אסתר שניידר

אסתר שניידר (נולדה ב-1978) היא ציירת ופסלת ישראלית, ילידת ברית המועצות. שניידר חיה ועובדת בתל אביב. היא בעלת תואר ראשון בעיצוב (B.Des) ותואר שני באמנות (MFA) מאקדמיית בצלאל לאמנות ועיצוב.

 עבודתה 
שניידר עוסקת בציור ומיצב, ועבודותיה מושפעות משדות תרבותיים שונים, כולל מיסטיקה יהודית, קונסטרוקטיביזם רוסי, מיניאטורות פרסיות ואמנות ישראלית. היא יוצרת שפה ייחודית המשלבת בין חומרים וטכניקות מגוונות, ובוחנת את הקשרים בין חומר, תרבות וזהות.

 ביוגרפיה 
אסתר שניידר נולדה בשנת 1978 במוסקבה, ברית המועצות. בשנת 1979, כשהייתה בת שנה, עלתה לישראל עם הוריה, לאה ומיכאל שניידר, והמשפחה התגוררה בירושלים. אביה, פרופ' מיכאל שניידר (1957–2020), ממנו הושפעה רבות, היה חוקר ישראלי בתחום היהדות, מומחה בקבלה ומיסטיקה יהודית, ופרופסור בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטת בר-אילן. שניידר למדה במסגרות חינוך דתיות של חב"ד. היא בעלת תואר ראשון בעיצוב (1999-2003) ותואר שני באמנות (2007–2009) מבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב. כמו כן למדה במדרשה לאמנות (2005-2007), ובתוכנית העמיתים של עלמא. כיום, היא חיה ועובדת בתל אביב.

 יצירתה 
אסתר שניידר היא אמנית חזותית הפועלת בצומת שבין ציור, פיסול ומיצב, ועבודותיה מתאפיינות בשילוב השפעות מתרבויות שונות, מהקבלה והמיסטיקה היהודית ועד למודרניזם הרוסי, מיניאטורות פרסיות וארכיטיפים מצריים. יצירתה עוסקת בקדושה ובחולין, בנקבי ובזכרי, במרחב הביתי ובמרחב הציבורי, תוך פרימה והרכבה מחדש של סמלים, טקסטים ומבנים תרבותיים.

היא החלה את דרכה בלימודי עיצוב גרפי, ועברה לעיסוק באמנות פלסטית מתוך תחושת חוסר נחת מהשפה החזותית הגרפית. במדרשה לאמנות התמקדה תחילה בפיסול, אך חזרה בהמשך לציור מתוך עניין גובר ברישום ובחומריות של הנייר, הדיו והצבע. עבודותיה הרישומיות – לעיתים גדולות ממדים ולעיתים אינטימיות – בוחנות גבולות בין ציור לפיסול, בין חומר לצורה ובין אובייקט למשמעות.

בתערוכת היחיד שלה "הושענא" (2025) במוזיאון בת ים, שניידר הציגה גוף עבודות חדש הכולל ציורים ופסלים בקנה מידה אנושי, אשר התפרשו בחלל העגול של המוזיאון כקונסטלציה רוחנית או מנדלה עכשווית. ביצירותיה בתערוכה ניכרת השפעת הרקע היהודי שבו גדלה, כמו גם זיקה עמוקה לידע של אביה, פרופ' מיכאל שניידר, חוקר מיסטיקה יהודית. בעוד אביה עסק בתכנים הללו דרך טקסטים ומחקר, שניידר מבטאת את אותו עולמות דרך חומר, צבע וקו. מערכות הסמלים בעבודותיה נטענות במשמעויות מקודדות, אך במקביל הן חושניות, פואטיות ונוגעות בגוף.

עבודותיה ממשיכות להרחיב את השיח על זהות, גוף, מסורת וקדושה, תוך שימוש במדיומים מגוונים כגון צבעי מים, דיו, אקריליק, עפרון ופיסול בחומרים רכים וקשים כאחד. היא חוקרת את הגבולות בין אמנות עכשווית לבין מסורות חזותיות עתיקות, ויוצרת מרחבים של תיווך בין היסטוריה אישית ותרבותית לבין חוויה חומרית ועכשווית.

 תערוכות 
 תערוכות יחיד 
 2011 – תשמישים, גלריה החנות, תל אביב
 2012 – קשת בשערה של כרובית, גלריה עינגא
 2015 – פרשיות אמנות, גלריה שניידר, תל אביב
 2016 – פרח טווס הירח, אוצרת: שרית שפירא, בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב
 2019 – ידיים למעלה, סדנאות האמנים, תל אביב
 2019 – תזכיר אהבה, גלריה רו ארט, תל אביב
 2021 – הומאז׳, אוצר: אריה ברקוביץ', גלריה מרי, ירושלים
 2022 – תזכיר אהבה, גלריה רו ארט, תל אביב
 2023 – "נושאת כלים, אוצרת: מאיה במברגר, גלריה רוארט, תל אביב
 2025 – הושענא, מוזיאון בת ים, אוצרת הילה כהן-שניידרמן

 תערוכות קבוצתיות 
 2017 – הקו החוצה, אוצר: צבי לחמן, גלריה רוטשילד, תל אביב
 2018 – 90 שנה של אמנות ישראלית: מבחר מאוסף יוסף חכמי – הפניקס הישראלי, מוזיאון תל אביב לאמנות
 2019 – הקו החוצה, אוצר: צבי לחמן, גלריה רוטשילד, תל אביב
 2020 – כמו פטריות אחרי הגשם, גלריה רו ארט, תל אביב
 2021 – להסתכל רחוק ולנשום עמוק, אוצרת: סמדר שינדלר, אטליה שמי, קיבוץ כברי
 2021 – ממדים, גלריה הרמה, ירושלים
 2023 – מחאה (פרולוג), גלריה נגא, תל אביב
 2023 – מחאת האוסף, גלריה רו ארט, תל אביב
 2024 – נונפיניטו, אוצרת: ורדית גרוס ארטפורט, תל אביב

 פרסים 
2011 – פרס האמן הצעיר, משרד התרבות והספורט
2012 – פרס גבעון, סדנאות האמנים בתל אביב
2016 – פרס אילנה אלוביק–בצלאל למצוינות באמנויות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
2019 – פרס שרת התרבות לאמנות פלסטית, משרד התרבות והספורט

 מקורות נוספים 

 אתר האמנית אסתר שניידר
 אסתר שניידר באינסטגרם
 ספר האמנית של אסתר שניידר באתר מדף
 אסתר שניידר בפודקאסט ארטפורט און אייר
 אסתר שניידר בפודקאסט פותות


הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978