אנטאוס

אנטאוס (ביוונית עתיקה: Ἀνταῖος; בתרגום חופשי: "המתנגד") היה דמות במיתולוגיה היוונית ובאמונה הברברית המסורתית, שם נודע בשם אנטי. אנטאוס נודע בעיקר בשל תבוסתו בידי הרקולס במהלך אחת משתים-עשרה המטלות .

 משפחה 
לפי מקורות יווניים, אנטאוס היה בנם של פוסידון וגאיה,Hyginus, Fabulae 31 & 157Statius, Thebaid 6.893 ff. והוא חי במדבר הפנימי של לוב.Lucan, Pharsalia 4.588-655 רעייתו של אנטאוס הייתה האלה טינגיס, שלפי מסורת אחת העיר טנג'יר שבמרוקו נקראת על שמה (או להפך), והייתה לו בת בשם אלקייס או ברקה,Scholiasts on Pindar, Pythian Ode 9 ובת נוספת, איפינואה, שהייתה פילגשו של הרקולס.Tzetzes on Lycophron, 663

 מיתולוגיה 
ממוזער| אנטאוס נלחם בהרקולס, בציור משנת 1634 של פרנסיסקו דה זורבאראן
אנטאוס נהג לאתגר כל עובר אורח לקרב היאבקות יווניתPlato, Laws 7.796a והיה בלתי מנוצח כל עוד שמר על מגע עם אמו, גאיה, אלת האדמה.Pausanias, 9.11.6Quintus Smyrnaeus, 6.285 ff.Tzetzes, Chiliades 2.363 ff. כיוון שהיאבקות יוונית, בדומה לגרסתה המודרנית, ניסתה להטיל את היריב לקרקע, אנטאוס ניצח תמיד – והרג את יריביו.Diodorus Siculus, 4.17.4Philostratus of Lemnos, Eikones 2.21.3 & 2.22.1 הוא בנה מקדש לאביו בעזרת גולגולותיהם של המובסים.

אנטאוס נלחם בהרקולס בעת שזה היה בדרכו לגן ההספרידות במסגרת המשימה ה-11.Flavius Josephus, Antiquities of the Jews הרקולס הבין שלא יוכל לנצחו על ידי הטלה לקרקע או הצמדה, ולכן הרים אותו מעל האדמה ולחץ אותו למוות בחיבוק דוב.Apollodorus, 2.5Diodorus Siculus, 4.18.1 & 4.27.3

העימות בין הרקולס ואנטאוס היה נושא נפוץ בפיסול יווני עתיק ובפיסול הרנסאנס.

 מיקום באפריקה 
אנטאוס נמצא במדבר הפנימי של לוב.I. Malkin, Myth and Territory in the Spartan Mediterranean, 1994:181-87, giving sources, noted in Robin Lane Fox, Travelling Heroes in the Epic Age of Homer, 2008:182 and note 51. הוא ככל הנראה שולב במיתולוגיה היוונית לאחר התיישבות יוונית בקירנאיקה באמצע המאה השביעית לפנה"ס.
ימין|ממוזער| מסורה בשנת 1830
מיקומו של אנטאוס במרחב הברברי עשוי להיות גמיש למדי במונחים גאוגרפיים: כאשר המצביא הרומי קווינטוס סרטוריוס חצה מספרד לצפון אפריקה, סיפרו לו תושבי טינגיס (טנג'יר), הרחוקה מערבה מלוב, שבתחומי תל קבורה מסוים מצויים שרידי גופתו של אנטאוס; כאשר חייליו חפרו בו, נמצאו עצמות ענקיות; לאחר מכן סגרו את המקום, סרטריוס ערך טקס פיוס "ועזר להאדיר את שם הקבר".Fox 2008:182, noting Plutarch, Sertorius 9.3–4.Fox 2008:182 הוצע כי מדובר באתר האבנים המעגלי מסורה, הנמצא כ-50 ק"מ מטנג'יר. בספר הרביעי של מרקוס אנאוס לוקאנוס, הפואמה האפית שלו פארסליה (בערך 65–61 לספירה), מסופר על ניצחונו של הרקולס את אנטאוס, כפי שסופר לקוריו הרומאי מפי תושב לובי אלמוני. המלך הלובי המשכיל יובה השני (נפטר בשנת 23 לספירה), בעלה של בתם של אנטוניוס וקלאופטרה, טען כי הוא צאצא של הרקולס וטינגה, בת זוגו של אנטאוס.Strabo, 17.3.8 noted in D.W. Roller, The World of Juba II and Kleopatra Selene, 2003:54 and 154, and by Fox 2008:182.Pliny the Elder, Naturalis Historia 5.2–3 בחייו של סרטריוס הנזכר לעיל, פלוטרכוס מספר אגדה מקומית, לפיה הרקולס חי עם טינגה לאחר מותו של אנטאוס ונולד להם בן בשם סופאקס, שהקים את העיר טינגיס על שמה של אמו. סופאקס היה אביו של דיודורוס, שכבש עמים לוביים רבים בעזרת צבא של תושבי אולביה ומיקנה שהביא עמו הרקולס ללוב. לפי גרסה נוספת, הרקולס הביא בן נוסף בשם פלאימון מאיפינואה, בתם של אנטאוס וטינגה.

