מכונת חתימה אוטומטית

מכונת חתימה אוטומטית, או עט אוטומטי (באנגלית: Autopen) הוא מכשיר המשמש להעתקה אוטומטית של חתימה. אנשים מפורסמים, כמו סלבריטאים ואישי ציבור, עשויים לקבל בקשות רבות לחתימה מדי יום, כגון חתימות למעריצים. כדי להימנע מהצורך לחתום באופן אישי על כל בקשה, רבים מהם משתמשים בעט אוטומטי, המאפשר לשכפל את חתימתם ללא מעורבות ישירה שלהם.

אף על פי שקיימים מכשירים ידניים לחתימה מאז לפחות שנת 1803, העטים האוטומטיים המודרניים מבוססים על תכנות מראש של החתימה, אשר משוכפלת על ידי זרוע מכנית המחזיקה עט.

מאחר שהחתימה המשוכפלת זהה כמעט לחלוטין לחתימה המקורית, השימוש בעט אוטומטי מאפשר מרחב של חשיבה מייחלת ושל "הכחשה סבירה" באשר לשאלה אם חתימה מסוימת היא מקורית או מועתקת. עם זאת, חתימות שנעשו בעט אוטומטי נחשבות לפחות יקרות ערך כפריטי אספנות בתחום מהדורת פקסימיליה, ולרוב נדרש אימות והוכחת מקוריות כדי להחשיב חתימה מסוימת כידנית ואותנטית.

מכונות חתימה אוטומטיות ראשוניות השתמשו במטריצת פלסטיק של החתימה המקורית שהיא תעלה חתוכה לצלחת חרוטה בצורת גלגל. חרט המונע על ידי מנוע חשמלי עקב אחר ציר ה-x וה-y של פרופיל או צורה החקוקים בלוח (ולכן הוא נקרא מטריצה). החרט מחובר מכנית לזרוע שיכולה להחזיק כמעט כל כלי כתיבה נפוץ, כך שניתן להשתמש בעט ובדיו האישיים כדי להראות אותנטיות. החתימה האוטומטית נעשית בלחץ אחיד, ובכך ניתן להבחין בין מכונות אלו לבין כתב יד מקורי שבו הלחץ משתנה.

 היסטוריה 
מכונות שכפול החתימה הראשונות פותחו על ידי ג'ון אייזק הוקינס. הוקינס קיבל פטנט אמריקאי על המכשיר שלו בשנת 1803, שנקרא פוליגרף (גרסה פשוטה של הפנטוגרף), שבו המשתמש יכול לכתוב בעט אחד והכתיבה משוכפלת בו-זמנית על ידי עט נוסף המחובר למכשיר. תומאס ג'פרסון השתמש במכשיר זה באופן נרחב במהלך כהונתו כנשיא. מכשיר זה שונה מאוד בעיצובו ובאופן פעולתו מהאוטופנים המודרניים.

העט האוטומטי, שנקרא "עט רובוטי", פותח בשנות ה-30 של המאה ה-20 והפך לזמין מסחרית בשנת 1937. הוא שימש כהתקן אחסון, בדומה לאופן שבו תקליטי ויניל מאחסנים מידע, ושימש להקלטת חתימתו של החותם. ניתן היה להסיר מקטע קטן מהתיעוד המקורי ולאחסנו בנפרד כדי למנוע שימוש לרעה. כאשר היה צורך, ניתן היה לייצר באופן המוני חתימות על בסיס התבנית השמורה.

בעוד שהעט הרובוטי היה זמין מסחרית, העט האוטומטי המסחרי הראשון שהפך להצלחה היה פרי פיתוחו של רוברט מ. דה שז'ו ג'וניור בשנת 1942. דה שז'ו פיתח את הטכנולוגיה שהפכה לעט האוטומטי המודרני בעקבות בקשה להצעת מחיר (RFQ) מהצי האמריקאי, ובשנת 1942 קיבל הזמנה למכונה ממזכיר הצי של ארצות הברית. זוהי הייתה תחילתה של כניסה משמעותית של העט האוטומטי לשימוש ממשלתי, כאשר המכונות החתימה האוטומטיות הגיעו במהרה למשרדי חברי הקונגרס, הסנאט והזרועות המבצעות. בשלב מסוים, דה שז'ו העריך כי היו למעלה מ-500 מכשירי עט אוטומטי בשימוש בוושינגטון הבירה.

 שימוש 
משתמשים רבים בעטים אוטומטיים אינם מפרסמים זאת בפומבי. חתימות שנוצרו באמצעות מכונה חתימה אוטומטית נתפסות כבעלות ערך נמוך יותר מאלה שנוצרו ידנית ונחשבות לפחות אותנטיות בעיני המקבלים. בשנת 2004 ספג דונלד רמספלד, שכיהן אז כמזכיר ההגנה של ארצות הברית, ביקורת לאחר שהתברר כי משרדו השתמש במכשיר חתימה אוטומטית כדי לחתום על מכתבי תנחומים למשפחות חיילים אמריקאים שנהרגו במלחמה.

