משפחת המלוכה בשנת 1846

משפחת המלוכה בשנת 1846 (באנגלית: The Royal Family in 1846) הוא ציור שמן מאת האמן הגרמני פרנץ קסאבר וינטרהאלטר, שנחתם ותוארך לשנת 1846. הציור, אשר הוזמן על ידי המלכה ויקטוריה, מתאר את משפחת המלוכה הבריטית ונתלה במקור בחדר האוכל של בית אוסבורן. כיום הוא שייך לאוסף המלכותי (RCIN 405413) ומוצג בגלריה המזרחית בארמון בקינגהאם. מידות הציור הן 250.5 × 317.3 ס"מ, והוא צויר בטכניקת שמן על קנבס.

תיאור היצירה
בציור מוצגת המלכה ויקטוריה כלבושה בתכשיטים מלכותיים, כסמל לשילוב בין תפקידה הריבוני לבין זה האימהי. הסצנה מתארת רגע אינטימי של הרמוניה ביתית, כשהמשפחה נראית לא מבוימת כמעט – באופן נדיר ביחס לדיוקנאות מלכותיים קודמים. עם זאת, הרקע, הריהוט והביגוד שומרים על אלמנטים טקסיים ברורים.

הנסיך מוויילס (לימים המלך אדוארד השביעי) לבוש חולצה רוסית ועומד סמוך לאמו כשהוא מביט באביו, הנסיך אלברט. הנסיך אלפרד מופיע משמאל, לבוש בתלבושת חצאית מסורתית לפעוטות בני פחות משלוש, בדרכו אל שלוש אחיותיו: ויקטוריה, הנסיכה המלכותית בקצה הימני, הנסיכה אליס, והנסיכה הלנה התינוקת.

תכשיטים ולבוש
המלכה ויקטוריה עונדת דיאדמת ברקת ויהלומים שעוצבה על ידי הנסיך אלברט בשנת 1845 ויוצרה על ידי התכשיטן ג'וזף קיטצ'ינג בעלות של 1,150 לירות שטרלינג. בנוסף עונדת המלכה עגילים תלויים תואמים ושלוש סיכות על חלקה הקדמי של שמלתה. הנסיך אלברט לבוש בלבוש חצר טקסי: מכנסי קטיפה שחורים, אפוד סאטן לבן וז'קט שחור צמוד. שניהם עונדים את הסרט והכוכב של מסדר הבירית; אלברט עונד גם את הסרט עצמו ואת עיטור גיזת הזהב.

תהליך ההזמנה והיצירה
במאי 1846 פנתה המלכה ויקטוריה אל לואי פיליפ מלך צרפת, בבקשה לשחרר את וינטרהאלטר מתפקידו כצייר חצר צרפתי כדי שיצייר דיוקן גדול של משפחתה עבור אחוזת אוסבורן. הפגישות לצורך הציור החלו באוקטובר 1846 בטירת וינדזור והמשיכו עד ינואר 1847.

ב-18 בדצמבר 1846 כתבה המלכה ביומנה כי התוצאה היא "יצירת מופת, כמו פאולו ורונזה – בצבעים כל כך יפים, מבריקים ורעננים – הוקסמנו". בהמשך תיארה את התמונה כאחת משלוש הדיוקנאות האהובות עליה ביותר של הנסיך אלברט.

הצגה ציבורית וחריטה
למרות שהציור נועד במקור למרחב פרטי, הוא הוצג בשנת 1847 לציבור הרחב בארמון סנט ג'יימס, שם נצפה על ידי כ-100,000 מבקרים. בשנת 1850 הופץ תחריט של הציור, שנעשה על ידי החרט האנגלי סמואל קאזינס. ההדפס התקבל טוב יותר מהציור המקורי וזכה לשבחים על הבעות הפנים המדויקות יותר של בני המלוכה. המלכה ויקטוריה כתבה ביומנה ב-26 בפברואר 1850: "קאזינס סיים זה עתה את חריטת תמונת המשפחה – והיא מרהיבה".

ביקורת ותגובות
במהלך הכנת הציור הביעו אישים כמו לורד פלמרסטון, הדוכסית מסאת'רלנד, משפחת קיימברידג', סר רוברט פיל ואשתו התפעלות מהיצירה. עם זאת, הביקורת בעיתונות הייתה מעורבת ואף שלילית בחלקה. כתב העת Athenaeum (1847) טען כי הציור מציג "עיבוד גס" ואת הדמויות כ"תחושתיות ובשרניות". ידיו של הנסיך אלברט הושוו לאלה של איכר. כמו כן, נשמעה ביקורת על כך שצייר זר נבחר למשימה כה יוקרתית: "כזה חוסר טעם – שאנו שמחים שזה לא מידו של אנגלי".

בכתב העת Art Journal (1850) שיבחו דווקא את ההדפס של קאזינס, ש"שידר יותר מהחן הטבעי של פניהם של המלכה והנסיך ממה שהציור הצליח להעביר".

סגנון וחדשנות אמנותית
הציור מתבלט בכך שהוא מציג את בני המשפחה המלכותית באופן כמעט בלתי מבוים. הילדים – למעט התינוקת הלנה – אינם מודעים לנוכחות הצופה. תפאורת הרקע כוללת וילון אדום מפואר ונוף פסטורלי, המייצר תחושת במה, ומציג את המשפחה כ"תיאטרון מלכותי". הניגוד בין לבוש הערב הרשמי לסצנה הביתית עם הילדים מחדד את הפער שבין תפקידי המלוכה לחיי המשפחה.

פרטי הזמנה
הציור הוזמן על ידי המלכה ויקטוריה בשנת 1846 במחיר של 1,050 לירות שטרלינג.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:המלכה ויקטוריה בציורים
קטגוריה:פרנץ קסאבר וינטרהאלטר: ציורים
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת