בית הכנסת פנקס

בית הכנסת של פנקס (בצ'כית: Pinkasova synagoga) הוא בית כנסת ברובע היהודי (יוספוב) של פראג, בצ'כיה. בית הכנסת, שנחנך בשנת 1535, הוא בית הכנסת השני העתיק ביותר ששרד בפראג, והוא נבנה בסגנון גותי.

על פי מקורות מהמאה ה-15 בית הכנסת נבנה על ידי בני משפחת הורוביץ, שהייתה משפחה יהודית חשובה בפראג.

כיום, לאחר עזיבת רוב יהודי פראג את האזור, בית הכנסת אינו משמש עוד לתפילה, והמבנה הוא חלק מהמוזיאון היהודי בפראג. במבנה בית הכנסת תערוכה המנציחה את כ-80,000 קורבנות שואת יהודי צ'כיה.

 היסטוריה 
ממוזער| הבימה בבית הכנסת.

 ייסוד בית הכנסת 
חפירה ארכאולוגית הראתה כי במאה ה-15 היו באזור שבו נמצא בית הכנסת פנקס, בארות, מקווה ובתים מיושבים. באחד מאותם בתים, עד שנת 1492, היה בית תפילה פרטי של משפחת הורוביץ, משפחה יהודית מכובדת בפראג. בשנת 1535 החליט אחד מבני המשפחה, אהרן משולם הורוביץ, להחליף את הבית ששימש לתפילה בבית כנסת עבור משפחתו.

 המבנה לאורך ההיסטוריה 
הבניין משלב סגנונות גותיים ורנסאנסיים. הקמרון המרושת עשוי בסגנון גותי מאוחר, אך עיטוריו בעלי מאפיינים רנסאנסיים. בין השנים 1607 ו-1625 נוסף אגף בסגנון רנסאנס וכך הורחב בית הכנסת עם מבואה, עזרת נשים ומרפסת. התוכנית האדריכלית של האגף תוכננה על ידי יהודה קורף דה הרץ (שהיה גם אדריכל בית הכנסת מייזל).

רצפת בית הכנסת נמצאת מתחת לפני הקרקע והיא נפגעה שוב ושוב משיטפונות ולחות. במחצית השנייה של המאה ה-18 היה צורך לשקם את ארון הקודש והבימה שניזוקו בשיטפונות והם נבנו מחדש בסגנון הבארוק. באותה תקופה (בסביבות שנת 1793) מנהיג הקהילה, הנגיד חיים פון פופר תרם את בית הכנסת עם סורג רוקוקו מברזל יצוק שמעטר את הבימה. הסורג מעוטר במגן דוד, וכובע יהודי מימי הביניים. 

בשנת 1860 ננקט צעד רדיקלי לפתרון בעיית השיטפונות ומפלס רצפת בית הכנסת הוגבה ב-1.5 מטר. הבימה בסגנון הבארוק נעלמה, סידור המושבים עבר מודרניזציה: המושבים שהקיפו את הקירות כמו בבית הכנסת אלטנוישול הוחלפו בשורות דמויות כמו בכנסייה.

כעבור פחות ממאה שנה לאחר מכן, במהלך השיפוץ בשנים 1950–1954, שוחזרו מפלס הרצפה המקורי וכן מראה בית הכנסת.
 תערוכת קבע 
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| שמות יהודי צ'כיה שניספו בשואה רשומים ומונצחים על קיר בית הכנסת.
בקומה הראשונה של בית הכנסת מוצגת תערוכה של תמונות שצוירו על ידי ילדים בגטו טרזינשטט, במהלך שיעורים בהנחיית פרידל דיקר-ברנדייס (1898–1944), ציירת, שלמדה בבית הספר באוהאוס, בויימאר. דיקר-ברנדייס עודדה ילדים לבטא את עצמם באמצעות ציור, להתמודד עם חוויותיהם הקודרות מהגטו, כמו גם ללכוד את זיכרונותיהם מהבית וחלומותיהם על העתיד. לפיכך, תמונותיהם מציעות עדות רחבת היקף על המציאות היומיומית בגטו ועל ילדים בודדים. רוב הילדים, כמו גם פרידל דיקר-ברנדייס, נרצחו באושוויץ ורק ציוריהם "שרדו" כי הוחבאו על ידי דיקר-ברנדייס בגטו, לפני גירושם לאושוויץ. לאחר המלחמה נמסרו כ-4,500 תמונות למוזיאון היהודי בפראג.

 פניהם של קורבנות השואה 
הקרנת תצלומי פניהם של קורבנות השואה באמצעות וידאו על מקווה בית הכנסת נראית מרחוב שירוקה (Široká) מדי ערב, למעט בלילות שבת ובחגי ישראל. מועדי ההקרנה ומשכה משתנים בהתאם לשעת השקיעה לאורך השנה (בין שעתיים וחצי בחודשי החורף ועד 45 דקות בקיץ).

 שלוחה דיגיטלית של בית הכנסת פנקס 
הרחבה הדיגיטלית של התערוכה זמינה באמצעות עמדת מידע בתוך בית הכנסת וממשק אינטרנט. מאגר המידע האלקטרוני מכיל את שמות הקורבנות היחידים, כולל תמונותיהם, אם הן זמינות למוזיאון. המאגר גם מאפשר חיפוש מיקום של שמות קורבנות ספציפיים על קירות בית הכנסת.

 פעילות דתית 
בית הכנסת פנקס עדיין פעיל כיום. הקהילה היהודית הרפורמית של פראג מקיימת במקום תפילות וטקסים יהודיים חשובים.

 ראו גם 
 יהדות צ'כיה

 הערות שוליים 

 קישורים חיצוניים 

 צילום וידאו של בית הכנסת והתערוכה (ללא מילים).

פנקס
קטגוריה:פראג: מוזיאונים
קטגוריה:אירופה: אנדרטאות להנצחת השואה