דייצ'ין

דְיֶיצִ'ין (בצ'כית: Děčín; בגרמנית: Tetschen, טֶצֶ'ן) היא בירת מחוז משנה דייצ'ין  במחוז אוסטי נד לבם בצ'כיה. העיר ממוקמת במפגש הנהרות פלואוצ'ניצה  ואלבה בחבל בוהמיה, 14 קילומטרים דרומית לגבול עם גרמניה. בעיר מתגוררים 46,799 תושבים (נכון ל-2024).

היסטוריה
האזכור הראשון של דייצ'ין הוא מסוף המאה ה-10, אז היא תפקדה כמרכז מנהלי אזורי וכגורד , סוג של התיישבות מבוצרת אופיינית לסלאבים בימי הביניים. במאה ה-13 הגורד הוחלף בטירת אבן שלצידה נבנתה על ידי אוטוקר השני, מלך בוהמיה , עיירה מלכותית. במאות שלאחר מכן דייצ'ין החליפה ידיים בין משפחות אצולה שונות וגם שינתה את מיקומה לאזור גבוה יותר לאחר שנפגעה בשיטפונות.

במאה ה-16 העיר עברה לשליטת משפחת האצילים בינאו  ובתקופה זו העיר התפתחה באופן משמעותי. ב-1628 העיר עברה לשליטת משפחת טון אונד הוהנשטיין , ונותרה בשליטתה כ-300 שנים. העיר נפגעה קשות במלחמת שלושים השנים, ירדה למעמד של עיירה חסרת חשיבות ולקח לה זמן רב להתאושש.

במאה ה-19 האזור עבר התפתחות משמעותית ביחד עם המהפכה התעשייתית. ב-1851 נחנך קו רכבת בין פראג ודרזדן שעבר במקום ובמקביל הייתה עלייה בתנועה של אוניות קיטור לאורך האלבה. דייצ'ין שישבה בגדה המזרחית של הנהר והכפר פודמוקלי  (בגרמנית: Bodenbach, בודנבאך) שישב בגדה המערבית הפכו למרכזי תחבורה ותעשייה משמעותיים והאוכלוסייה צמחה, בפרט פודמוקלי קיבלה מעמד של עיירה ב-1901.

ב-1918, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, האימפריה האוסטרו-הונגרית ששלטה באזור התפרקה והשטח עבר למדינה החדשה צ'כוסלובקיה. ב-1938, בעקבות ועידת מינכן, אזור דייצ'ין סופח לגרמניה הנאצית כמו יתר חבל הסודטים. ב-1942 הרשויות הגרמניות החליטו לאחד את דייצ'ין ופודמוקלי לרשות מקומית אחת. ב-1945, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, האזור חזר לשליטת צ'כוסלובקיה, התושבים הגרמנים גורשו ועוד מספר רשויות מקומיות בפרוורי העיר סופחו לדייצ'ין.

הקהילה היהודית
ממוזער|מבנה בית הכנסת של דייצ'ין
לפני איחוד הרשויות והשואה התקיימה קהילה יהודית הן בדייצ'ין והן בפודמוקלי.

התיעוד הראשון של יהודים בדייצ'ין הוא מהמאה ה-16, אך ככל הנראה לא קמה קהילה ששרדה לאורך זמן. בעקבות המהפכה התעשייתית והאמנציפציה ליהודים בבוהמיה באמצע המאה ה-19, יהודים החלו בהדרגה להתיישב בדייצ'ין. בעשורים שלאחר מכן הקהילה היהודית הרשמית התגבשה בהדרגה, כשהתעשיין המקומי אדולף פכטר אירח בביתו בית כנסת מאולתר. הקהילה קיבלה מעמד רשמי מבחינת השלטונות בסוף המאה ה-19, ובהמשך מונה רב, הוקמו מוסדות קהילתיים וכמות היהודים משני צידי הנהר הגיעה לכמה מאות. ב-1907 נבנה בית כנסת בפודמוקלי. אחרי הקמת צ'כוסלובקיה התעוררה התנועה הציונית בקהילה והוקמו סניפים של תנועת הנוער בלאו-וייס וארגון הנשים ויצו.

ב-1930 נמנו בדייצ'ין 161 יהודים ובפודמוקלי 354. במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938 היה ניסיון להשמיד את בית הכנסת המקומי. הרשויות המקומיות מנעו זאת אך ורק בשל חשש שהשרפה תתפשט מבית הכנסת למבנים סמוכים, וכך בית הכנסת של דייצ'ין הוא אחד הבודדים באזור ששרדו את מלחמת העולם השנייה. במהלך השואה רוב יהודי האזור נשלחו למחנה טרזיינשטט ומשם למחנות השמדה, ורק בודדים שרדו.

רב הקהילה ערב השואה, ברנרד פרקש , הצליח לשרוד את השואה וניסה לחדש את חיי הקהילה בדייצ'ין, שכעת הורכבה ברובה מפליטים ממקומות אחרים בצ'כוסלובקיה. ב-1957 הוא נעצר על ידי ה-StB, המשטרה החשאית הצ'כוסלובקית, באשמת "פעולות נגד המדינה" כשניסה לסייע ליהודים מקומיים בשיתוף פעולה עם דיפלומטים מישראל. לאחר ששוחרר כעבור שנתיים פרקש לא חזר לדייצ'ין ומרבית בני הקהילה האחרים היגרו מצ'כוסלובקיה. בהמשך שרידי הקהילה נאלצו להחכיר ובסופו של דבר למכור את בית הכנסת לרשויות המקומיות, והוא הפך למבנה הארכיון המקומי.

בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר נפילת מסך הברזל והתפרקות צ'כוסלובקיה, הקהילה היהודית החלה להשתקם וקיבלה בחזרה מעמד רשמי. ב-1996 בית הכנסת הוחזר לבעלות הקהילה ושופץ בסיוע השלטונות. כמו כן הקהילה קיבלה לחזקתה בעלות על בית הקברות היהודי העתיק בצ'סקה ליפה הקרובה. ב-2007 הקהילה מנתה 130 יהודים.

ערים תאומות
לדייצ'ין יש הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות:






קישורים חיצוניים


 אתר הקהילה היהודית בדייצ'ין 



הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:ערי נמל על האלבה