ברנדן שנהאן

ברנדן פרדריק שנהאן (באנגלית: Brendan Frederick Shanahan; נולד ב-23 בינואר 1969) הוא מנהל הוקי קרח קנדי-אמריקאי מקצועני ושחקן עבר המשמש כנשיא ומושל חלופי של טורונטו מייפל ליפס, לאחר ששימש בעבר כמנהל בטיחות השחקנים בליגת ההוקי הלאומית.

שנהאן נבחר על ידי ניו ג'רזי דווילס כבחירה שנייה בדראפט 1987 ושיחק ב-NHL עם ניו ג'רזי דווילס, סנט לואיס בלוז, הרטפורד ויילרס, דטרויט רד וינגס וניו יורק ריינג'רס. זכה שלוש פעמים בגביע סטנלי עם דטרויט רד וינגס. בשנת 2017 נבחר שנהאן לאחד מ-100 שחקני ה-NHL הגדולים בהיסטוריה.

שנהאן, הידוע במשחקו הפיזי וביכולת כבישת שערים, הבקיע 656 שערים בקריירת ה-NHL שלו המשתרעת על פני למעלה מ-1,500 משחקי NHL, ובזמן פרישתו היה המוביל בין שחקני NHL פעילים עבור שערים שהובקעו. שנהאן הוא השחקן היחיד בתולדות ה-NHL עם למעלה מ-600 שערים ו-2,000 דקות עונשין.

כשחקן שייצג את קנדה, זכה שנהאן במדליות זהב באליפות העולם 1994, אולימפיאדת החורף 2002 ובגביע קנדה 1991. לאחר שזכה בשלושת התארים הבולטים בהוקי קרח; מדליית זהב אולימפית, מדליית זהב באליפות העולם וזכייה בגביע סטנלי, הפך שנהאן לחבר במועדון הזהב המשולש. שנהאן התקבל להיכל התהילה של ההוקי ב-8 בנובמבר 2013.

קריירת משחק
ניו ג'רזי דווילס (1988–1991)
שנהאן נבחר על ידי ניו ג'רזי דווילס במקום השני בדראפט 1987, אחרי פייר טורז'ון. הציפיות לגביו היו גבוהות למדי לאחר קריירתו עם לונדון נייטס מליגת ההוקי של אונטריו בה כיכב ובעקבות כך, מספר 19 שלו הופרש. בעונת הרוקי שלו עם הדווילס ב-1988, צבר 26 נקודות ב-65 משחקים כנער בן 18. בעונה שלאחר מכן, ניכר היה שהשתפר עם 22 שערים ו-50 נקודות. בעונתו השלישית הופיע כמפיק נקודה למשחק עם 72 נקודות ב-73 משחקים והוביל בניקוד בקבוצתו; 30 שעריו העמידוהו במקום השני בהבקעת שערי הקבוצה לאחר ג'ון מקלין. בשנה הרביעית והאחרונה שלו בקדנציה הראשונה שלו עם הדווילס ב-1991, כבש 29 שערים ו-66 נקודות. בגיל 22, שנהאן כבר היה נחשב למבקיע רציני ב-NHL. כן שיחק טוב בריצות הפלייאוף של הדווילס.

סנט לואיס בלוז (1991–1995)
לאחר שהפך לשחקן חופשי בעקבות עונת 1991, שנהאן הוחתם על ידי סנט לואיס בלוז ב-25 ביולי 1991. על פי ההסכם הקיבוצי, הוא היה שחקן חופשי מוגבל ולפיכך הדווילס היו זכאים לפיצוי. בדרך כלל, הפיצוי בא לידי ביטוי עם בחירות דראפט, אך הבלוז כבר היו חייבים ארבע בחירות דראפט בסיבוב הראשון לוושינגטון קפיטלס עקב החתמת המגן סקוט סטיבנס בשנה הקודמת. הבלוז הציעו הצעה לפיצוי שכללה את קרטיס ג'וזף, רוד ברינד'אמור ושתי בחירות דראפט מאוחר יותר. עם זאת, הדווילס התעניינו רק בסקוט סטיבנס. הבורר החליט בסופו של דבר שסטיבן הוא הפיצוי וכך שנהאן הצטרף לבלוז בתמורה לסקוט סטיבנס.

