אנטולים, באזור קפדוקיה או בקרבתה, שחיו מתחת לאדמה בבתים חפורים, ולא במערות החצובות במצוקים, שיטת דיור שהייתה נהוגה אז, באזור זה.

ערים אלו המשיכו לשמש את הילידים הנוצרים כהגנה מפני הפלישות המונגוליות של טימור לנג במאה ה-14.

לאחר נפילת האזור לידי העות'מאנים, השתמשו הנוצרים בערים התת-קרקעיות כמקלטים מפני השליטים המוסלמים.

במאה ה-20, הערים התת-קרקעיות עדיין שימשו את היוונים והארמנים הקפאדוקים כדי להימלט מרדיפות תקופתיות. בין השנים 1909 עד 1911, מששמעו תושבי קפדוקיה, דוברי היוונית, על אודות טבח אדנה, חלק גדול מהם מצאו מקלט בחללים התת-קרקעים.

בשנת 1923 גורשו תושבי האזור הנוצרים מטורקיה ועברו ליוון במסגרת חילופי האוכלוסין בין יוון לטורקיה, וואז ננטשו הערים התת-קרקעיות לחלוטין.

בשנת 1963 התגלו מחדש המנהרות לאחר שתושב האזור מצא חדר מסתורי מאחורי קיר בביתו בעת שיפוץ. חפירה נוספת גילתה גישה לרשת המנהרות.

האתר נפתח למבקרים בשנת 1969, עבודות ההנגשה נמשכו והחל משנת 2016 ניתן לבקר בכמחצית מהעיר התת-קרקעית.

 ראו גם 

 קפדוקיה

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: ערים
קטגוריה:טורקיה: ארכאולוגיה