פרידריך לאופולד צו שטולברג-שטולברג

פְרִידְרִיךְ לֶאוֹפּוֹלְד גראף צוּ שׁטוֹלְבֶּרְג-שׁטוֹלְבֶּרְג (בגרמנית: Friedrich Leopold Graf zu Stolberg-Stolberg; ) היה עורך דין מתרגם ומשורר גרמני. הוא היה גם משורר של תקופת סער ופרץ ותחילת התנועה הרומנטית.

קורות חיים
פרידריך לאופולד נולד ב-7 בנובמבר 1750 ב שבדוכסות הולשטיין, שהייתה אז חלק מדנמרק. דרך אימו, כריסטיאנה ק. פ. קסטל-רמלינגן (1722–1773), ואביו, כריסטיאן גינתר שטולברג (1714–1765), הוא השתייך ל של משפחת שטולברג. הוא היה אחד מ-12 ילדים, ואחיהם של כריסטיאן צו שטולברג-שטולברג ו. אביו היה שופט דני ובעל אחוזה. מספר שנים לאחר לידתו עברה המשפחה לקופנהגן, שם יצר עד מהרה קשרי ידידות עם אנשי ספרות בולטים. פרידריך גוטליב קלופשטוק, בפרט, הפך למורה רוחני של שטולברג ואחיו לאחר מות אביהם בשנת 1765.

יחד עם אחיו הבכור כריסטיאן, פרידריך לאופולד למד באוניברסיטת האלה-ויטנברג בשנת 1770, כדי ללמוד . לימודיו האחרים כללו את הלימודים הקלאסיים וקורסים היסטוריים שונים. שני האחים למדו לאחר מכן באוניברסיטת גטינגן והיו חברים בולטים ב"", אגודה ספרותית של גברים צעירים שהיו בעלי שאיפות גבוהות לאחדות המדינה, וטיפחו שירה גרמנית. לאחר שסיימו את האוניברסיטה, יצאו האחים בשנת 1775 למסע בשווייץ בחברת המשורר המפורסם יוהאן וולפגנג פון גתה.

שמאל|ממוזער|250px|הנרייטה אלאונורה אגנס, אשתו הראשונה של שטולברג (דיוקן מאת אנטון גרף, 1785
בשנת 1777 מונה פרידריך לאופולד לשליח של הנסיך-בישוף של ליבק בחצר המלכות בקופנהגן, אך לעיתים קרובות שהה ב כדי לבלות עם חברו מהקולג' וחבר באגודה הספרותית של גטינגן, יוהאן היינריך פוס. בשנת 1781, הוא מונה למנהל הראשי באויטין.

בשנת 1782 שטולברג נישא להנרייטה אלאונורה אגנס פון ויצלבן (1761–1788), אותה הילל בשיריו. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות. לאחר שש שנות נישואין מאושרות, אגנס נפטרה בשנת 1788.

ימין|ממוזער|250px|זופי שרלוטה אלאונורה, אשתו השנייה של שטולברג (דיוקן מאת אנטון גרף, 1789/1792)
פרידריך לאופולד מונה לאחר מכן לשליח דני בחצר של ממלכת פרוסיה, ונישא לרוזנת זופי שרלוטה אלאונורה פון רדרן (1765–1842) בשנת 1789. לאחר חתונתם הוא ואשתו יצאו לסיור גדול ברחבי גרמניה, שווייץ ואיטליה; הוא תיעד את המסע הזה בסדרת מכתבים, "מסעות דרך גרמניה, שווייץ, איטליה וסיציליה".

סיור זה היה בעל חשיבות רבה להתפתחותו הדתית, שכן אז הוא הכיר את  הקתולי האדוק, כמו גם את המורה הרוחני של דרוסטה-וישרינג, התאולוג הנודע . בשנת 1791 מונה לנשיא בית הדין האפיסקופלי של ליבק באויטין. ביוני 1800 הצטרף לכנסייה הקתולית בקפלה הפרטית של  באוסנבריק, וב-22 באוגוסט התפטר מתפקידיו השונים ופרש למינסטר בווסטפאליה. הוא היה פעיל בקבוצת קתולים וסטפאלים שפעלו לפיתוח התנועה הרומנטית.

כתוצאה מנישואיו השניים היו לשטולברג צאצאים רבים, שכולם, למעט הבת הבכורה, הלכו בעקבות אביהם והצטרפו ל בשנת 1801. בתו הבכורה, מארי אגנס, הייתה מאורסת לרוזן הלותרני פרדיננד מ, בנו של . ארבעה מבניו ושניים מחתניו השתתפו במלחמת הנפוליאוניות נגד צרפת החל משנת 1814; אחד מהם נהרג ב בשנת 1815. בשל המרתו לנצרות הקתולית, הותקף פרידריך לאופולד קשות על ידי חברו לשעבר פוס ("?Wie ward Fritz Stolberg zum Unfreien", "כיצד הפך פרידריך שטולברג לעבד?", 1819). לאחר שחי זמן מה (משנת 1812) באזור בילפלד, הוא עבר לאחוזתו בטירת זונדרמילן (כיום חלק מ) ליד אוסנבריק, שם נשאר עד מותו בשנת 1819.

יצירתו
בימי לימודיו, היה שטולברג חבר ב"גטינגר היינבונד" במסגרת תנועת סער ופרץ. נאמר כי לשירתו יש "איכות פסטורלית ואידילית הקושרת את יצירתו לרומנטיקנים".

פרידריך לאופולד כתב אודות, בלדות, סאטירות ודרמות רבות: ביניהן הטרגדיה "טימולאון" (1784). הוא תרגם את ה"איליאדה" (1778), את "אפלטון" (1796–1797), את "אייסכילוס" (1802) ואת "אוסיאן" (1806); הוא פרסם בשנת 1815 את "חייו של אלפרד הגדול", ויצירה בת 17 כרכים "Geschichte der Religion Jesu Christi" ("היסטוריה של דת ישוע המשיח", 1806–1818). יצירות נוספות כוללות שירה, כולל "בלדות" (1779) ו"יאמבים" (1784); יצירות אחרות, כגון "מחזות" (1787) ו"מסעות" (1791); ורומנים, כגון "האי" (1788). הוא גם כתב היסטוריה של "אלפרד הגדול" (1816), סיפור חייו של "וינסנט דה פאולוס הקדוש", תרגם קטעים מיצירותיו של אוגוסטינוס, וכתב הגיגים על כתבי הקודש. עם זאת, הגיגים אלה, יחד עם "ספר אהבה" והחוברת הפולמוסית "דחייה קצרה של המכתב הארוך והמשמיץ מאת פוס", לא הופיעו אלא לאחר מותו.

כמה משיריו הולחנו על ידי המלחין האוסטרי פרנץ שוברט, ושיר אחד הולחן על ידי המלחין השוודי יוזף מרטין קראוס.

לקריאה נוספת
  v.2 + Index

קישורים חיצוניים

 Zeno.org Biography and Works Online (In German)
 Stolberg, Catholic Encyclopedia (1913)

הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים לגרמנית
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סופרי מסע
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1750
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1819