דרוזים בסוריה

הדרוזים בסוריה הם הקהילה הדרוזית הגדולה בעולם והשלישית בגודלה בסוריה, ומהווים כ-6% מאוכלוסיית המדינה. רובם חיים באזורים הכפריים סביב הר הדרוזים, וישנה קהילה דרוזית־סורית משמעותית המתגוררת בחו"ל, בעיקר בוונצואלה.

היסטוריה
הדת הדרוזית התפתחה במאה ה-11 בסוריה, בעקבות תנועת התנוח'ים, בהשפעת הח'ליף הפאטימי אל-חאכִּם. לאורך ההיסטוריה סבלו הדרוזים מרדיפות קשות מצד משטרים מוסלמיים שונים, ביניהם הפאטמים, האימפריה העות'מאנית והשלטון הסוני באיילט מצרים. רדיפות אלו כללו רציחות, השמדת בתי תפילה וניסיונות כפייה לאסלאם, תוך ניסיון להשמיד את הקהילה לפי המסורת הדרוזית.

הדרוזים פועלים לפי פרשנות באטינית או אזוטרית (סודית) של חמשת עמודי האסלאם. על אף שהדת הדרוזית התפתחה מהאסמאעיליה, הם אינם מקיימים את מצוות הצום ברמדאן ואינם מבצעים עלייה לרגל למכה. בשל כך, הדרוזים אינם נחשבים כמוסלמים, ורובם אינם מגדירים עצמם כמוסלמים כלל. העדה הדרוזית מנהלת אורח חיים של בידוד דתי, האוסר על המרת דת – הן מבחוץ והן מבפנים. במקרים בהם הם חיים בין דתות אחרות, בעיקר אסלאם או נצרות, הם משתלבים ומתפללים בהתאם למקום, במטרה לשמור על דתם ועל ביטחונם. עם זאת, בעידן המודרני ניכרת מגמה של פתיחות רבה יותר כלפי הזהות הדתית הדרוזית. שמאל|ממוזער| דרוזים חוגגים את עצמאותם ב-1925.
ממוזער| לוחמים דרוזים מתכוננים לצאת לקרב עם סולטן אל-אטרש, 1925על אף היותה מיעוט, העדה הדרוזית מילאה תפקיד חשוב בגיבוש המדינה הסורית. כבר בראשית תקופת המנדט הצרפתי, הדרוזים בהר הדרוזים בלטו בכוחם הפוליטי והצבאי, ומילאו תפקיד מרכזי במאבק הלאומי לשחרור מהשלטון הקולוניאלי הצרפתי. בין השנים 1925–1927 המנהיג הדרוזי סולטאן אל-אטרש הוביל את המרד הסורי הגדול נגד הצרפתים, כשהדרוזים סיפקו חלק נכבד מהכוח הצבאי שעמד מאחוריו. בשנת 1945 הוביל אמיר חסן אל-אטרש, המנהיג הפוליטי של מדינת ג'בל א-דרוז, מרד מוצלח נוסף נגד השלטון הצרפתי. המרד הפך את הר הדרוזים לאזור הראשון והיחיד בסוריה שהשתחרר מהצרפתים ללא סיוע בריטי. בשנת 1949 מנו הדרוזים כ-100,000 נפש – כ-3% מהאוכלוסייה הסורית – אך השפעתם על הפוליטיקה הסורית הייתה משמעותית. עם קבלת העצמאות הסורית, ציפו הדרוזים לתגמול מדמשק על הקרבתם, ודרשו לשמר את זכויותיהם הפוליטיות והאוטונומיה שקיבלו מהשלטון הקולוניאלי, לצד סיוע כלכלי מהממשלה החדשה.