מחוץ לעולם הפוליטי, דווח בנובמבר 2022 כי חלק מהעותקים של הספר The Philosophy of Modern Song, מאת הזמר-יוצר בוב דילן, שפורסם מוקדם יותר באותו חודש, נחתמו באמצעות מכונת חתימה אוטומטית, מה שעורר ביקורת ציבורית. מהדורות החתימה שווקו כ"חתומות ידנית" ונמכרו במחיר של 600 דולר לעותק. הן דילן והן המו"ל סיימון ושוסטר פרסמו התנצלות, והוצעו החזרים לרוכשים שקיבלו עותקים שנחתמו באמצעות המכונה. בנוסף, דילן חשף כי גם חלק מהדפסי יצירות האמנות שלו שנמכרו לאחר 2019 נחתמו באמצעות מכונת חתימה אוטומטית, והתנצל על כך. הוא הסביר כי השימוש במכשיר נבע מבעיות רפואיות של ורטיגו וממגבלות שהוטלו במהלך מגפת הקורונה, אשר מנעו ממנו לפגוש צוותים שסייעו לו בחתימה.

 נשיאי ארצות הברית 
ממוזער| דיוקן נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון עם חתימה שבוצעה על ידי מכונת חתימה אוטומטית
במשך זמן רב נשיאי ארצות הברית ידועים כמשתמשים במספר מכונות חתימה אוטומטיות כדי לחתום על מסמכים רשמיים רבים (כגון מינויים לצבא, דיפלומטיה ושיפוט, חוקים מסוימים, צווים נשיאותיים, מכתבים והתכתבויות אחרות), זאת בשל נפח החתימות הנדרש על פי חוקת ארצות הברית. יש הטוענים כי הארי טרומן היה הנשיא הראשון שהשתמש במכונת חתימה אוטומטית לחתימה על מכתבים והמחאות. אחרים מייחסים לג'רלד פורד את ההכרזה הפומבית הראשונה על שימושו במכונת חתימה אוטומטית. עם זאת, לינדון ג'ונסון אפשר לצלם את מכשיר מכונת החתימה האוטומטית שלו בזמן כהונתו, ובשנת 1968 פרסם ה"נשיונל אינקוויירר" תמונות שלו בכותרת הראשית: "הרובוט שיושב עבור הנשיא".

במהלך ביקורו בצרפת, אישר ברק אובמה את השימוש במכונת חתימה אוטומטית לחתימה על הארכת שלושה סעיפים בחוק הפטריוט. ב-3 בינואר 2013, בעת חופשה בהוואי, חתם על הארכת קיצוצי המס של בוש באמצעות מכונת החתימה האוטומטית. האלטרנטיבה היחידה שלו לחתימה בזמן הייתה משלוח המסמך אליו בטיסה מהירה. מנהיגים רפובליקנים הטילו ספק בכך ששימוש במכונת חתימה אוטומטית עומד בדרישות החוקה לחתימה על חוק. בשנת 2005, ביקש ג'ורג' ווקר בוש וקיבל חוות דעת חיובית ממשרד המשפטים על חוקיות השימוש במכונת חתימה אוטומטית, אך לא השתמש בה בפועל.

במאי 2024, ג'ו ביידן הורה על שימוש במכונת חתימה אוטומטית לחתימה על הארכת מימון של שבוע לרשות התעופה הפדרלית, בזמן ששהה בסן פרנסיסקו, כדי למנוע השבתה בזמן שהקונגרס דן בחוק מימון לחמש שנים. ניתוח של קרן Heritage ועדויות של עובדים לשעבר טענו לשימוש נרחב במכונת חתימה אוטומטית, כולל לחתימה על חנינות נשיאותיות. בעקבות הדיווחים הללו, הכריז דונלד טראמפ על ביטול החנינות של ביידן.

 מכשירים דומים 
בהמשך לפיתוח מכשירי החתימה האוטומטיים, הסופרת הקנדית מרגרט אטווד יצרה מכשיר בשם LongPen, המאפשר תקשורת קולית וחזותית בין המעריץ לסופר בזמן שהספר נחתם מרחוק.

 ראו גם 
 ג'ון הנקוק
 חותמת גומי (פוליטיקה)

 קישורים חיצוניים 

 אתר עם מידע על חתימות פתיחה אוטומטית
 collectSPACE: זיהוי אוטומטי של מכשירי חתימה אוטומטיים של אסטרונאוט

 הערות שוליים 

קטגוריה:תעודות
קטגוריה:מכונות