עונתו הראשונה עם הבלוז הניבה נתונים סטטיסטיים דומים לעונותיו עם הדווילס, אך העפיל לרמה גבוהה יותר ב-1993 עם 51 שערים ו-94 נקודות ב-71 משחקים. סיים שני בכבישת שערי הקבוצה מתחת לברט האל ושלישי בניקוד בקרב חבריו לקבוצה. בעודו ממשיך במשחקו המשובח ב-1994, רשם שנהאן שיא אישי של 52 שערים, 50 אסיסטים ו-102 נקודות. בנוסף להובלת קבוצתו בניקוד, נבחר שנהאן למשחק האולסטאר של 1994 באמצע העונה ולנבחרת האולסטאר הראשונה בסוף השנה.

במהלך העונה המקוצרת 1995, שיחק שנהאן שלושה משחקים עבור דיסלדורף בליגה הגרמנית (DEL), כבש חמישה שערים ושלושה אסיסטים בשהותו הקצרה מעבר לים. כאשר עונת ה-NHL התחדשה, המשיך שנהאן לשחק נהדר עבור הבלוז וצבר 41 נקודות בעונה המקוצרת. בפלייאוף 1995, הוביל את הקבוצה בניקוד עם תשע נקודות בחמישה משחקים.

הרטפורד ויילרס (1995–1996)
לאחר ארבע עונות עם הבלוז, ב-27 ביולי 1995, הועבר שנהאן להרטפורד ויילרס בתמורה למגן כריס פרונגר, וירש את פט ורביק כקפטן הקבוצה. בעונתו המלאה והיחידה בהרטפורד, כבש שנהאן שיא קבוצתי של 44 שערים ו-78 נקודות ועל מאמציו נבחר למשחק האולסטאר ב-1996. עם זאת, עם חוסר הוודאות של הקבוצה הזכיינית, ביקש שנהאן לעבור קבוצה וב-9 באוקטובר 1996, לאחר שני משחקים בלבד בתחילת עונת 1997, הועבר עם בראיין גלין לדטרויט רד וינגס תמורת החלוץ קית' פרימו, המגן פול קופי, ובחירת דראפט בסיבוב הראשון.

דטרויט רד וינגס ושלוש זכיות בגביע סטנלי (1996–2002)
שנהאן סיים את עונת 1997 עם ניקוד האופייני לו, עם כבישת 47 שערים ונבחר למשחק האולסטאר ב-1997. בפלייאוף 1997, גם כבש תשעה שערים ושמונה אסיסטים, ועזר לרד וינגס לזכות בגביע סטנלי הראשון שלהם מאז 1955. הם חזרו הגנו על תוארם כאלופי הגביע בשנה שלאחר מכן, למרות עונת הבצורת של שנהאן בה צבר 57 נקודות בלבד. בעונה שלאחר מכן, שנהאן המשיך עם ירידתו בניקוד עם צבירת 58 נקודות, אך עדיין הוזמן למשחק אולסטאר נוסף. הקבוצה לא הצליחה לשלש את ניצחונה עונה לאחר מכן, כאשר הודחו על ידי קולורדו אוולאנש. בשנה שלאחר מכן, כבש שנהאן 41 שערים, מה שהעיד על חזרתו לעונותיו הפוריות, אולם הרד וינגס נוצחו שוב על ידי האוולאנש בפלייאוף 2000. לאחר העונה נבחר לנבחרת האולסטאר הראשונה בפעם השנייה בקריירה שלו. הוא שחזר את הצלחתו בעונת 2001 וצבר 76 נקודות, אך דטרויט המשיכה בנפילתה מול יריבותיה והפעם זה היה בסיבוב הראשון של הפלייאוף מול לוס אנג'לס קינגס.