אולם בתקופת שלטונו של אדיב שישכלי (1949 – 1954), הפכה העדה הדרוזית ליעד מרכזי לדיכוי פוליטי. שישכלי, שהקים את תנועת השחרור הערבית והחזיק בעמדות פאן-ערביות וסוציאליסטיות, ראה בדרוזים את אחד האיומים הגדולים על שלטונו. הוא תיאר את הר הדרוזים כ"ראש הנחש" שיש לרסקו כדי לחסל את האויב ושלח חיילים לכבוש אותו. כוחותיו הפציצו ערים דרוזיות, גרמו לעשרות הרוגים אזרחיים והרסו בתים רבים. לפי מקורות דרוזיים, חייליו קיבלו יד חופשית לבזוז ולהתעלל באזרחים, ואף עודדו שבטים בדואיים סמוכים להצטרף למעשי האלימות. בנוסף, הוא פתח בקמפיין ציבורי להכפשת הדרוזים, האשים אותם בבגידה, שיתוף פעולה עם בריטניה, ההאשמים ואף עם ישראל. ב-27 בספטמבר 1964 נרצח שישכלי בברזיל על ידי דרוזי שביקש לנקום את דיכוי הקהילה. ממוזער| מקאם אל-מסיח (ישו, על פי האמונה הדרוזית) במחוז א-סווידא

ב-25 ביולי 2018, קבוצה של תוקפים המזוהים עם המדינה האסלאמית נכנסו לעיר הדרוזית א-סויידא ויזמו סדרה של קרבות יריות ופיגועי התאבדות ברחובותיה והרגו לפחות 258 בני אדם, רובם המכריע אזרחים.

לאחר נפילת משטר אל-אסד
בסוף שנת 2024, לאחר נפילת משטר בשאר אל-אסד, פורסם ברשתות החברתיות כי הדרוזים המתגוררים בחדר בנפת קוניטרה מעוניינים להיות תחת שלטון ישראל. מידע זה פורסם גם על ידי התקשורת המרכזית, אך המנהיגים המקומיים יצאו בהודעה רשמית ב-13 בדצמבר 2024, המכחישה את הטענה. במרץ 2025 נכנסו למעלה ממאה אנשי דת דרוזים מסוריה לשטח ישראל לביקור רשמי. בין סוף אפריל לתחילת מאי 2025, נערכו עימותים אלימים בין קהילות דרוזיות מקומיות לכוחות הממשלה הסורית בחלקים מדרום סוריה. בישראל פרצו הפגנות הזדהות של הקהילה הדרוזית. מאוחר יותר סייעה ישראל בקבלת פצועים מהקרבות לתוך שטחה. כחודשיים וחצי לאחר מכן, ב-13 ביולי 2025, התחדשו העימותים בין הדרוזים במחוז א-סווידאא' למשטר הסורי, על רקע מארב של קבוצת בדואים חמושה על סוחר דרוזי בכביש המחבר בין א-סווידאא' לדמשק. מאות דרוזים מישראל חצו את גדר הגבול לעזרת אחיהם בא-סווידאא'. ישראל התערבה לטובת הדרוזים, ותקפה סמלי שלטון, כולל בניין המטכ"ל הסורי, וכן אנשי משטר וציוד צבאי של המשטר הסורי כולל טנקים. בעימותים נהרגו מאות דרוזים, בדואים ואנשי המשטר.

 תפוצה גאוגרפית 
בסוריה רוב בני העדה חיים בהר הדרוזים (ג'בל אל-דרוז), אזור הררי בדרום-מערב סוריה, המיושב על ידי יותר מ-90% מהדרוזים ב-120 כפרים. קהילות בולטות אחרות נמצאות בהרי חרים , בפרבר ג'ראמנה של דמשק ובמורדות הדרום-מזרחיים של החרמון (לרבות כפר עין א-שערה). ברמת הגולן חיה קהילה דרוזית סורית גדולה. במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים רבים מהם ברחו לאזורים אחרים בסוריה. רוב אלה שנותרו חיים במספר כפרים ברמת הגולן, שנמצאת מאז 1967 תחת שליטת ישראל ומונה כ-25 אלף תושבים. רק מעטים נותרו בשטח נפת קוניטרה שבשליטה סורית.

אנשים בולטים
המשפחות הדרוזיות הבולטות בסוריה הן: אל-אטרש ואל-חמדאן.
 סולטאן אל-אטרש
 אסמהאן
 פריד אל-אטרש
 פהד בלאן
 פייסל אל-קאסם, מנחה תוכנית אירוח

ראו גם
 הר הדרוזים
 טבח הדרוזים בפרוורי דמשק (2025)
 דרוזים בישראל
 דת בסוריה
 מדינת ג'בל א-דרוז
 ג'יש אל מווחידין

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

*
קטגוריה:סוריה: דת
*