אנטולי סולוביאננקו

אנטולי בוריסוביץ' סולוביאננקו (באוקראינית: Анатолій Борисович Солов'яненко; 25 בספטמבר 1932 – 29 ביולי 1999) היה טנור אופרה אוקראיני, חתן התואר אמן העם של ברית המועצות (1975), אמן העם של אוקראינה וחתן פרס טאראס שבצ'נקו הלאומי.

הוא נולד למשפחת כורים בדונצק, וסיים את לימודיו במכון הפוליטכני בדונצק בשנת 1954. במקביל למד שירה אצל אלכסנדר קורובייצ'נקו משנת 1950. את הקריירה שלו החל בדונצק, שם מוצב פסל לזכרו. הוא הופיע 12 פעמים במטרופוליטן אופרה שבקייב, ולאחר מכן השלים את לימודיו בקונסרבטוריון של קייב בשנת 1978. במשך 30 שנה היה סולן בתיאטרון הלאומי לאופרה ובלט על שם טאראס שבצ'נקו בקייב, והופיע גם באקספו 67' במונטריאול. בעונת 1978–1977 הופיע כסולן במטרופוליטן אופרה של ניו יורק. בשנת 1988 השתתף בסיבוב ההופעות של מקהלת הצבא האדום בבריטניה, ושר בין היתר את "קלינקה".Information from VHS packaging: see Alexandrov Ensemble discography page. הוא הקליט 18 תקליטים של אריות, רומנים ושירים.
ממוזער|מטבע זיכרון שהונפק על ידי הבנק הלאומי של אוקראינה

 ביוגרפיה וקריירה 
אנטולי סולובייננקו נולד בדונצק (באותה עת: סטאלינו) ב־25 בספטמבר 1932 למשפחת כורים. בשנת 1954 סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של דונצק, והחל ללמד במחלקה לגרפיקה הנדסית.

הוא החל ללמוד פיתוח קול בשנת 1950 אצל אלכסנדר קורובייצ'נקו, אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית. ב־1962 זכה להצלחה בתחרות כישרונות שהובילה להזמנתו לשיר באופרה הלאומית של אוקראינה. קודם לכן, זכה בתחרות זמרים צעירים בלה סקאלה שבמילאנו, ולמד שם במשך שלוש שנים (1963–1965). הוא היה הזמר הסובייטי הראשון שקיבל הזמנה להופיע במטרופוליטן אופרה בניו יורק. משנת 1965 הופיע כסולן עם האופרה הלאומית של אוקראינה. בשנת 1967 הוענק לו תואר אמן העם של אוקראינה, וב־1975 הוענק לו התואר אמן העם של ברית המועצות.

בשנת 1978 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של קייב. במהלך הקריירה שלו באופרה הלאומית, שר סולובייננקו 18 תפקידים, בהם: "הדוכס" (מתוך ריגולטו), "אלפרדו" (לה טרוויאטה), "הטנור" (רקוויאם), "אדגרדו" (לוצ'יה די למרמור), "רודולפו" (לה בוהם), "קווארדוסי" (טוסקה), "פאוסט" (פאוסט), "לנסקי" (יבגני אונייגין), "הטוען לכתר" (בוריס גודונוב), "אנדריי" (זפורוז'ץ מעבר לדנייפר) ואחרים.

סולובייננקו היה נשוי ואב לשני בנים, אנדריי ואנטולי. הוא מת מדום לב פתאומי ב־29 ביולי 1999. בלוויה השתתפו גם בכירים, בהם נשיא אוקראינה דאז, ליאוניד קוצ'מה. בדצמבר 1999, מספר חודשים לאחר מותו, שונה שמה של האופרה האקדמית בדונצק לשמו לכבודו על ידי ממשלת אוקראינה. בשנת 2001 הוצב פסל בדמותו בקוזין שבמחוז קייב, שם גם נקבר.

 פרסים 
 1967 – אמן העם של ברית המועצות
 1975 – אמן העם של ברית המועצות
 1980 - פרס לנין, פרס כספי הועבר על ידי א. סולוביאננקו לוועדת השלום
 1982 – מדליית התהילה של הכורה, מסדר ידידות העמים
 1993 – אות כבוד מנשיא אוקראינה
 1997 – פרס טאראס שבצ'נקו הלאומי
 2008 - גיבור אוקראינה

 הנצחה 
 תיאטרון האופרה והבלט של דונייצק נקרא לכבודו של אנטולי סולוביאננקו. האנדרטה לזכרו הוצבה ליד התיאטרון.
 אנדרטה נוספת הוקמה בקייב ברחוב אינסטיטוצקה 16; הבית מסומן על ידי לוח זיכרון.
 מחזמר בשם "ויזוב סודבה" (בתרגום: התגברו על הסיכויים) בהשתתפות א. סולוביאננקו צולם באולפני הסרטים דובז'נקו.
 בשנת 1982 פורסם ספרו של א.ק. טרשצ'נקו "א. סולוביאננקו", שהודפס מחדש בשנת 1988.

 קישורים חיצוניים 


 אנטולי סולוביאננקו | אופרת אוקראינה

 הערות שוליים 

קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:זמרים אוקראינים
קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:מעוטרי גיבור אוקראינה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:נפטרים מהתקף לב
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1932
קטגוריה:נפטרים ב-1999