ידין טננבוים

סמל ידין טננבוים (ז' באלול תשי"ד, 5 בספטמבר 1954 – י"א בתשרי תשל"ד, 10 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שלחם ונהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור המופת על גבורתו בזירה הדרומית.

ביוגרפיה
ידין טננבוים נולד ב-1954 לצבי ורבקה טננבוים, דור חמישי ליואל משה סלומון. גדל והתחנך בתל אביב וכבר בצעירותו בלט בכישרון המוזיקלי שלו והיה החלילן הראשון והסולן בתזמורת הנוער של עיריית תל אביב והשתתף במסגרתה בקונצרטים מחוץ לישראל. למד אצל אורי טפליץ, ניגן גם בתזמורת הגדנ"ע וזמן מסוים היה לו גם הרכב משלו. הוא השתתף בסרט "לאן נעלם דניאל וקס?" כחלילן הראשי במנגינות בסרט. בהגיעו לגיל גיוס הוצע לו להיות חלילן בתזמורת צה"ל, אבל הוא דחה את ההצעה ובחר להתגייס לחיל השריון.

גויס לצה"ל בנובמבר 1972 והוכשר כאיש צוות בטנק שוט ולאחר מכן יצא לקורס מפקדי טנקים. עקב פרוץ מלחמת יום הכיפורים לא סיים את הקורס ונשלח, ביחד עם עוד שלושה טנקים, להיות חלק מכוחות צה"ל שניסו לבלום את ההתקפה המצרית. טננבאום נהרג ב-7 באוקטובר 1973, במהלך קרב הבלימה. בתחילה הוכרז כנעדר ולאחר מכן כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע ורק לאחר מכן נמצאה גופתו. לאחר נפילתו קיבל את עיטור המופת על אותו הקרב.

הוא נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

הקלטות של נגינתו יצאו לאור ב-1975 בתקליט "החליל שלא נדם – קטעים לחליל בביצוע ידין טננבוים", בהוצאת הד ארצי. לזכרו יצר המלחין האמריקאי לאונרד ברנשטיין את היצירה "חליל". בנוסף ידין מונצח בהיכל התרבות בתל אביב בפסל של הפסלת בתיה לישנסקי.

קישורים חיצוניים

 קטעי נגינה בחליל של ידין (החליל שלא נדם), באתר הגבורה
 קטעי נגינה של ידין טננבוים, באתר יוטיוב

הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973