אחר הצהריים חורפי

אחר הצהריים חורפי (בגרמנית: Winternachmittag) הוא ציור משנת 1922 מאת האמן האקספרסיוניסטי הגרמני מקס פכשטיין. היצירה צוירה בעיירת החוף לבּה (Leba), לחופי הים הבלטי, ומהווה חלק מסדרה שיצר האמן בעקבות נופי החורף של האזור. הציור נחשב לדוגמה מובהקת לסגנונו הבשל של פכשטיין ומציג מיזוג בין השפעות אימפרסיוניסטיות, פוביסטיות ואקספרסיוניסטיות.

 רקע 
בשנת 1921, לאחר ניסיון שלא עלה יפה לשוב ולצייר בכפר הדייגים נידן שעל חוף הים הבלטי (שהועבר לליטא), עבר פכשטיין לעיירת הנופש לבּה שבצפון פולין. שם, בסביבה של חוף ים קפוא וטבע בראשיתי, מצא השראה מחודשת והחל לצייר סדרת נופים חורפיים. שהותו בלבה סימנה תפנית משמעותית בחייו האישיים והאמנותיים: במלון בו שהה הכיר את מרתה מולר, בת בעלי המקום, לימים רעייתו. אהבתו החדשה השיבה לו את חדוות היצירה לאחר משבר עמוק שחווה בעקבות מלחמת העולם הראשונה.

 תיאור הציור 
הציור מתאר את חוף הים הבלטי בשעת אחר צהריים חורפית. צבעי היצירה קרים ומעושנים, אך קרני השמש החורפית הנמוכה, המשתקפות על פני המים, מהוות את מוקד הקומפוזיציה. האור החודר דרך האוויר הצלול או הערפילי יוצר אפקט אטמוספירי המשלב בין תיאור מציאותי לרגש פנימי. על אף הצבעוניות הקרירה, ניכרת בציור תחושת חיוניות ואור, המעידה על מצב רוחו המתחדש של האמן בתקופה זו.

 הסדרה מלבה 
אחר הצהריים חורפי הוא הציור החמישי בסדרה שפכשטיין יצר בלבה במהלך חורף 1922. סדרה זו מהווה חריגה מיצירותיו הקודמות בכך שהיא מתאפיינת בפלטת צבעים מאופקת וקרה, התואמת את האקלים הגליישרי של האזור. בניגוד לציוריו המוקדמים, ששיקפו צבעוניות עזה ומבנים צורניים פראיים, ציורים אלה מציגים איזון רגשי ואור שקוף יותר, תוך שמירה על אופיו האקספרסיוניסטי של האמן.

 השפעות סגנוניות 
על אף הדמיון הסגנוני לאימפרסיוניזם, בעיקר ברעיון של ציור סדרתי של נוף באור משתנה – כפי שעשו קלוד מונה וקמיל פיסארו – סגנונו של פכשטיין נותר מובחן. לדברי מבקר האמנות מקס אוסבורן, הציור עוסק באור ובאטמוספירה, אך מבוצע ללא פירוק לפרטים או טשטוש צורות, כפי שנעשה באימפרסיוניזם. הציור שומר על משטחי צבע שטוחים ועשירים, תוך שילוב אלמנטים של בהירות אוורירית וצבעוניות מקומית.
בנוסף, ניכרת בציור השפעת הפוביזם הצרפתי, במיוחד של אנרי מאטיס ואנדרה דרן, אליהם התוודע פכשטיין בתערוכה בפריז בשנת 1908. משם אימץ שימוש חופשי בצבע, צמצום צורני ומשיחות מכחול חזקות. השפעתו של וינסנט ואן גוך ניכרת אף היא, במיוחד באינטנסיביות הרגשית, בפריסת הצבע ובתחושת התנועה של המכחול.

 הקשר היסטורי והרגשי 
פכשטיין חזר ממלחמת העולם הראשונה כשהוא שרוי בטלטלה נפשית ויצירתית. במכתב מ-1919 ציין: "החלומות עדיין מעירים את הישן בלילה... עליי ללמוד מחדש את מלאכת הציור. החפירות חרצו קו עבה בחיי". המעבר ללבּה, ההיכרות עם מרתה מולר, והעיסוק בנופי ים מוארים הפכו לתהליך של ריפוי אישי, אשר ניכר ביצירתו מתקופה זו. אף על פי ש"אחר הצהריים חורפי" מצויר בגוונים חורפיים קרים, הוא משקף תקופה של אהבה והתחדשות בחיי האמן.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:מים באמנות