אנדי בורוויץ

אנדי בורוויץ (באנגלית: Andy Borowitz; נולד ב-4 בינואר 1958) הוא סופר, קומיקאי, סאטיריקן ושחקן אמריקאי. בורוויץ הוא סופר שספריו הגיעו לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס וזכה בפרס הראשון להומור מטעם מועדון העיתונות הלאומי. הוא ידוע כיוצר הסיטקום של רשת NBC הנסיך המדליק מבל אייר וככותב הטור הסאטירי The Borowitz Report.

 ביוגרפיה 
בורוויץ נולד למשפחה יהודית רפורמית מעט מסורתית בשייקר הייטס, אוהיו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון שייקר הייטס.

בשנת 1980, סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה בהרווארד קולג', שם התגורר בבית אדמס ושימש כנשיא כתב העת הסאטירי The Harvard Lampoon. בנוסף, כתב עבור להקת התיאטרון Hasty Pudding Theatricals. במסגרת לימודיו, למד אצל המחזאי ויליאם אלפרד וכתב את עבודת הגמר שלו על קומדיות הרסטורציה.

 קריירה 
 הוליווד 
לאחר סיום לימודיו בהרווארד, עבר בורוויץ ללוס אנג'לס כדי לעבוד עבור המפיק באד יורקין בחברת Tandem Productions, שהקים יחד עם נורמן ליר. בין השנים 1982–1983 כתב לתוכנית הטלוויזיה Square Pegs, בכיכובה של שרה ג'סיקה פארקר. בין השנים 1983–1984 כתב לתוכנית עובדות החיים, והמשיך לכתוב לתוכניות טלוויזיה נוספות במהלך שנות ה-80.

במהלך נישואיו לתסריטאית והמפיקה סוזן בורוויץ, יצרו השניים יחד את הנסיך המדליק מבל אייר, ששודרה במשך שש עונות ב-NBC והייתה קרש הקפיצה לקריירת המשחק של ויל סמית'. הסדרה זכתה בפרס ה-NAACP לסדרה הקומית הטובה ביותר בשנת 1993.

בשנת 1998, היה בורוויץ שותף להפקת הסרט פלזנטוויל, בכיכובם של ריס וית'רספון, טובי מגווייר, ויליאם ה. מייסי, ג'ואן אלן וג'ף דניאלס. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, כולל עיצוב התפאורה הטוב ביותר, עיצוב התלבושות הטוב ביותר, והמוזיקה המקורית הטובה ביותר.

בשנת 2004 הופיע בורוויץ בסרטו של וודי אלן מלינדה ומלינדה ובסרט מארי וברוס בכיכובם של ג'וליאן מור ומתיו ברודריק. בשנת 2007 השתתף בסרט התיעודי Fired!.

 סאטירה פוליטית 
בסוף שנות ה-90, החל בורוויץ לשלוח פרודיות חדשותיות במייל לחבריו. בשנת 2001, ייסד את האתר The Borowitz Report, בו פרסם מדי יום סאטירה אקטואלית בת 250 מילים. האתר זכה לפופולריות רבה ותשומת לב ציבורית, ובשנת 2003 הקדיש לו הוול סטריט ג'ורנל כתבה בעמוד הראשי. בשנת 2005 החל להתפרסם הטור שלו בסינדיקציה בעשרות עיתונים, ובהם לוס אנג'לס טיימס, דה סאטלס טיים ופילדלפיה אינקוויירר. בנוסף, הפך לאחת הפינות הוותיקות באתר ניוזוויק.

בורוויץ שימש כפרשן בתוכניות הרדיו של NPR Weekend Edition Sunday ו-Wait Wait… Don’t Tell Me!, וכן היה תורם קבוע לעיתון ההומוריסטי Funny Times. בשנת 2007 החל לכתוב לפינגטון פוסט, והפוסטים שלו הפכו לאחד המדורים הפופולריים ביותר באתר. בשנת 2008, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית, כינה אותו האתר The Daily Beast "מלך הסאטירה של אמריקה".

בשנת 2009 החל The Borowitz Report להפעיל חשבון טוויטר, ובשנת 2011 הוא נבחר על ידי מגזין טיים כחשבון הטוויטר הפופולרי ביותר בעולם. בהמשך, הפסיק את פעילותו בטוויטר.

 קריירה בטלוויזיה 
בשנת 2002 הצטרף לצוות התוכנית American Morning של CNN והופיע בה שלוש פעמים בשבוע. בשנת 2004, סיקר את הוועידה הדמוקרטית הלאומית יחד עם הקומיקאי לואיס בלאק מהדיילי שואו. הוא הופיע בתוכניות נוספות, ובהן Countdown with Keith Olbermann, Best Week Ever של VH1 ו- של קומדי סנטרל.

 סטנדאפ 
לאור הצלחתו ככותב ופרשן, החל בורוויץ לעסוק גם בסטנדאפ, והופיע במועדוני קומדיה מובילים כמו Carolines on Broadway, שם הוא הנחה מופע חודשי בשם Next Week’s News. הקומיקאים איימי סדאריס וסוזי אסמן השתתפו לעיתים בהופעותיו.

בין השנים 2004–2007, הופיע בפסטיבל הקומדיה באספן, קולורדו. הוא הופיע גם בפסטיבל Bumbershoot בסיאטל ובפסטיבל הקומדיה של ניו יורק, לצד דניס לירי, ביל מאהר ושרה סילברמן.

בשנת 2011, הופיע במסגרת Summerstage בסנטרל פארק מול קהל של כ-5,000 איש, וקבע שיא נוכחות חדש לאירועי Spoken Word במתחם.

 פרסים 
 1992 – פרס NAACP Image עבור הנסיך המדליק מבל אייר
 2001 ו-2005 – פיינליסט לפרס ת'רבר להומור אמריקאי
 2002 – נכנס למועדון הנזירים של ניו יורק
 2004 – פרס מועדון העיתונות הלאומי להומור

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:תסריטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:בעלי טור אמריקאים
קטגוריה:סאטיריקנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958