חתונה בגליל

חתונה בגליל הוא סרט משנת 1987 בבימויו של מישל ח'לייפי שזכה בפרס המבקרים הבינלאומי בפסטיבל קאן. חליפי ביקש שיוגדר כסרט העלילתי הראשון שנעשה בפלסטין על ידי במאי פלסטיני. עלילת הסרט סובבת טקס נישואים של זוג צעיר בכפר פלסטיני בגליל.
 עלילה 
הסרט מתרחש בכפר גלילי לאחר מלחמת ישראל-ערב ב-1948. מוכתאר הכפר, אבו עאדל, רוצה לחגוג את חתונת בנו עאדל בטקס מסורתי ומפואר. עם זאת, הדבר מעוכב על ידי עוצר שהוטל על העיר על ידי רשויות הצבא הישראלי. אבו עאדל חייב לבקש אישור מהמושל הצבאי הישראלי לחגוג את נישואי בנו עאדל בשעות הערב והחשכה. המושל נענה לבקשת המוכתר בתנאי שהוא וצוותו ישתתפו בטקס.

משפחתו של המוכתר חלוקה בדעותיה בנוגע לנוכחותו של המושל הישראלי, וחלק מחבריו זוממים לחבל במסיבה. הסרט משתרע על פני יומיים של מתח גובר, שמגיע לשיאו בכישלונו של החתן לממש את נישואיו. עאדל מאשים את אביו בהרס החתונה ומנסה לדקור את המוכתר, אך כלתו הטרייה מונעת זאת. בסופו של דבר, הכלה סאמיה לוקחת את בתוליה כדי שניתן יהיה להציג את סדיני החתונה המוכתמים, ובכך להביא את הטקס לסיומו.
 שחקנים 
 מוחמד עלי אל אקילי - מוכתאר
 בושרה קרמאן - אמא
 מכרם ח'ורי - המושל
 יוסף אבו ורדה - באסם
 אנה קונדו (נולדה אכדיאן) - כלה
 נזיה אכלה - חתן
 סוניה עמאר - סומאיה
 איאד אניס - חסן
 ואיל ברגותי - זיאד
 ג'וליאנו מר - קצין צבא
 איאן כמי - קצין צבא
 טלי דורת - חיילת

 השפעה וחשיבות 
חוקרת התרבות אלה שוחט, במאמר שכתבה עבור "פרויקט המחקר והמידע של המזרח התיכון", מציינת כי חשיבות הסרט הוא בכך שהוא חורג במידה רבה מהשיח המסורתי של התקשורת במערב, אשר מצמצם את הסכסוך הישראלי-פלסטיני ל'ישראלים אוהבי שלום' לעומת 'ערבים הנוטים לאלימות'. והוא אינו מצמצם את דיכוי העם הפלסטיני לסכמה מניכאית של פלסטינים טובים מול ישראלים רעים, כמו בסרטים ערבים אחרים שנעשו על הסכסוך. אלא שהוא מציג את אנשי הצבא כאנשים רגילים, אפילו סימפתיים, ומעדיף להדגיש את המדיניות המדכאת עצמה מאשר את הזדון המוסרי של החיילים עצמם.

לפי שוחט חלפי גם מעמיד את הפמיניזם הפלסטיני מול השיח הפמיניסטי הישראלי, הרואה בחיילות נשים משוחררות, אך אינו רואה את האירוניה של שרותם במסגרת של דיכוי צבאי, ומרמז כי ישראלים "צריכים להתפשט מגבריותם החיילתית כדי לחיות בהרמוניה עם הערבים", תוך ציטוט אחות החתן בסרט שאומרת לחייל "תצטרך להוריד את המדים שלך אם אתה רוצה לרקוד"; שוחט גם מתארת כיצד הסרט מערבל את דיוק הזמן והמקום כדי להדגיש את קיים רעיון האומה הפלסטינית, על ידי טשטוש מנהגים מוסלמיים ונוצריים בחתונה (תוך ציון שחלפי הוא בן המיעוט הנוצרי הפלסטיני, נתפס 'באור טוב יותר' על ידי הישראלים); על ידי תיאור משטר צבאי אנכרוניסטי בתוך הקו הירוק, כדי להציג "דיכוי לאומי שאינו ניתן להפרדה מזה של הפלסטינים בגדה המערבית ובעזה"; וצילומים בשלושה כפרים ליד נצרת בגליל (בתוך הקו הירוק) ובשני כפרים בגדה המערבית (שטחים שנכבשו מאז 1967), שכולם תורמים ל"דגש על זהות לאומית פלסטינית אחת" ו"מבטלים הבדלים משמעותיים בייצוג המאבק הפלסטיני", בעוד שמבנה הנרטיב מדגיש את הפרספקטיבה שישראלים הם כוח כובש, "עוד כוח זר הבא בעקבות הטורקים והבריטים".

 פרסים 
 פרס המבקרים הבינלאומי, קאן 1987
 פרס צדף הזהב בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי סן סבסטיאן, 1987.
 פרס אנדרה קאונס מטעם איגוד מבקרי הקולנוע הבלגי, 1987
 פרס טאניטה ד'אור בפסטיבל הסרטים של קרתגו, 1988
 פרס הומנום מטעם איגוד מבקרי הקולנוע הבלגי
 פרסי ג'וזף פלאטו 1988
 הסרט הבלגי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים גנט
 הסרט הטוב ביותר מאזור בנלוקס בפסטיבל הסרטים גנט

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1987