ציר האוטוקרטיות

ציר האוטוקרטיות הוא מונח המתייחס לשיתוף הפעולה האנטי-מערבי בין רוסיה, איראן, סין וצפון קוריאה. יש המתייחסים לציר ההתנגדות בראשות איראן כחלק מציר האוטוקרטיות.

הברית הרופפת ייצגה את עצמה בדרך כלל בנאומים דיפלומטיים ובהצהרות פומביות כקואליציה "אנטי-הגמונית" ו"אנטי-אימפריאליסטית" עם כוונות לקרוא תיגר על מה שנחשב בעיניה כסדר עולמי הנשלט על-ידי מערבי כדי לעצב מחדש את היחסים הבינלאומיים לסדר רב-קוטבי בהתאם לאינטרסים המשותפים שלהם. אמנם לא מדובר בגוש רשמי, אך מדינות אלה תיאמו יותר ויותר את המאמצים הכלכליים, הצבאיים והדיפלומטיים שלהן, תוך מאמצים חזקים לסייע זו לזו כדי לערער את ההשפעה המערבית.

 המונחים 
ציר האוטוקרטיות כונה גם "ציר המהפך", "רביעיית הכאוס", "רביעיית החורבן", Axis of Resistance, ו-CRINK

 המונח CRINK 
CRINK, הוא ראשי תיבות של China, Russia, Iran, North Korea.

בפורום הביטחון הבינלאומי של הליפקס ב-17 בנובמבר 2023, הנשיא פיטר ואן פראג הציג את ראשי התיבות "CRINK" בדברי הפתיחה שלו: "בידוד רוסיה מהקהילה הבינלאומית הביא את האוטוקרטים האחרים לעזרתו של פוטין. כעת סין ורוסיה ואיראן וצפון קוריאה, אנחנו קוראים להם ה-CRINKs, פועלים לפרק את הסדר הגלובלי.

על פי פוליטיקו, מגוון רחב של חששות הקשורים למדינות הציר הזה היו משותפים למשתתפי הפורום ונשארו נושא מרכזי לאורך כל האירוע. המונח המשיך להיות בשימוש בפורום, כאשר שניים ממושבי המליאה שלו נשאו את הכותרות "ניצחון באוקראינה = מסר ל-CRINKS" ו"לא משנה את הבריקס, הנה ה-CRINKS".

 שימוש בינלאומי במונח 
לאחר פורום 2023, המונח "CRINK" אומץ על ידי כלי תקשורת בינלאומיים. הוא אומץ ברחבי העולם על ידי כלי תקשורת בצ'ילה, גרמניה, צרפת, איטליה, פולין, שווייץ, ספרד, ובלגיה. המונח "CRINK" הוזכר גם בדיווחים הנוגעים לפלישה הרוסית לאוקראינה ולמשבר במזרח התיכון, והוא נמצא בשימוש נרחב בדיונים הנוגעים לעליית הסנטימנט האנטי-מערבי.

 המונח "ציר המהפך" 
המונח "ציר המהפך " נטבע במאמר מאפריל 2024 "ציר המהפך", שנכתב על ידי האנליסטים למדיניות החוץ ריצ'רד פונטיין ואנדראה קנדל-טיילור עבור מגזין Foreign Affairs, כחלק מהמרכז המחקר לביטחון לאומי שבסיסו בארצות הברית". המונח שימש אנליסטים רבים למדיניות חוץ,קציני צבא, וקבוצות בינלאומיות. פונטיין בחר בביטוי כיוון שהוא מייצג את הבוז המשותף של קבוצת המדינות הזו ואת הרצון שלהם לעקור את ההשפעה והערכים המערביים מבלי להשתמש בשפה "קשה מדי", כמו המונחים " ציר הרשע ", ביטוי של הנשיא בוש משנת 2002 המתייחס לאיראן, עיראק וצפון קוריאה, או "ציר האוטוקרטיה ". בין המונחים הנייטרליים יותר, היה גם הביטוי בביטוי "התכנסות אסטרטגית" במקום "ציר", ביטוי אשר ראש תכנון המדיניות של נאט"ו, בנדטה ברטי, ציינה כי היא מעדיפה להשתמש בו "ציר" בתיאור קואליציית המדינות.

