חלום שלמה (לוקה ג'ורדאנו)

חלום שלמה (באיטלקית: Il Sogno di Salomone) הוא ציור מאת הצייר האיטלקי לוקה ג'ורדאנו. הציור נוצר כאשר האמן התקרב לגיל 60, והוא מדגים את יכולתו הווירטואוזית של הצייר לתאר רגעים מקראיים בצורה דרמטית וססגונית.

הרקע ההיסטורי והמקראי 

לפי המסופר בפרק ג' הסיפור התרחש בגבעון. שלמה הגיע לגבעון כדי לזבוח שם בבמה הגדולה, והוא העלה עליה אלף עולות. בלילה, ה' נגלה לשלמה בחלומו וביקש ממנו להביע משאלה: "שְׁאַל מָה אֶתֶּן לָךְ". שלמה הודה לה' על חסדו הרב לו ולאביו: "אַתָּה עָשִׂיתָ עִם עַבְדְּךָ דָוִד אָבִי חֶסֶד גָּדוֹל וַתִּתֶּן לוֹ בֵן יֹשֵׁב עַל כִּסְאוֹ כַּיּוֹם הַזֶּה", ותיאר בדבריו את אביו כצדיק: "כַּאֲשֶׁר הָלַךְ לְפָנֶיךָ בֶּאֱמֶת וּבִצְדָקָה וּבְיִשְׁרַת לֵבָב עִמָּךְ…". שלמה מדבר בצניעות וענווה.

שלמה הכיר בכך שהוא חסר ניסיון בענייני הממלכה, וכינה את עצמו: "נַעַר קָטֹן". נראה ששלמה התכוון לכך שהוא חסר ניסיון בתחום הצבאי: . שלמה גם היה מודע לעובדה כי הוא הומלך לשלוט על עם רב: .

המשאלה שביקש שלמה, היא "לֵב שֹׁמֵעַ וליכולת להבחין בין טוב ורע", כדי שיוכל לשפוט את העם. בקשת שלמה נשאה חן בעיני ה', ולכן הוא קיבל חכמה, עושר וכבוד. כמו כן הובטח לו כי יזכה באריכות ימים, אך בתנאי מסוים: 

 תיאור הציור 
הציור מתאר את רגע החלום שבו שלמה ישן במיטה מפוארת, בעוד אלוהים מופיע מעליו מוקף במלאכים. אלוהים מקרין אור של חוכמה על שלמה, ומעניק לו חזון לגבי בית המקדש שיבנה בעתיד. על פי המסורת, מקדש שלמה עתיד היה להכיל את ארון הברית ולעמוד במשך 410 שנים עד חורבנו בידי נבוכדנאצר השני.
דמותו של אלוהים האב פורצת אל הסצנה כשהיא מאירה באור עז, צבע ותנועה. הוא יושב על עננים ומוקף במלאכים קלים ואווריריים בגילאים שונים. מבטו הממוקד מכוון אל פניו של שלמה, הישן ואינו מודע להתרחשות סביבו. ליד ראש מיטתו מונחים הכתר והשרביט, כסמל לשלטונו. מעל ראשו של שלמה מופיעה דמותה של "החוכמה האמיתית", המבוססת על האיקונולוגיה של צ'זארה ריפה. הדמות מזכירה את מינרווה במראה שלה, כשהיא עוטה שריון כהגנה מפני השפעות חיצוניות. פניה קורנים מהאור האלוהי שמגיע מאלוהים האב. זרועה הימנית מוסתרת על ידי מגן, שבו מופיעה יונת רוח הקודש במקום דמות מדוזה, כפי שהציע ריפה. שינוי זה מחזק את הממד הדתי של הדמות. בידה השמאלית היא מחזיקה את "ספר שבעת החותמות", שעליו מונח שה האלוהים.
בקצה הנגדי של הציור נראות שתי דמויות נדהמות הצופות בהתרחשות בפליאה. מאחוריהן ניתן לראות מבנים ארכיטקטוניים שנראים בזווית מוטה, רמז לכך שהציור יועד להיתלות בגובה מסוים.

 מאפיינים אמנותיים 
הקומפוזיציה של הציור מבוססת על תקרה מצוירת בחלל הכניסה בבזיליקת אל אסקוריאל, עבודה שצייר ג'ורדאנו לפני חזרתו למדריד באוגוסט 1694. שתי התקרות של המקהלה זכו להערכה רבה בזמנן. ההבדל המרכזי בין יצירות אלה לבין ציור ה"חלום" שבפראדו נובע מהשינוי בפרספקטיבה ובפורמט – מעבר מצורה משולשת של תקרה לחלל מלבני של בד ציור. שינוי נוסף הוא החלפת המלאך המעופף מעל ראשו של שלמה בדמות החוכמה.
ג'ורדאנו אימץ טכניקה המזכירה את ציוריו הפרסקואיים באסקוריאל, עם שימוש במכחולים עבים ותנועות מכחול ארוכות, היוצרות מרקם בעל עומק המזכיר את השכבות שעשה בפרסקו באמצעות טיח וסיד. הביקורת האמנותית מסכימה כי ציור זה היה חלק מסדרה רחבה של ציורים שתיארו את חיי דוד ושלמה.

 חשיבות הציור 
סגנונו של ג'ורדאנו בציור זה משלב בין הגישה שהציג בפרסקאות של אסקוריאל, שהייתה קרובה לסגנונו שלפני המעבר לספרד, לבין החופש הסגנוני שפיתח בעיצוב משרדו של קרלוס השני, מלך ספרד בארנחואס. הציור מאופיין בבהירות מסנוורת, תנועות מכחול משוחררות ודינמיות, ופלטת צבעים מעודנת הכוללת כחולים, סגולים, צהובים וזהובים יוקרתיים – מאפיינים המקדימים את סגנון המאה ה-18. ג'ורדאנו הצליח להפוך תקרה מצוירת לציור שמן על בד, תוך שהוא מתמודד עם שני אתגרים מרכזיים: שינוי הפורמט ושמירה על אופיו הקירוני של הציור במדיום חדש.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:מוזיאון הפראדו