עונת 2002 היוותה מטרה עבור שנהאן והרד וינגס. לאחר שצירפה את חברי היכל התהילה לעתיד ברט האל, לוק רוביטאי ודומיניק האשק, הקבוצה הייתה מיועדת לזכות בגביע השלישי שלה מאז 1997. הם הפליגו לניצחון ושנהאן המשיך לשחק בתפקיד גדול בהצלחתם, וכבש 37 שערים במהלך העונה הסדירה ו-19 נקודות בניצחון הסופי שלהם בגביע סטנלי. שנהאן גם זכה במדליית זהב אולימפית בסולט לייק סיטי עם נבחרת קנדה ונבחר לנבחרת האולסטאר השנייה. העונה הייתה גם בעלת משמעות סטטיסטית במיוחד עבור שנהאן, שכן זמן קצר קודם זכייתו במדליית הזהב האולימפית, צבר את הנקודה ה-1,000 שלו ב-NHL לאחר שכבש שני שערים נגד מרטי טורקו בניצחון 2–4 על דאלאס סטארס ב-12 בינואר 2002. מאוחר יותר בעונה, שנהאן הגיע גם להישג 500 השערים, כשכבש את השער המנצח במשחק נגד פטריק רואה בניצחון 0–2 על קולורדו ב-23 במרץ. הניצחון גם עזר לדטרויט לזכות בגביע הנשיאים כקבוצת העונה הסדירה המדורגת ראשונה.

עונה לאחר זכייתו בגביע סטנלי השלישי של דטרויט, כבש שנהאן 30 שערים ו-68 נקודות וזכה בגביע קינג קלנסי על מאמציו ההומניטריים. עונה לאחר מכן לעומת זאת, תפוקתו ירדה ל-25 שערים ו-53 נקודות, הסכומים הנמוכים ביותר שלו מזה 15 שנים. לאחר היעדרות של שנה אחת עקב עונת 2005 שבוטלה, הוכיח שנהאן שכוחו עוד במותניו ב-2006 וכבש 40 שערים ו-81 נקודות מרשימים, במקום השלישי מבין שחקני רד וינגס בניקוד.

ניו יורק ריינג'רס (2006–2009)
שנהאן הפך לשחקן חופשי לאחר עונת 2006 ובעקבות כך חתם על עסקה לשנה של 4 מיליון דולר עם ניו יורק ריינג'רס. לאחר שהשלים שהות מוצלחת של תשע שנים בדטרויט, הוא הביע רצון להמשיך בקריירת ה-NHL שלו והצהיר: "זה באמת הסתכם באינסטינקט שהיה לי. לדטרויט יש עבר גדול ועתיד גדול לפניהם גם כן, אבל אני מניח שפשוט הרגשתי שאולי אני מזוהה עם העבר קצת יותר מאשר עם העתיד".
ממוזער|שנהאן (מקדימה) בחימום לפני משחק טרום עונתי בספטמבר 2007; חברו לקבוצת רד וינגס לשעבר שון אוורי מאחוריו
שנהאן החל את עונתו הראשונה עם הריינג'רס בהבקעת השערים ה-599 וה-600 שלו בקריירה נגד אולף קולציג ב-5 באוקטובר 2006, בניצחון 3–5 בפתיחת העונה מול וושינגטון קפיטלס במדיסון סקוור גארדן. האסיסטים נמסרו מפטר פרוכה בשני השערים וכך הפך לשחקן ה-15 בלבד בתולדות ה-NHL שמגיע לרף 600 השערים. זמן קצר לאחר מכן, ב-14 בנובמבר 2006, קיבל שנהאן את פרס המנהיגות הראשון של מרק מסיה, פרס שניתן מדי חודש לשחקן שנבחר על ידי מרק מסיה המדגים בצורה הטובה ביותר כישורי מנהיגות על הקרח ומחוצה לו. לאחר מכן, נבחר למשחק האולסטאר השמיני שלו ומונה לקפטן החטיבה המזרחית במשחק האולסטאר 2007. ב-1 בפברואר 2007, עלה לכותרות לאחר שהביע תסכול במסיבת עיתונאים על תפיסתו כי שופטי NHL מוטים נגד קפטן הקבוצה יארומיר יאגר. בהמשך החודש היה מעורב בהתנגשות קשה על הקרח עם חלוץ פילדלפיה פליירס וחברו לשעבר מהרד וינגס מייק קנובל, במשחק ב-17 בפברואר. שנהאן וקנובל פגעו זה בזה בעודם מחליקים מכיוונים מנוגדים כאשר שנהאן פנה לספסל ואז נפל כאשר ראשו נוחת על הקרח ונותר מחוסר הכרה במשך עשר דקות. נלקח על אלונקה לבית החולים, שם שוחרר למחרת. לאחר שהחמיץ 15 משחקים, חזר שנהאן להרכב בזמן לפלייאוף 2007, בו הובסו הריינג'רס על ידי באפלו סייברס בסיבוב השני. שנהאן השלים את עונתו הראשונה עם הריינג'רס במקום הרביעי בקבוצה עם 62 נקודות ב-67 משחקים כקפטן חלופי ליאגר.

