42 ילדים

42 ילדים (באנגלית: Forty-two Kids) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האמריקאי ג'ורג' בלווז, שנוצר באוגוסט 1907. הציור מתאר קבוצה של נערים עירומים ולבושים חלקית, העסוקים במגוון פעילויות – שחייה, צלילה, שיזוף, עישון וייתכן אף הטלת שתן – על ובסביבת מזח מתפורר מעל האיסט ריבר בניו יורק.

 תיאור הציור 
היצירה מתאפיינת בסגנון עירוני ריאליסטי מובהק. בלווז, שנחשב למתבונן חד של חיי העיר, צייר את הנערים "קטני הרגליים" בתנועותיהם התמימות והמגושמות בקווים נמרצים וחסכוניים. הקומפוזיציה נשענת על גריד בסיסי של קורות העץ במזח, שעליהן מפוזרים הנערים באופן אקראי לכאורה. בלווז הקפיד לתאר את הרקע האתני המגוון של הנערים, שהיו בני מהגרים ממעמד הפועלים בשכונות העוני של מנהטן, בהם איטלקים, רוסים, גרמנים, פולנים ואירים. הכותרת "ילדים" (Kids) בשפה המדוברת באותה עת התייחסה לנערי רחוב משוטטים, בעלי נטייה לפשע זעיר ושובבות.

250px|ממוזער|שמאל|בריכת השחייה הטבעית, ציור מאת תומאס אייקינס
 הקשר והשפעות 
הציור מזכיר את היצירה בריכת השחייה הטבעית של תומאס אייקינס, אך בניגוד לאייקינס שהעניק לדמויות שלו הילה של אצילות קלאסית, בלווז הציג נערים מודרניים חסרי אצילות, בדומה לדמויות עממיות מקומיקס כמו "הילד הצהוב". הכותרת והנושא חיזקו את ההקשר השלילי של ילדי מהגרים שנחשבו באותה תקופה למטרד, ואף הושוו בעיתונות לבעלי חיים כגון קופים, חרקים וחיידקים. תגובות אלו ביטאו פחד חברתי נפוץ בתחילת המאה ה-20 מפני ההשפעות השליליות של הגירה בלתי מבוקרת על החברה והבריאות הציבורית באמריקה.

 תולדות היצירה 
הציור הוצג לראשונה בתערוכת קרנגי בשנת 1909, שם נרכש בידי רוברט סי. הול. לאחר מותו של הול היצירה הועברה לידי האחים וונדרלי בפיטסבורג, שהציגו אותה במספר הזדמנויות. לאחר מכן נרכשה על ידי הזוג פיטר גליק מפיטסבורג, ובנובמבר 1931 נרכשה דרך גלריית ויליאם מקבת' על ידי הגלריה לאמנות קורקורן שבוושינגטון. בשנת 2014 עברה היצירה לאוסף הגלריה הלאומית לאמנות.

 קבלה וביקורת 
כשהוצג לראשונה בשנת 1908 באקדמיה הלאומית לעיצוב, עורר הציור תגובות מגוונות. לצד ביקורות ששיבחו את מקוריותו ואת חיוניותו, נשמעו גם קולות של ביקורת חריפה על טעויות ברישום ובפרופורציות ועל אבסורדיות כללית של היצירה. חבר שופטים באקדמיה של פנסילבניה לאמנויות סירב להעניק ליצירה את פרס ליפינקוט היוקרתי, מחשש שהנושא והכותרת יעליבו את נותן הפרס. בלווז עצמו התבדח ואמר שהשופטים חששו מ"הציור העירום", אך לא פירט אם כוונתו הייתה למראהו הסקיצתי של הציור או לנושאו הנחות. למרות המחלוקת, בשנת 1909 נרכשה היצירה על ידי רוברט סי. הול. זו הייתה המכירה השנייה של בלווז בקריירה שלו, והראשונה לאספן פרטי.
הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ג'ורג' בלווז: ציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:רחצה באמנות