 רקע 
שורשי שיתוף הפעולה בין המדינות נעוצים עשרות שנים אחורה בתחילת המלחמה הקרה, בהתבסס על הפילוג בין העולם הראשון לעולם השני. ברית המועצות ייצגה את מעצמת העל המובילה של העולם השני, סיפקה סיוע וחלקה פילוסופיות קומוניסטיות ואנטי-מערביות עם הרפובליקה העממית של סין וצפון קוריאה.

בעוד שמדינות אלו נותרו בדרך כלל ביחסים טובים או נייטרלים מאז פירוק ברית המועצות, הברית ביניהן התעצמה משמעותית בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה. אנליסטית מדיניות החוץ אנדראה קנדל-טיילור הצהירה שנראה כי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין העריך באופן שגוי את רמת התיאום המערבי "היוצא דופן" בין ארצות הברית, אירופה ומדינות ידידותיות אחרות למערב בנוגע לסנקציות הכלכליות ולסיוע הצבאי לאוקראינה. היא גם ציינה כי תגובתו הקשוחה והמוחלטת של המערב שימשה שלא במתכוון, כזרז לרוסיה שהאיץ את הדחיפה לקשרים כלכליים ודיפלומטיים הדוקים יותר עם מדינות הנמצאות במחלוקת עם מדינות המערב, כי זה סימן לפוטין שאין דרך חזרה ביחסים עם המערב והוא החליט לוותר עליהם.

בשנת 2021, קליפורד מיי תיאר את רוסיה, סין ואיראן כמעצמות נאו-אימפריאליסטיות "שמבקשות לשחזר את מה שהן רואות כממלכותיהן הצודקות, וכולן רואות בארצות הברית את המכשול הגדול ביותר שלהן. על בסיס זה יש להן כעת ברית משגשגת". בדיון על הנאו-אימפריאליזם הרוסי באוקראינה, כתב אורלנדו פיגס בשנת 2022 כי "אנו יכולים לראות סוג חדש של אימפריה עולה באירואסיה, המאחדת מדינות עם תלונות היסטוריות נגד המערב". הוא אמר כי "רעיונות בעלי אופי לאומני, שמרני חברתי, אנטי-מערבי ודתי.. עומדים בבסיס הדיקטטורות ברוסיה, סין ואיראן".

 מאפיינים 
למרות שציר האוטוקרטיות אינה איחוד רשמי או ברית, היא מאוחדת באופן כללי על ידי התנגדות משותפת למה שהיא מכנה "ההגמוניה האמריקאית" ולסדר הבינלאומי בהובלת המערב. המדינות הגבירו באופן דרמטי את שיתוף הפעולה הכלכלי והצבאי ביניהן תוך תיאום מאמציהן הדיפלומטיים, המודיעיניים והביטחוניים, ופועלות כקואליציה רופפת של מדינות בעלות השקפת עולם דומה בהתנגדות ללחץ כלכלי או אידאולוגי מצד מדינות מערביות. באופן קולקטיבי ופרטני, חברות הציר ידועות ברחבי העולם בשל מנהיגותן האוטוריטרית, התנגדותן למערב ומעורבותן בסכסוכים צבאיים. למדינות אין ברית רשמית, אך נראה כי הן מאוחדות על ידי אינטרסים משותפים הדומים למוטו "האויב של אויבי הוא ידידי".

 אנטי-מערביות 
המניעים שמניעים את הברית הרופפת הם מרובי פנים, אך בעיקר מתמקדים ברצון להשיג השפעה אזורית גדולה יותר ולשלוט הרחק מהאימפריאליזם של המערב. החברות דוחות את הערכים האוניברסליים כפי שהוגדרו על ידי המערב ואת "קידום הדמוקרטיה בנוסח המערבי כניסיון לערער את הלגיטימיות שלהן ולעורר חוסר יציבות פנימית". הן רואות בנוכחות האמריקאית באזורים שבתחום השפעתן איום על האינטרסים והריבונות שלהן, ומצהירות כי עליהן להחזיק בזכות לכונן דמוקרטיה על בסיס מוסדותיהן ותרבותן, במקום להיות מעוצבות בכפייה על פי עקרונות מערביים. באופן קולקטיבי הן מציגות עצמן כאנטי-אימפריאליסטיות החולקות מטרה של יצירת סדר עולמי רב-קוטבי שיפחית את הדומיננטיות הגלובלית של ארצות הברית, כולל התנגדות ל"מעורבות חיצונית בענייניהן הפנימיים, הרחבת הבריתות של ארצות הברית, פריסת נשק גרעיני אמריקאי בחו"ל, ושימוש בסנקציות כפייתיות".

