מרדכי יונה רוזנפלד

מרדכי יונה רוזנפלד (ביידיש: ראָזענפעלד; י"א בחשוון ה'תקנ"ח, 10 באוקטובר 1797 – כ"ב בסיוון תרמ"ה, 5 ביוני 1885) היה שוחט, סופר ופרשן מקרא מגליציה. הוא נודע גם בראשי התיבות מישו"ב (קיצור של מרדכי יונה שוחט ובודק), שכן שימש כשוחט ובודק.

 ביוגרפיה 
נולד בי"א בחשוון ה'תקנ"ח בדינוב, גליציה לאביו, רבי משה יוסף שהיה בנו של הדיין בפשמישל. בגיל חמש נפטר אביו, והוא נותר עם אמו ואחיו לייבוש, שהיה אז בן שמונה. לאחר שנתיים נישאה אמו בשנית, ועזבו האחים את הבית והלכו לפשמישל, לבית דודם, רבי צבי דָּךְ. לאחר שלוש שנים מת דודם, והאחים נותרו לנדוד ברחובות העיר רעבים ללחם. משם המשיכו לברודי, לאחר ששמעו כי שם נמצא חבר של אביהם שיוכל לאסוף אותם ולדאוג להם. אותו אדם בחן את שניהם, והתרשם מבקיאותו של מרדכי יונה בתנ"ך ובדקדוק. הוא שכר עבורו מלמד זקן וישר, שלימד אותו תלמוד, ושם החלה להתפתח אצלו רוח הביקורת, ולמד השפה הגרמנית.

בהמשך החל לפרסם מאמרים בכתבי עת כמו המגיד והעברי. ולימד נערים לפרנסתו. בגיל 18 ברח מברודי מחשש לגיוס לצבא, בעקבות החמרת המדיניות כלפי יהודים. ושב לפשמישל. שם התקרב לרבה של העיר, רבי יוסף אשר ארנברג, נשא לאישה את שרה בת יחיאל, ולמד תלמוד, מפרשים, ספרי רמב"ם וספרי רפואה. לעיתים אף פעל כרופא. הוא פנה לרבי צבי אלימלך שפירא מדינוב, ששהה אז בריבאטיטש (Rybotycze), לקבל ממנו הסמכה כשוחט, והיה מאורחי שולחנו. לאחר מכן עבר ללבוב, שם למד הלכות שחיטה במשך 16 שבועות ונעשה שוחט מוסמך.

בפגישה עם שלמה יהודה רפפורט  רב העיר לבוב, פגש שם את המהר"ץ חיות, שהתרשם מתשובותיו והתקרב אליו. לאחר שקיבל היתר שחיטה מרבי צבי אלימלך, עבר לכפר מדיקה ליד פשמישל לשמש שם כשוחט. בערך בשנת 1830 לאחר שנעצר עקב חובות מס על בשר, עבר לסוסניצה, שם התקרב להגביר שמואל כ"ץ. בביקורו של הרב יקותיאל אשר זלמן ענזיל צוזמיר בפשמישל, התקרב אליו מאוד. כששהה בסוסניצה המשכיל ישראל דוב וולפיש, למד עמו ויחד חיברו פירוש לספר איוב.

בשנת תרי"ח, בהגיעו לגיל שישים, פרש ממלאכת השחיטה ושימש מורה בבית הגביר יהושע בראך בעיירה נקלו , הסמוכה לפשמישל, ושם הקדיש את זמנו לחיבור ספריו.

פילוסופיית חייו הושפעה מיצירתו של נחמן קרוכמל. הוא חיבר מספר יצירות בעברית: "עין בוחן" (פשמישל, 1872), פירוש ל"בחינת עולם" של ידעיה הפניני; "אור קרוב" (פשמישל, 1873), פירוש ל"אור החיים" מאת החסיד יוסף יעבץ, עם נספח על מקורות הקבלה; ומהדורה של ספר איוב עם פירוש ("כנף רננים") והערות פילולוגיות ("הוכח מילים"; למברג, 1875). בנוסף, תרם מאמרים לכתבי עת, בהם מאמר חשוב בשם "נתינה לכהן", ביקורת על "נתינה לגר" מאת נתן מרקוס אדלר.

בימיו האחרונים חי בסוסניצה, ולפני פטירתו צוה להביאו אותו לפשמישל, ושם נפטר בכ"ב בסיוון תרמ"ה (5 ביוני 1885), בגיל 87. ונקבר שם.

בנו הסופר וכותב תולדותיו מתאר את סדר יומו:

 משפחתו 
בנו, מיכאל, כתב את קורותיו.
בנו, משה, חיבר את הספר "ארבעה הגברים", למברג, תרכ"ו (1866) (נפטר ערב שבת פרשת בהר, תרכ"ח).
בנו, רבי אפרים, מירוסלב.
בנו, רבי יוסף משינובה.
בנו, רבי יחיאל מיכל, מדוברומיל.
חתנו, רבי דוד גליק, מגריידינג.
חתנו, רבי שמואל שיפער, מזאלין.
נכדו, רבי הירש רוזנפלד, מדוברומיל.
אחיו, לייבוש. ראש הקהל בקישינב.
דודו, (אחי אביו) רבי צבי הירש דך, ואשתו עטה. סופר דמתא בפשמישל.
דודו, רבי מנדל, שהיה מהיושבים אצל רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב.

 תלמידיו 
שאלתיאל אייזיק גרבר מירוסלב, מו"ל אוצר הספרות
שמואל זכריהו בראך מפשמישל

 לקריאה נוספת 
מיכאל רוזנפלד, "תולדותיו" (נערך ונסקר בידי שאלתיאל אייזק גראבער), בתוך: אוצר הספרות, א, תרמ"ז (1887), עמ' 121–128, בארכיון האינטרנט
אברהם כהנא (אבר"ך), מסות על סופרים ואנשי שם, פשמישל, 1934, עמ' 22–25
מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, ח"ד, עמ' 790–792.

 קישורים חיצוניים 


 ספריו 

ספר איוב עם פירושים "הוכח מלים" "כנף רננים", לבוב תרל"ה (1875), באתר גוגל בוקס

 הודעות לפטירתו 
 המזכיר⁩, 16 ביוני 1885
 שמואל זכריהו בראך, 

 מאמריו 

שאלת תורה ליודעי חכמת הנתוח, בית ועד לחכמים, עמ' 12-14
 הגהות על פסיקתא עם ביאור שלמה בובר 
, , , , , , , , , , , , , 

הערות שוליים

קטגוריה:משכילי גליציה
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:סופרים הידועים בשם עט