מהראן קארימי נאסרי

מהראן קארימי נאסרי (בפרסית: مهران کریمی ناصری; 1945 – 12 בנובמבר 2022), הידוע גם בשם "Sir, Alfred Mehran", היה פליט איראני אשר חי באולם היציאות של טרמינל 1 בנמל התעופה שארל דה גול מ-26 באוגוסט 1988 עד יולי 2006, עת אושפז בבית חולים. האוטוביוגרפיה שלו פורסמה כספר, "איש הטרמינל" (The Terminal Man), בשנת 2004. סיפורו של נאסרי היווה השראה לסרט "Lost in Transit" משנת 1993 ולסרט "הטרמינל" משנת 2004. הוא חזר לחיות בשדה התעופה בספטמבר 2022, ומת שם מהתקף לב בנובמבר 2022.

ראשית חייו
נאסרי נולד ביישוב של חברת הנפט האנגלו-פרסית הממוקם במסג'ד סולימאן, איראן. אביו, עבדלכרים, היה רופא איראני שעבד בחברה, מה שאפשר לנאסרי לגדול בשפע יחסי. נאסרי טען כי הוא תוצאה של רומן לא חוקי, וכי אמו הייתה אחות מסקוטלנד שעבדה באותו מקום, אך טען גם שיש לו אם שוודית. עם זאת, טענות אלה מעולם לא אומתו, וככל הנראה אמו של נאסרי הייתה עקרת בית איראנית. בספטמבר 1973, בהיותו בן 28, הוא הגיע לבריטניה, כדי ללמוד לתואר בן שלוש שנים בלימודי יוגוסלביה באוניברסיטת ברדפורד.

 החיים בטרמינל 1 
ממוזער|upright=1.4|אתר מגוריו של נאסרי בטרמינל 1 של נמל התעופה שארל דה גול
נאסרי טען כי גורש מאיראן ב-1977 בגלל מחאות נגד השאה ולאחר מאבק ארוך, שכלל בקשות במספר מדינות, הוענק לו מעמד פליט על ידי הנציבות העליונה של האו"ם לפליטים בבלגיה. לכאורה, דבר זה אפשר מגורים במדינות אירופאיות רבות אחרות. עם זאת, טענה זו הייתה שנויה במחלוקת, וחקירות הראו שנאסרי מעולם לא גורש מאיראן.

הוא היה יכול לנסוע בין בריטניה לצרפת, אך בשנת 1988, המסמכים שלו אבדו כאשר לכאורה התיק שלו נגנב. אחרים מציינים שנאסרי למעשה שלח את המסמכים שלו לבריסל בעודו על מעבורת לבריטניה, ושיקר לגבי גניבתם. כשהגיע ללונדון, הוא הוחזר לצרפת כשנכשל בהצגת דרכון לפקידי ההגירה הבריטיים. בשדה התעופה הצרפתי, הוא לא יכול היה להוכיח את זהותו או את מעמדו כפליט והוחזק באזור ההמתנה לנוסעים ללא ניירות.

המקרה של נאסרי נלקח מאוחר יותר על ידי עורך הדין הצרפתי לזכויות אדם, כריסטיאן בורז'ה.
נעשו ניסיונות להנפיק מסמכים חדשים מבלגיה, אך הרשויות שם היו מוכנות לעשות זאת רק אם נאסרי יתייצב אישית. בשנת 1995, הרשויות הבלגיות העניקו לו אישור לנסוע לבלגיה, אך רק אם יסכים לחיות שם תחת פיקוח של עובד סוציאלי. נאסרי סירב לכך בטענה שהוא רוצה להיכנס לבריטניה כפי שהתכוון במקור.
גם צרפת וגם בלגיה הציעו לנאסרי תושבות, אך הוא סירב לחתום על המסמכים כיוון שהם הציגו אותו כאיראני (ולא כבריטי) ולא הציגו את שמו המועדף, Sir, Alfred Mehran (כולל הפסיק המוטעה). סירובו לחתום על המסמכים גרם לתסכול רב של עורך דינו, בורז'ה, שהתבטא בנושא. כאשר פנו למשפחתו בנוגע למצבו של נאסרי, הם הצהירו שהם מאמינים שהוא חי את החיים שהוא רוצה.