 אוטוקרטיה ונאו-אימפריאליזם 
כל המדינות בציר תוארו כאוטוקרטיות או אוטוריטריות עם קמפיינים נרחבים של תעמולה מדינתית, בעוד רוסיה, איראן, סין וטורקיה תוארו גם כמבקשות לאתגר את הסדר העולמי שלאחר 1945. בנוסף, צפון קוריאה היא אחת מהדיקטטורות האישיותיות האחרונות שנותרו, וכן הדיקטטורה הוותיקה ביותר בעולם, עם פולחן אישיות חובק כל.

 שיתוף פעולה כלכלי 
הקשרים הכלכליים בין חברות CRINK התחזקו במידה ניכרת; בעקבות חתימה מוקדמת ב-2022 על הסכם משותף בין מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הסינית שי ג'ינפינג ולדימיר פוטין שהקים "שותפות ללא גבולות", סין הפכה לשותפת הסחר הגדולה ביותר של רוסיה, כאשר הסחר הבילטרלי הגיע לשיאים חדשים בשנים 2023 ו-2024. בשנת 2023, הסחר בין רוסיה לסין עלה על 240 מיליארד דולר, כאשר רוסיה החליפה את ערב הסעודית כספקית הנפט הגדולה ביותר של סין. איראן ורוסיה הסכימו לנהל מסחר במטבעותיהן הלאומיים כדי להפחית את התלות בדולר האמריקאי בעסקאות בינלאומיות. סין גם הגדילה את רכישות הנפט והגז הטבעי מרוסיה, וסיפקה תמיכה כלכלית קריטית מול הלחצים שנגרמו מסנקציות מערביות נרחבות. רבות מהסכמי הסחר הללו, הרשתות החלופיות והעסקאות על פני גבולות משותפים נראו כאילו נבנו במיוחד כדי לעקוף את הסנקציות וההגבלות המסחריות של המערב.

עבור איראן, היצוא מרוסיה עלה ב-27% מינואר עד אוקטובר 2022. רוסיה גם הפרה סנקציות של מועצת הביטחון של האו"ם על ידי שחרור נכסים של צפון קוריאה בשווי של כמה מיליוני דולרים.

 שיתוף פעולה צבאי 
שיתוף הפעולה הצבאי בין ארבע המדינות גם הוא התגבר, כאשר איראן סיפקה כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים), כגון רחפני שאהד, לרוסיה לשימוש באוקראינה. מתחילת הפלישה הרוסית ועד סוף אפריל 2024, רוסיה השתמשה בכ-3,700 רחפנים שתוכננו על ידי איראן בלחימה, והביעה תוכניות לשתף פעולה עם איראן בהקמת מפעל רחפנים ברוסיה. רוסיה גמלה על הסיוע הצבאי בכך שהעניקה לאיראן יכולות חדשות של הגנה אווירית, מודיעין וניטור, מטוסים מודרניים ויכולות סייבר. רוסיה סיפקה גם לאיראן ולשלוחותיה, כגון חזבאללה, עוד נשק, במיוחד לאחר פרוץ עימות ישראל–חזבאללה ב-2023.

בעוד סין נמנעה בפומבי מהעברת נשק לרוסיה, היא ייצאה ציוד דו-שימושי בשווי של למעלה מ-300 מיליון דולר, שיכול לשמש גם אזרחית וגם צבאית אם מרכיביו יורכבו או יוסבו לשימוש צבאי. ציוד דו-שימושי שיוצא מרוסיה לסין כולל מיקרו-שבבים, ציוד שיבוש, ציוד תקשורת, חלקי מטוסי סילון, חיישנים ומכ״ם, וכלי מכונות – שכל אחד מהם סייע לקיים את מאמץ המלחמה ולמנוע מחסורים שנגרמו כתוצאה מהסנקציות המערביות.[43] בין 2018 ל-2022, רוסיה סיפקה 83% מיבוא הנשק של סין. הייצוא של סין לרוסיה תרם למחצית מההיצע הגובר של מיקרו-שבבים ורכיבים, והגיע לרמות קרובות לאלו שהיו לפני הפלישה.

צפון קוריאה סיפקה לרוסיה בערך 2.5 מיליון פגזי תחמושת וטילים בליסטיים. באוקטובר 2024 נחשף כי צפון קוריאה החלה לשלוח חיילים לרוסיה כדי לתמוך במלחמתה באוקראינה.

