בת שבע עם מכתב דוד המלך

בת שבע עם מכתבו של דוד הוא ציור שמן על בד משנת 1654 מאת הצייר וילם דרוסט , המתאר את הדמות המקראית בת שבע. הציור נוצר זמן קצר לפני יציאתו של האמן לאיטליה ובמקביל ליצירתו של מורו רמברנדט, בת שבע במקלחת. שני הציורים נמנעים מלהציג את דוד המלך הצופה בבת שבע בעת רחצתה, ומתמקדים ברגע שלאחר מכן, כאשר היא מקבלת את מכתבו. גישה זו מעניקה ליצירה אופי אינטרוספקטיבי המדגיש את הקונפליקט הפסיכולוגי של בת שבע בנוגע לניאוף אליו דוד מזמין אותה.("Louvre Museum Exhibition: 17th Century European Paintings" Louvre Museum, National Museum of Western Art, Kyoto Municipal Museum of Art, Nippon Television Network Corporation) (2009), page 198

היצירה הייתה באוספו של ז'אן-ז'אק-ז'וזף לרואה ד'אטיול, מנתח ידוע במאה ה-19, ולאחר מכן עברה לאוספו של לואי אלפרד קרואיון דה ונדול, ראש עיריית סואזי-סור-סן, אשר הוריש אותה ללובר, שם היא מוצגת עד היום.
250px|ממוזער|ימין|בת שבע במקלחת, ציור מעשה ידי רמברנדט

 פרשנות 
ימין|ממוזער|"צעירה עם שרשרת פנינים, בעקבות דרוסט" (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) – העתק של יצירה מדרזדן, המציגה את אותה אישה כדמות בת שבע, אך בעבר סברו כי היא מתארת את הנדריקייה סטופלס.
הרבים מהיסטוריוני האמנות רואים ביצירה זו את יצירת המופת של דרוסט, אך דעות אחרות חלוקות. וילהלם ולנטיינר הגדיר אותה כרגשנית מדי, בעוד קונוט-לייפלס טען כי מדובר בניסיון חיקוי של דרוסט את יצירתו האינטרוספקטיבית של רמברנדט, שהצליח רק במגבלות יכולותיו הטכניות של האמן. מנגד, ורנר סומובסקי וברונו פוקארד טענו כי דרוסט לא ניסה לחקות את רמברנדט, אלא ליצור יצירה אסתטית יותר תוך שמירה על השפעת רבו.Jonathan Bikker, Willem Drost (1633-1659): A Rembrandt Pupil in Amsterdam and Venice. Yale University Press, 2006, page 14Jonathan Bikker, Willem Drost (1633-1659): A Rembrandt Pupil in Amsterdam and Venice. Yale University Press, 2006, page 57

דרוסט השתמש בקנבס קטן יותר מזה של הציור "בת שבע במקלחת", והבסיס הקומפוזיציוני של יצירתו נובע מתיאור מוקדם של בת שבע מאת רמברנדט משנת 1643. הוא מציג את הדמות בחלל חשוך יותר מהטיפול של רמברנדט בנושא בשנת 1645, מתמקד בפלג גופה העליון בלבד, ומוותר על דמויות המשרתות ברקע. בנוסף, הפלטה הצבעונית שלו מצומצמת ללבן, שחור וגווני עור. השימוש בניגודי אור וצל (קיארוסקורו) מדגיש את הדמות תוך שמירה על רכות קווי המתאר של עורה. למעשה, ההשפעה הישירה של רמברנדט על דרוסט מתבטאת בעיקר בתנוחת הישיבה, באחיזת המכתב ביד ובתכשיטים הדומים שהיא עונדת. הבדלים אלה מצביעים על כך שדרוסט הושפע מרמברנדט, אך שאף לגישה אסתטית יותר מזו של רבו. הצגת התנועה ביצירה ניכרת, למשל, בזווית התנודה של עגיליה, המרמזת על כך שבת שבע אינה עומדת דומם אלא עומדת להסתובב.

הקומפוזיציה מבוססת על מעגלים קונצנטריים הנוצרים על ידי קווי הזרועות של בת שבע, ומהווים את האלמנט המרכזי בעבודתו של דרוסט. עיצוב זה מתכתב עם המוטיבים המעגליים של לבושה, השרשרת השחורה והשדיים המעוגלים. תנוחתה מזכירה דיוקן של אישה מאת הצייר ונציאני פלמה וקיו, יצירה שאבדה אך הייתה בעבר באוספי המוזיאונים של ברלין.

בנוסף, עיצוב פלג גופה העליון של בת שבע דומה ליצירותיו של פלמה וקיו, ובמיוחד "אישה בלונדינית", וכן ליצירתו של טיציאן, "פלורה". הדמיון בין היצירות מצביע על ההשפעה החזקה של הציור הוונציאני על רמברנדט ותלמידיו, השפעה שנבעה מהדפסים ואף מהעתק של "פלורה" שהיה באוסף פרטי בהולנד. כמו כן, ניתן למצוא דמיון בין יצירה זו לבין דיוקנה של הנדריקייה סטופלס, בת זוגו של רמברנדט, משנת 1656 – דיוקן שגם הוא הושפע מיצירותיו של פלמה וקיו. השפעת האמנות הוונציאנית ניכרת גם בשלבים מאוחרים יותר ביצירתו של דרוסט, למשל בציורו "פלורה", שנוצר בשנות ה-50 של המאה ה-17.

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:דוד באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:בת שבע בציורים