דיוקן אגתה באס

דיוקן אגתה באס (באנגלית: Portrait of Agatha Bas) הוא ציור שמן מאת רמברנדט ואן ריין, המתוארך לשנת 1641. נחשב לאחת מיצירות הפורטרט היפות ביותר באוסף המלכותי הבריטי. היצירה מתארת את אגתה באס (1611–1658), רעייתו של סוחר הצמר מאמסטרדם ניקולאס ואן באמבק. בן זוגה מופיע בדיוקן תואם המצוי כיום במוזיאון המלכותי לאמנויות יפות בבריסל.

הציור חתום ומתוארך על ידי האמן ("Rembrandt f. / 1641"), ובו כתובת המציינת את גילה של באס: "AE 29".

תיאור
היצירה מציגה חידוש קומפוזיציוני מובהק: הדמות מצוירת בתוך מסגרת דמוית הובנה, המצוירת אף היא, ויוצרת אשליה של חציצה חלקית בין המרחב הדמיוני בציור לבין עולמו של הצופה. היד הנשענת על המסגרת והמאוורר המתקדם אל מעבר לגבול הציור מחזקים תחושת מגע ישיר עם הדמות. הקטנת הבד במועד כלשהו הפחיתה במידת מה את עוצמת האפקט האשלייתי. רמברנדט יצר רמות גימור שונות בציור, ביניהן ציור עדין של שיער בגבול קו השיער בעזרת חריטה בצבע באמצעות קצה המכחול, ולעומת זאת עיבוד מדויק ורך במיוחד של עור הפנים והעיניים.
אגתה לבושה בשמלה שחורה מעל מחוך רקום בפרחי זהב ומעוטר בתחרה אלכסונית שחורה. היא עוטה חצאית משי ורודה בהירה, ואוחזת מאוורר קיפול אופנתי. מחרוזות פנינים רבות מקשטות את צווארה ופרקי ידיה, והיא עונדת גם צווארון, חזהון ומטפחת – כולם מעוטרים בתחרה. הבדלים בטכניקות ציור התחרה נחשפו בבחינה טכנית: לעיתים צוירה התחרה בצבע לבן סמיך על רקע כהה, ולעיתים נצבעה משטחית בלבן ואז נחרטו בו אזורים כהים ליצירת הדוגמה.
250px|ממוזער|ימין|דיוקן ניקולאס ואן באמבק
הקשר בין הדיוקנאות של אגתה באס וניקולאס ואן באמבק
הדיוקן מהווה חלק מצמד דיוקנאות שתוכננו כיחידה אחת – דיוקנה של אגתה באס ודיוקן בעלה, סוחר הצמר ניקולאס ואן באמבק, שנשמר כיום במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות בבריסל. שני הדיוקנאות חולקים קומפוזיציה אחידה, הכוללת תבנית מסגרת מדומה (trompe-l'œil) המדמה עץ הובנה, שממנה הדמויות נראות כמתקדמות מעט קדימה, אשליה שתוחזקה ככל הנראה גם באמצעות מסגרות העץ הפיזיות המקוריות. רמברנדט חיזק את התחושה של חדירה אל מרחב הצופה באמצעות מחוות כגון אצבעות או אביזרים (כגון כפפה או מניפה) החורגים אל מעבר לקו המסגרת המדומה.

הקשר בין שני הציורים מתבטא גם בניגודים צורניים וסמליים בין הדמויות: תנוחות הגוף, שפת הגוף, הבעות הפנים והאביזרים האישיים (כפפות מרוסקות לעומת מניפה פתוחה) יוצרים ביניהם דיאלוג מתוחכם של ניגוד והשלמה. הקומפוזיציה של ניקולאס שואבת השראה מדיוקן אריוסטו של טיציאן, והשפיעה על ציירים בני זמנו של רמברנדט. הציורים הופרדו בשנת 1814, ולא ניתן כיום לחוות את האפקט המלא של הדיאלוג החזותי ביניהם אלא באמצעות הדמיות או תצלומים. עוד בטרם ההפרדה עברו שני הדיוקנאות חיתוך בקצוותיהם, אשר פגע באשליה האופטית המקורית. בעקבות שינויים אלה, שחזור דמיוני של המראה הראשוני הפך לחלק בלתי נפרד מהתבוננות ביצירה.

רקע והיסטוריית בעלות
הדיוקן צויר שלוש שנים לאחר נישואיהם של אגתה באס וניקולאס ואן באמבק. בני הזוג התגוררו ברחוב סינט-אנתוניסברסטראאט שבאמסטרדם, באותו אזור בו התגורר רמברנדט עצמו משנת 1631, וסביר להניח כי הכירם.
בין בעלי היצירה בעבר נמנה לואי ברנרד קוקלרס (1805, אמסטרדם). לאחר שהובאה לאנגליה בידי הסוחר נייווינהויס, הוצעה למכירה בכריסטי'ס בלונדון בשנת 1814 אך לא נמכרה. לאחר מכן נרכשה בידי ג'ון סמית ונמכרה ללורד צ'ארלס טאונסנד. בשנת 1819 נרכשה במכירה פומבית בלונדון בידי לורד ירמות עבור ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. הציור תועד באוספי קרלטון האוס בשנים 1816 ו־1819, והוצג בגלריית התמונות בארמון בקינגהאם בשנת 1841.

מיקום נוכחי
הציור שמור באוסף המלכותי הבריטי. הוא נמנה עם חמש יצירות מאת רמברנדט הנמצאות באוסף זה, בהן גם הצייר ובת זוגו שנרכשה על ידי ג'ורג' הרביעי בשנת 1811 ונחשבת לרכישתו החשובה ביותר של אמן זה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17