ארבע המדינות השתתפו גם בתרגילים צבאיים משותפים מסוגים שונים, כולל תרגילים ימיים בין סין, איראן ורוסיה במפרץ עומאן בשלוש השנים האחרונות, ותרגילים ימיים שהוצעו על ידי רוסיה בינה, צפון קוריאה וסין.

 שיתוף פעולה דיפלומטי 
התיאום הדיפלומטי בין חברות הציר הפך לברור יותר ויותר, כאשר כל מדינה מציעה תמיכה הדדית בפורומים בינלאומיים כמו האו"ם. רוסיה וסין עשו מאמצים להכשיר את איראן על ידי הכללתה בארגונים כמו BRICS וארגון שנגחאי לשיתוף פעולה. המסרים המתואמים שלהן בסוגיות גלובליות עמדו לעיתים קרובות ישירות בניגוד לפרשנויות בהובלת המערב וארצות הברית לאירועים עולמיים, עם "מטרה משותפת להפוך את העקרונות, הכללים והמוסדות שעליהם נשען המערכת הבינלאומית השלטת".

בנוסף, איראן קיימה תרגילים צבאיים עם ארגון האמנה לביטחון משותף (CSTO), ובכך חיזקה את השותפויות האסטרטגיות שלה באזור. יתר על כן, כינון הסכמי סחר חופשי בין איראן לאיחוד הכלכלי האירואסייתי שיפר את הקשרים הכלכליים ואיפשר אינטגרציה עמוקה יותר במסגרת האזורית.

רוסיה הגנה על חזבאללה ועל שלוחות אחרות של איראן במהלך דיוני מועצת הביטחון של האו"ם. באותו אופן, סין פרסמה הצהרות פומביות ועמדות במהלך דיונים בינלאומיים שבהן האשימה את נאט"ו בהתערבות באוקראינה ופתיחת המלחמה. בנוסף, רוסיה, איראן וסין השתמשו בתקשורת הממלכתית וברשתות החברתיות שלהן כדי לתמוך בחמאס, להצדיק את פעולותיו, ולבקר את ישראל וארצות הברית לאחר מתקפת אוקטובר 2023 על תפקידיהן הצבועים במתקפות המוניות נגד אזרחים ובמשברי הומניטריים ברצועת עזה.

היסטוריה
הציר התחיל לפעול מבחינה כלכלית לאחר קריסת ברית המועצות, כאשר ב-1991 רוסיה, סין וצפון קוריאה התחילו עם הסכמים כלכליים ומאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה גם איראן הצטרפה להסכמים אלו. מבחינה צבאית הציר התחיל לפעול ביחד בצורה מהודקת במלחמת אוקראינה-רוסיה כאשר סין וצפון קוריאה סיפקו לצבא רוסיה חיילים ואיראן שלחה טילים ורחפנים.
 מלחמת אוקראינה–רוסיה: נגרם נזק כבד לכל רוסיה ו-87% מצבא רוסיה נפגע או נהרג, תשתיות רבות נהרסו ועקב סנקציות הכלכלה הרוסית נפגעה. בעקבות הפגיעות סין וצפון קוריאה שלחו חיילים לצבא רוסיה ואיראן שלחה ציוד צבאי.
 מלחמת האזרחים הסודאנית השלישית: במהלך מלחמת האזרחים בסודאן, איראן שלחה יועצים ונשקים לממשלת סודאן, ולעומת זאת איחוד האמירויות הערביות שלחו נשקים ועזרה לכוחות התמיכה המהירה, על מנת שסודאן לא תהפוך לפרוקסי איראני. באפריל 2024 דווח כי הרחפנים שאיראן מספקת לסודאן עזרו נגד כוחות התמיכה המהירה בצורה משמעותית. לאחר נפילת משטר אסד ורוב הפרוקסים האיראניים, איראן ורוסיה התחילו במגעים עם סודאן להקמת נמלים בסודאן.
 מבצע עם כלביא, המתקפה האיראנית על ישראל (יוני 2025) ותקיפת ארצות הברית את מתקני הגרעין באיראן: ביוני 2025 הביאו את החזית הישראלית-איראנית לעימות ישיר שכלל סיכולים ממוקדים רבים ותקיפות אוויריות על מתקני הגרעין האיראניים מצד ישראל וארצות הברית ותקיפות נרחבות של טילים בליסטיים מצד איראן על ישראל, שגרמו לנזק רב ולאבידות בנפש בישראל.

הערות שוליים

2025 04
קטגוריה:אנטי אמריקניזם