הצהרת העמדות

הצהרת העמדות, הידועה גם בשם הצהרת הזכויות והעמדות (באנגלית: Declaration of Sentiments, או Declaration of Rights and Sentiments) היא מסמך שנחתם בשנת 1848 על ידי 68 נשים ו-32 גברים מתוך כ-300 משתתפים בוועידת סנקה פולס, הכנס הראשון לזכויות נשים שאורגן על ידי נשים בניו יורק. בין המארגנים המרכזיים של הכנס היו אליזבת קיידי סטנטון, לוקרישה מוט ומרתה קופין רייט. רוב המסמך נכתב בידי אליזבת קיידי סטנטון, שביססה אותו על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. פרדריק דאגלס, עורך העיתון "כוכב הצפון", נכח בכנס וקידם את ההצהרה. לדבריו, ההצהרה היא "צעד גדול להשגת זכויות אזרחיות, חברתיות, פוליטיות ודתיות של נשים."

 תוכן ההצהרה 
ההצהרה כתובה באנגלית מליצית ובשפה משפטית. תוכן ההצהרה מתאר את הפגיעה בנשים ודורש שוויון זכויות.

ההצהרה נפתחת במבוא, הקורא להחליף את ממשלת ארצות הברית, בגלל שפעולותיה פוגעות בזכויות האישה. בסוף המבוא מופיע המשפט הבא: 

בהצהרה מופיעים סעיפים רבים המתארים את הפגיעה בזכויות האישה באותה עת, ביניהם הסעיפים הבאים:
 הגברים מעולם לא הרשו לנשים לממש את זכות הבחירה, הבלתי הניתנת לערעור.
 הגברים אילצו את הנשים להיכנע לחוקים שהן לא היו שותפות בחקיקתם.
 הגברים מנעו מנשים זכויות שניתנות לגברים הבורים והנחותים ביותר, ביניהם ילידים וזרים.
 לאחר שמנעו מהנשים את זכות הבחירה האזרחית, ובכך הותירו את הנשים ללא ייצוג בבתי המחוקקים, הגברים דיכאו את הנשים מכל הכיוונים.
 הגברים שללו מהנשים כל זכות לקניין בנכס כלשהו, כולל הזכות לשמור את השכר שהן מרוויחות.
 אישה הנמצאת בברית הנישואים נאלצת לציית לבעלה. הגבר הופך להיות, לכל דבר ועניין, השליט שלה. החוק נותן לו כוח לשלול את חירותה, וכן להעניש אותה.
 לגברים יש מונופול כמעט בכל תחומי העיסוק הרווחיים, ואם אישה תעסוק באחד המקצועות הללו, היא תקבל שכר זעום.
 הגברים מונעים מנשים גישה לקבלת חינוך מתקדם. כל המכללות להשכלה גבוהה סגורות בפני נשים.
 הגברים משתדלים, בכל דרך אפשרית, להרוס לנשים את הביטחון העצמי ולהפחית בכבוד העצמי שלהן, כדי שאלה יסכימו לחיות חיי תלות בתנאים מחפירים.

בסוף ההצהרה מופיעה פסקת סיכום הקוראת למאבק לשוויון זכויות. ההצהרה נחתמת במשפט הבא: "עבודה רבה עוד לפנינו, ואנו צופים כמות לא קטנה של טעויות, הטעיות ולעג. אבל אנחנו צריכים להשתמש בכל כוחנו על מנת להשפיע. אנחנו צריכים להעסיק סוכנים, להפיץ עלונים, לעתור למחוקקים ולהשתדל לגייס את העיתונות למעננו. אנו מקווים שכנס זה יהיה הראשון בסדרה של כנסים דומים בכל רחבי הארץ."

 השפעת ההצהרה 
בתקופה שבה ההצהרה פורסמה, החברה האמריקאית הייתה עדיין שמרנית ומסורתית. נוסח ההצהרה נחשב אז לרדיקלי, ופרסומה גרם למחלוקות רבות. רבים שיבחו את ההישג של התנועה וכיבדו את האומץ של מנסחי המסמך, אך לא היו מוכנים לנטוש את הלכי הרוח המקובלים. באחד העיתונים השמרניים פורסם זמן קצר לאחר הכנס מאמר המכנה את המסמך "האירוע הכי מזעזע ולא-טבעי שנכתב אי פעם בהיסטוריה של המין הנשי." בעיתונים אחרים טענו שהזכויות הרשומות במסמך באות על חשבון מטלות אחרות שאמורות, לדעתם, להתבצע על ידי נשים. גם בין התומכים בזכויות האישה התעורר חשש מסוים. באותה תקופה המאבק לשוויון זכויות התמקד בזכות הקניין לנשים, ורבים חששו שההצהרה, הקוראת לשוויון זכויות בתחומים רבים, בהם זכות בחירה לנשים, תפגע במאבק למען זכויות הקניין.

לאחר פרסום ההצהרה נמשך המאבק למען זכות בחירה לנשים, כאשר בין הפועלים נגדו נמנו גם לא מעט ארגוני נשים. המאבק הוכרע בשנת 1920 עם אשרור התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית שהעניק זכות בחירה לנשים ברמה הפדרלית.

קישורים חיצוניים
 הצהרת העמדות 

 הערות שוליים 

קטגוריה:1848 בארצות הברית
קטגוריה:זכות בחירה לנשים בארצות הברית
קטגוריה:מעמד האישה
קטגוריה:נשים בארצות הברית