חצי האי קלארק

חצי האי קלארק (באנגלית: Clark Peninsula) הוא חצי אי סלעי, שגודלו 9.4 קילומטר מרובע. הוא ממוקדם כ-5 קילומטרים צפונית-מזרחית לתחנת קייסי האוסטרלית, בצד הצפוני של מפרץ ניוקום בחוף באד בארץ וילקס באנטארקטיקה.

 היסטוריה 
חצי האי מופה לראשונה מתצלומי אוויר שצולמו בפברואר 1947 במבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית, אז חשבו כי מדובר באי המחובר באמצעות רמפת שלג תלולה לקרח היבשתי המכסה את חוף באד. לאחר מכן הוא צולם מהאוויר ב-1956 על ידי המשלחת הסובייטית השנייה לאנטארקטיקה וב-1962 על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.

ב-1957 המשלחת לתחנת וילקס, שמפקדתה שכנה בחצי האי קלארק, קבעה שמדובר בחצי אי ולא באי. קבוצה זו הונהגה על ידי מנהל התחנה המדעית קרל ר. אקלונד, שערך סקרים קרקעיים רבים וקבע שמות לרבים ממאפייני חצי האי. חצי האי עצמו נקרא על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN) על שם קפטן ג'ון אי. קלארק, קפטן של הספינה USS Currituck, אוניית דגל של קבוצת המשימה המערבית של מבצע קפיצה לגובה, 1946–1947.
 אזור אנטארקטי מוגן במיוחד 
חצי האי מוגן במסגרת אמנת אנטארקטיקה כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד מס' 136 וזאת בזכות תוכניות מחקר ומחקרי ניטור ארוכי טווח ומתמשכים שבוצעו על הצומח ועל מושבות הרבייה של פינגווין אדלי. ציפורים נוספות המקננות באזור כוללות חמסן דרומי, יסעורון וילסון ויסעור שלג. האתר הוגדר גם אזור ציפורים בעל חשיבות על ידי BirdLife International בשל מספרן הרב של עופות ימיים המקננים בו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנטארקטיקה: אזורי ציפורים בעלי חשיבות
קטגוריה:אזור אנטארקטי מוגן מיוחד