באשר למה שנאסרי עשה יום-יום במהלך שהותו הארוכה בטרמינל 1 בנמל התעופה שארל דה גול, ניתן היה למצוא אותו, יום ולילה, סביב בר פריז ביי ביי, שם כתב ביומנו, האזין לרדיו, ועישן את מקטרת הזהב שלו, או אכל ארוחה במקדונלד'ס. הארוחות נקנו עבורו על ידי זרים, ולפעמים הוא ישב על ספסל אדום בקומה הראשונה של הטרמינל במצב של שקיעה במחשבות. בתיאורים אחרים, המזוודות שלו תמיד היו לצדו, כשהוא כותב ביומנו או לומד כלכלה.

בשנת 2003, חברת ההפקות דרימוורקס של סטיבן ספילברג שילמה, לפי השמועה, 275,000 דולר אמריקאי לנאסרי עבור הזכויות לסיפורו, אך בסופו של דבר לא השתמשה בסיפורו בסרט "הטרמינל".

שהייתו של נאסרי בשדה התעופה במשך 18 שנים הסתיימה ביולי 2006 כאשר הוא אושפז ומקום הישיבה שלו פורק. לקראת סוף ינואר 2007, הוא עזב את בית החולים והיה תחת השגחת סניף שדה התעופה של הצלב האדום הצרפתי; הוא התאכסן למשך מספר שבועות במלון הקרוב לשדה התעופה. ב-6 במרץ 2007, הוא הועבר למרכז קליטה של ארגון הצדקה עמאוס ברובע ה-20 של פריז. משנת 2008 ואילך, הוא חי במקלט בפריז, אף כי בעקבות מותו של נאסרי ב-2022, דווח  בAP שהוא חזר לאחרונה לחיות בשדה התעופה.

 אוטוביוגרפיה 
בשנת 2004, האוטוביוגרפיה של נאסרי, "The Terminal Man", פורסמה. היא נכתבה במשותף על ידי נאסרי יחד עם הסופר הבריטי אנדרו דונקין ונסקרה ב כ"מטרידה מאוד ומבריקה".

 סרטי תעודה ועיבודים 
סיפורו של נאסרי סיפק השראה לסרט הצרפתי משנת 1993 "Lost in Transit", בכיכובו של ז'אן רושפור. הסיפור הקצר "השהייה בת חמש עשרה שנה", שנכתב על ידי מייקל פטרניטי ופורסם ב-"GQ" וב-"The Best American Non-Required Reading", מתאר את חייו של נאסרי. אלכסיס קורוס יצר סרט תיעודי עליו, "Waiting for Godot at De Gaulle" (2000).

Flight
סיפורו של נאסרי היה ההשראה לאופרה העכשווית "Flight" מאת המלחין הבריטי ג'ונתן דאב, שהועלתה לראשונה בבית האופרה גלינדבורן בשנת 1998. "Flight" זכתה בפרסי הלפמן בתיאטרון הפסטיבלים באדלייד במרץ 2006.

Sir Alfred of Charles De Gaulle Airport
גלן לוצ'פורד ופול ברצלר יצרו את סרט המוקומנטרי "Here to Where" (2001), המציג גם את נאסרי. חמיד רחמניאן ומליסה היבארד יצרו סרט תיעודי בשם "Sir Alfred of Charles De Gaulle Airport" (2001).

הטרמינל
דווח כי נאסרי היה ההשראה מאחורי הדמות ויקטור נבורסקי, שגולם על ידי טום הנקס, מסרטו של סטיבן ספילברג משנת 2004 "הטרמינל". עם זאת, חומרי הפרסום של הסרט, ה"תכונות המיוחדות" של ה-DVD ואתר האינטרנט של הסרט אינם מזכירים את מצבו של נאסרי כהשראה לסרט. למרות זאת, בספטמבר 2003, הניו יורק טיימס ציין שספילברג קנה את הזכויות לסיפור חייו של נאסרי כבסיס לסרט "הטרמינל". הגארדיאן ציין כי חברת ההפקות דרימוורקס של ספילברג שילמה 250,000 דולר אמריקאי לנאסרי עבור הזכויות לסיפורו ודיווח כי, נכון לשנת 2004, הוא נשא פוסטר המפרסם את סרטו של ספילברג מעל המזוודה שלו ליד הספסל שלו. דווח כי נאסרי התרגש מ"הטרמינל", אך סביר להניח שמעולם לא הייתה לו הזדמנות לראות אותו בבתי קולנוע.

מוות
נאסרי מת מהתקף לב ב-12 בנובמבר 2022, בנמל התעופה שארל דה גול.È morto Mehran Karimi Nasseri, l'uomo che ispirò il film The Terminal di Spielberg  דובר שדה התעופה אמר שנאסרי היה חסר בית וחזר לחיות באזור ציבורי בשדה התעופה בספטמבר 2022.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-2022
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1945