המתאבקים (ויליאם אטי)

המתאבקים הוא ציור שמן על לוח סיבית מאת האמן האנגלי ויליאם אטי, שצויר בסביבות שנת 1840 וכיום מוצג בגלריית האמנות של יורק, יורק שבאנגליה. הציור מתאר קרב היאבקות בין גבר שחור ולבן, שניהם מבריקים מזיעה ומוארים באור עז המדגיש את קווי גופם ושריריהם. אף על פי שהתיעוד על הציור טרם 1947 דל, סביר כי הוא צויר במהלך שלושה ערבים בשיעור רישום מודל עירום של האקדמיה המלכותית לאמנויות.

האקדמיה עברה בשנת 1837 למבנה חדש בכיכר טרפלגר, והסטודיו לשיעורי מודל היה צפוף ולח – נתון התורם כנראה למראה המיוזע של הדמויות המרכזיות. אטי היה ידוע בעיקר בציורי נשים עירומות או כמעט עירומות בהקשרים היסטוריים ומיתולוגיים, אך צייר גם גברים בקרבות מסוגים שונים.

בעת ציור המתאבקים החלו ענפי הספורט לזכות לפופולריות גוברת, והציור משקף מגמה זו כמו גם את המסורת האנגלית של העתקת תנוחות מפסלים הלניסטיים קלאסיים. זוהי גם תקופה של שינוי בגישת בריטניה ליחסי גזע. ייתכן שאטי ביקש להעביר מסר מוסרי, או שפשוט נמשך לקונטרסט החזותי שבין גוני העור.

הציור, שהוצג ככל הנראה ברטרוספקטיבה של יצירות אטי בשנת 1849, נמכר לאחר מכן לאוסף פרטי ולא הוצג לציבור כמעט מאה שנה. ב-1947 נמכר במחיר נמוך יחסית לגלריית האמנות של יורק, שם הוא מוצג עד היום. הציור היה חלק מתערוכות גדולות בשנים 2002 ו-2011–2012.

 רקע 
ממוזער|ימין|upright|אנדרומדה (שנות ה-1830, גלריית ליידי לוור). ציור שתרם לפרסומו של אטי בזכות עיסוקו בעירום נשי.|alt=אישה חשופת חזה קשורה לסלע ויליאם אטי (1787–1849), בנו השביעי של אופה וטוחן מיורק, שימש בתחילה כשוליה לדפוס בהאל, אך עם סיום חניכותו בשנת 1805 עבר ללונדון כדי להפוך לאמן. בינואר 1807 התקבל כמתלמד לבתי הספר של האקדמיה המלכותית לאמנויות, וביולי אותה שנה הפך לתלמידו של צייר הדיוקנאות תומאס לורנס, אצל מי שלמד במשך שנה.

בהשפעת טיציאן ורובנס, נודע אטי בציורי דמויות עירומות בסביבה מקראית, ספרותית ומיתולוגית. הוא נודע במיוחד בדיוקו ברישום גוני עור ובעניין שגילה בניגודיות בין גוני עור שונים. ב-1828 נבחר לחבר מלא באקדמיה המלכותית לאמנויות על חשבון ג'ון קונסטבל ברוב של 18 קולות מול 5 – הכבוד האמנותי הגבוה ביותר באותה תקופה.

בשנות ה-1820 הציג אטי 15 ציורים, מהם 14 של דמויות עירומות. בתקופה בה הפצת יצירות אמנות עירום הייתה מוגבלת באנגליה, היה אטי האמן הבריטי הראשון שהתמחה בעירום. אף על פי שהציורים של גברים זכו לביקורות חיוביות יחסית, ציוריו של נשים עוררו ביקורת על חוסר מוסריותם.

 קומפוזיציה 

המתאבקים הוא ציור שמן מהחיים, המתאר גבר שחור וגבר לבן הנאבקים זה בזה. במבט ראשון נדמה כי הלבן שולט, אך למעשה הכוחות שווים – חריגה מהמקובל בתקופה בה נחשבו שחורים לפחותים פיזית. התאורה החזקה יוצרת ניגודים דרמטיים בין אינטימיות ואלימות, בין עור כהה ובהיר ובין מרקמים קשים ורכים.

המתאבק השחור עירום, בעוד שהלבן לובש בד המכסה את אזור החלציים – ייתכן שהתווסף לאחר מותו של אטי. הדמויות מוארות כך שהאור מדגיש את קימורי השרירים, על רקע וילון ירוק כהה וקיר חום. זהות המתאבקים אינה ידועה. אוצרת האמנות הבריטית אליסון סמית' הציעה שהמתאבק הלבן עשוי להיות ג'ון וילטון מסאמרסט. הדמויות מזיעות מאוד, ככל הנראה בשל החום בסטודיו המיושן של האקדמיה לאחר המעבר לכיכר טרפלגר ב-1837.

 נושא 
אף שזכור בעיקר כצייר נשים, אטי צייר גם גברים בקרב, לדוגמה בניהו משנת 1829. האמנים הבריטים ניסו להציג אידיאל פיזי קרוב לאידיאל ההלניסטי. אטי וחבריו ציירו מתאבקים בהתבסס על העתקים של המתאבקים מאופיצי.

ממוזער|שמאל|בניהו (1829, גלריית יורק)|alt=אדם חצי עירום עומד להכות אחר

הצגת לוחמים נועדה לעודד את הציבור הבריטי לשמור על חוסן גופני בעידן המהפכה התעשייתית.

הסיבה לשילוב דמויות שחורה ולבנה אינה ברורה. ייתכן שמטרתו הייתה הניגוד החזותי, או שהוא ראה בגבר השחור ייצוג קרוב יותר לאידיאל הקלאסי. ייתכן גם שהבחירה הייתה תגובה לדיון הציבורי הגובר בשאלות גזע ושעבוד, סביב ועידת האנטי-עבדות העולמית של 1840.

 מכירה ותצוגה 
ממוזער|שמאל|upright|מחקר של נער שחור מאת אטי (1827–38)|alt=ילד שחור אין כמעט עדויות עכשוויות למתאבקים. ככל הנראה נמכר לאספן פרטי או במכירת הסטודיו של אטי לאחר מותו.

הציור נמכר ב-1947 במחיר 30 גיני בלבד ונרכש על ידי האמנות הציבורית של יורק, שהעבירה אותו לגלריית האמנות של יורק. הוא הוצג ב-2002 בטייט בריטניה בתערוכה העירום הוויקטוריאני וב-2011–12 ברטרוספקטיבה גדולה ליצירתו.

 ביבליוגרפיה 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורי ספורט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ויליאם אטי: ציורים