סירת המלכות של הנסיך פרדריק

ממוזער|פרדריק, נסיך ויילס, ציור מאת פיליפ מרסייה, 1735–1736
סירת המלכות של הנסיך פרדריק (באנגלית: Prince Frederick's Barge) היא סירת משוטים מפוארת שנבנתה ב-1732–1733 להזמנת נסיך הכתר הבריטי פרדריק, בנם הבכור של המלך ג'ורג' השני והמלכה קרולינה. עד הופעת מסילות הברזל היו סירות נהר אמצעי התחבורה העיקרי, וסירת המלכות שימשה להסעת הנסיך ובני לווייתו לאירועים ולטקסים בהשתתפותו.

תיאור הסירה ותולדותיה
הנסיך פרדריק היה צייר חובב ופטרון אמנויות בעל ידע רב, ועל רקע זה יש לראות את בניית סירת המלכות, שהיא יצירת אמנות בפני עצמה. את עיצוב הסירה וקישוטיה הפקיד בידי הארכיטקט ואדריכל הנוף ויליאם קנט, מי שתכנן ועיצב את הגנים ואת הַפְּנִים של בית ברלינגטון בצ'יסוויק . גלף העץ רב-האומן של בית המלכות ג'יימס ריצ'רדס הכין את קישוטי הסירה על פי שרטוטיו של קנט. האומן פול פטיט (Paul Petit) ציפה את תגליפי העץ בעלי זהב של 24 קרט; ופול דה לאמרי , חרש כסף הוגנוטי בעל שם שעבד בלונדון, הכין את תגי הכסף שענדו משיטי הסירה על חזותיהם. ויליאם קנט עיצב גם את תלבושת השרד של השייטים. הסירה נבנתה על ידי חרש הספינות ג'ון הול, שהמספנה שלו שכנה בסאות'בנק, בגדה הדרומית של התמזה, מול וייטהול.

הסירה, בעלת ליווח מרועף, נבנתה מעץ אלון אנגלי ודמתה בצורת המבנה הכללית שלה לסירות המעבורת בתמזה, אם כי הייתה ארוכה הרבה יותר. אורכה הכללי היה "63-4 רגל, רוחבה "7-8 רגל ועומקה "3-7 רגל ( מטר). היא הונעה על ידי 21 משוטים, חותר אחד למשוט. המשוטים לא שווים באורכם, קצרים יותר בכיוון הירכתיים ועל כן ממוספרים. את המשוטים, שידיותיהם מוכבדות במשקולת עופרת, השעינו על סדי משוט עשויים עור. מִדְרַכֵי לוחות (gangplanks) לאורך אמצע הסירה שימשו למעבר מהקבינה בירכתיים אל קצה החרטום, והם סולקו כאשר התיישבו החותרים על ספסליהם. הסירה כולה והקבינה מקושטות בתגליפי עץ מוזהבים מרהיבים ביופיים עם מוטיבים בסגנון בארוק של בתולות ים, דולפינים, גלי ים, פרחים ועוד. הקישוטים בקצה הירכתיים, מעל לוח ההגה, כוללים כוכב בירית (garter star) ומעליו השלט ההרלדי של נסיך ויילס – נוצות היען המפורסמות והמוטו בגרמנית ICH DIEN – מגולפים בעץ ומוזהבים. גג הקבינה היה עשוי בד קנבס צבוע ואטים למים.

הנסיך פרדריק היה מעורב בכל שלבי התכנון והבנייה של הסירה, וכבר ביום השקתה יצא בה יחד עם המלכה וחמש אחיותיו מצ'לסי הוספיטל אל בית סאמרסט, כדי לבדוק כיצד מתקדם הניקוי של ציורים מאוסף בית המלכות. ישנה גם עדות כתובה להשתתפותה בתחרות סירות חתירה בווליץ'  ב-1749, כשהשייטים לבושים בבגדים סיניים והיא עצמה מקושטת בסגנון סיני. הסירה המשיכה לשרת את מלכי בריטניה גם אחרי מותו ב-1751, כשסירת המלכות של המלכה מרי ממלאת תפקיד משני. את הופעתה הפומבית האחרונה ערכה הסירה ב-1849, אז הסיעה את הנסיך אלברט ושניים מילדיו לטקס הפתיחה של בורסת הפחם בלונדון . אחר כך הוצאה משימוש, נוסרה לשלושה חלקים משיקולי מקום, ואוחסנה בבית סירות המלכות בוינדזור . ב-1951 מסר המלך ג'ורג' השישי את הסירה בהשאלה למוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'. היא שופצה ותוקנה, ונחשבת לסירת המלכות המפוארת ביותר באוסף המוזיאון. הסירה נמנית גם עם כלי השיט של הצי ההיסטורי הלאומי של בריטניה .

ראו גם
 סירת המלכות של המלכה מרי
 סירת המלכות של צ'ארלס השני

לקריאה נוספת
 Norton, Peter (1972). State Barges. National Maritime Museum Greenwich.

קישורים חיצוניים

 "Kate Tatlow (2019). "Prince Frederick's Barge" in National Historic Ships UK.

הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאונים ימיים
קטגוריה:גריניץ'
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים
קטגוריה:סירות