סקוליסטים לפינדארוס באודה הפיתית התשיעית תיעדו סיפור אחר, לפיו אנטאוס היה מלך העיר איראסה בלוב, ואב לבת בשם אלקיס או בארקה. אנטאוס הבטיח את ידה למנצח במרוץ, בדומה לדנאוס שחיפש חתנים לבנותיו. אלכסידאמוס ניצח את שאר המתחרים וזכה בידה של בת אנטאוס. השוליהים אספו שלוש גרסאות שונות של הסיפור; לפי אחת, אנטאוס מלך איראסה היה אדם שונה מאנטאוס שנהרג בידי הרקולס, בעוד שלפי גרסה אחרת היו שניהם אותו אדם.Scholia on Pindar, Pythian Odes 9, 185, referring to Pherecydes, Pisander of Camirus and other unspecified writers

העיר העתיקה ברקה, שמיקומה כנראה במרג', לוב, נקראה גם אנטפוליס על שם אנטאוס. אנטאופוליס הוא גם שמה היווני-רומי של העיר המצרית ת'בו, שם זוהה האל המקומי נמתי, מיזוג של סת והורוס, עם אנטאוס, אף שהוא ייתכן שונה מהאנטאוס הלובי.

 ראו גם 
 אנטאוזאורוס, תרפאסיד דינוקפלי ענק הקרוי על שם אנטאוס.

 ביבליוגרפיה 
 Apollodorus, The Library with an English Translation by Sir James George Frazer, F.B.A., F.R.S. in 2 Volumes, Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1921. . Online version at the Perseus Digital Library. Greek text available from the same website.
 Diodorus Siculus, The Library of History translated by Charles Henry Oldfather. Twelve volumes. Loeb Classical Library. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press; London: William Heinemann, Ltd. 1989. Vol. 3. Books 4.59–8. Online version at Bill Thayer's Web Site
Diodorus Siculus, Bibliotheca Historica. Vol 1-2. Immanel Bekker. Ludwig Dindorf. Friedrich Vogel. in aedibus B. G. Teubneri. Leipzig. 1888-1890. Greek text available at the Perseus Digital Library.
Gaius Julius Hyginus, Fabulae from The Myths of Hyginus translated and edited by Mary Grant. University of Kansas Publications in Humanistic Studies. Online version at the Topos Text Project.
John Tzetzes, Book of Histories, Book II-IV translated by Gary Berkowitz from the original Greek of T. Kiessling's edition of 1826. Online version at theoi.com
Pausanias, Description of Greece with an English Translation by W.H.S. Jones, Litt.D., and H.A. Ormerod, M.A., in 4 Volumes. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1918. . Online version at the Perseus Digital Library
Pausanias, Graeciae Descriptio. 3 vols. Leipzig, Teubner. 1903. Greek text available at the Perseus Digital Library.
Philostratus the Elder. Imagines, translated by Arthur Fairbanks (1864-1944). Loeb Classical Library Volume 256. London: William Heinemann, 1931. Online version at the Topos Text Project.
Philostratus the Lemnian (Philostratus Major), Flavii Philostrati Opera. Vol 2. Carl Ludwig Kayser. in aedibus B. G. Teubneri. Lipsiae. 1871. Greek text available at the Perseus Digital Library.
Pliny the Elder, The Natural History. John Bostock, M.D., F.R.S. H.T. Riley, Esq., B.A. London. Taylor and Francis, Red Lion Court, Fleet Street. 1855. Online version at the Perseus Digital Library.
Pliny the Elder, Naturalis Historia. Karl Friedrich Theodor Mayhoff. Lipsiae. Teubner. 1906. Latin text available at the Perseus Digital Library.
Publius Papinius Statius, The Thebaid translated by John Henry Mozley. Loeb Classical Library Volumes. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1928. Online version at the Topos Text Project.
Publius Papinius Statius, The Thebaid. Vol I-II. John Henry Mozley. London: William Heinemann; New York: G.P. Putnam's Sons. 1928. Latin text available at the Perseus Digital Library.
Quintus Smyrnaeus, The Fall of Troy translated by Way. A. S. Loeb Classical Library Volume 19. London: William Heinemann, 1913. Online version at theoi.com
Quintus Smyrnaeus, The Fall of Troy. Arthur S. Way. London: William Heinemann; New York: G.P. Putnam's Sons. 1913. Greek text available at the Perseus Digital Library.
Strabo, The Geography of Strabo. Edition by H.L. Jones. Cambridge, Mass.: Harvard University Press; London: William Heinemann, Ltd. 1924. Online version at the Perseus Digital Library.
Strabo, Geographica edited by A. Meineke. Leipzig: Teubner. 1877. Greek text available at the Perseus Digital Library.

 לקריאה נוספת 
 אנטאוס באנציקלופדיה בריטניקה (ווליום 2 [מהדורה 11], 1911, עמ' 88)
 אנטאוס ב-The New Student's Reference Work (שנת 1914)
 אנטאוס ב-Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (ווליום 1, 1870)

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:גיבורים מהמיתולוגיה היוונית