עמק בליצ'ה

עמק בליצ'ה הוא אזור בדרום מערב סיציליה הכלול בנפות אגריג'נטו, פאלרמו ווטרפאני. העמק מקיף את נהר הבליצ'ה שהעניק לו את שמו.

היסטוריה
אנשים התיישבו בעמק בליצ'ה כבר בתקופה הפריהיסטורית. עם זאת, יש בעמק מעט מאוד ממצאים מתקופת הברזל הקדומה. העמק מלא באתרים ארכאולוגיים מההתיישבות היוונית והפיניקית באזור.

במאה ה-20 סבל העמק משנים שחונות, הצפות חוזרות של הבליצ'ה והעדר של אדמה פורייה. רשת הכבישים בעמק היה פרימיטיבי, ולא היו מספיק תשתיות כמו סכרים ולא התפתחה במקום תעשייה. על כן, עד שנות ה-50 הייתה הגירה גדולה החוצה מהעמק. בעקבות רפורמה אגררית בשנות ה-50 העמק עבר תהליך של פיתוח. ביוזמתו של הפעיל החברתי,  התארגנו התושבים לתכנן את פיתוח האזור ולדרוש מהשלטונות לממש את תוכניותיהם. בשנת 1963 קיימו התושבים שביתת רעב המונית בדרישה להקים במקום סכר. בשנת 1965 הועלתה הדרישה להקמת שני סכרים, מימין ומשמאל לעמק, לצורך השקיה נרחבת של האזור, והוצע לעבור מגידול דגנים לגידול של גפנים וזיתים.

בלילה שבין ה-14 וה-15 בינואר 1968 הוכה החלק האמצעי של עמק בליצ'ה ברעידת אדמה שהרסה כליל מרכזי אוכלוסייה רבים, כולל ,  וסלפרוטה. שלוש מאות ושבעים בני אדם מתו, אלף נפצעו וכ-70,000 נותרו ללא קורת גג. בחודש שלאחר רעידת האדמה הגדולה אירעו רעידות משנה רבים. ב-20 בינואר 1968 בעוד חלק מהתושבים נמצאים באוהלים, נשטף העמק בגשמי זלעפות, בעקבותיהם כ-20,000 תושבים הגרו מהעמק על חצי האי האפניני.

בעקבות רעידת האדמה הוטל מס מיוחד על בנזין לצורך מימון השיקום, ותרומות רבות הועלו למען שיקום נפגעי רעידת האדמה. אולם נטען שהכסף לא הגיע אל הנפגעים ובמשך מעל עשור נותרו רבים בבתים ארעיים ללא שיקום של בתיהם. בשנת 1979 עדיין התגוררו 8,600 משפחות בבקתות. מלאכת השיקום נלקחה כהזדמנות לבנות מחדש את האזור בצורה יותר עירונית, תעשייתית מודרנית.

 חקלאות 
העמק הוא מקורו של גזע הכבשים הביתי Valle del Belice. העמק גם ידוע בגידול זיתים.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:סיציליה: גאוגרפיה