לאחר שחתם מחדש על חוזה נוסף לשנה עם הריינג'רס, שנהאן התקשה בניקוד כאשר סך הנקודות שלו צנח ל-46 נקודות בלבד ב-2008, סכומו הנמוך ביותר מאז עונת הרוקי שלו ב-1988. עם סיום חוזהו בתום העונה, הוא לא קיבל הצעה על ידי הריינג'רס להמשיך, שלדעתו העניין נבע כתוצאה ממרדף הריינג'רס אחר השחקן החופשי מאטס סונדין.

חזרה לניו ג'רזי (2009)
לאחר שלא הצליח להמשיך לשחק עם הריינג'רס, שנהאן חיכה במהלך המחצית הראשונה של עונת 2009. לאחר מכן, ב-10 בינואר 2009, פורסם כי שנהאן הסכים להצטרף לניו ג'רזי דווילס כקדנציה השנייה שלו בקבוצה. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-14 בינואר, סוכמו תנאי החוזה ושנהאן חתם על חוזה יחסי לשנה של 800,000 דולר. הזמן בין עזיבתו של שנהאן מהדווילס והחזרה אליהם היה 17 שנים ו-294 ימים, הפער הארוך ביותר בקדנציה עם קבוצה אחת בתולדות ה-NHL. כששיחק במשחקו הראשון עם הדווילס מאז 1991, כבש את השער הראשון במשחק נגד נאשוויל פרדטורס במשחק כוח של 5 על 3 על ידי גרירת הדסקית סביב שחקן יריב ולאחר מכן חבט לכיוון מגן השוער ב-19 בינואר בניצחון 3-1. ב-5 באוגוסט 2009, הסכים על חוזה לשנה עם הדווילס שיחזור לעונה 22, כדי לשחק במהלך עונת 2010. זו הייתה העונה השישית של שנהאן כשחקן דווילס. עם זאת, ב-1 באוקטובר 2009 נפרדו דרכיהם של הדווילס ושנהאן. שנהאן אמר, "כשחתמתי בקיץ האחרון, לו למורילו, ז'אק למר ואני הסכמנו שאם לא נוכל למצוא כימיה טובה בה אוכל להתחרות ולתרום ברמה שאני מצפה מעצמי, אז אני פשוט אתקדם הלאה". שנהאן שיחק רק ארבעה משחקי קדם העונה בעונת 2010. הוא כבש את שער קדם העונה האחרון של הדווילס באותה שנה, באחד מהמשחקים האחרונים שלו ב-NHL.

מורשת
במהלך עונת 2005 שבוטלה, שנהאן היה המוח של מה שכונה "פסגת שנהאן", ועידה בת יומיים בטורונטו. הוא אסף שחקנים, מאמנים וקולות משפיעים אחרים כדי לדון בשיפורים בזרימה ובקצב של המשחק. עשר המלצות הוצגו הן לאיגוד שחקני ליגת ההוקי הלאומית והן לליגה.

בזמן פרישתו, הוביל שנהאן שחקני NHL פעילים בשלושער של גורדי האו עם 17 כאלו. עם זאת, לא כל הקבוצות שמרו תיעוד של ההישג הזה, ואף מאמינים שלגורדי האו עצמו היו רק שניים. על פי דיווח של Yahoo!, שנהאן היה בוחר להיכנס להיכל התהילה כשחקן המייצג את רד וינגס, אם היה צריך לבחור.

קריירת ניהול
NHL
ב-17 בנובמבר 2009, שנהאן הודיע רשמית על פרישה לאחר 21 שנים ב-NHL. "אני רוצה להודות למשפחה שלי ולכל החברים שעזרו לי להשיג ולשמר את חלום הילדות שלי לשחק בליגת ההוקי הלאומית", אמר שנהאן בהודעה לעיתונות. "אני אסיר תודה לכל המאמנים והחברים שלי לקבוצה שהייתה לי הזכות ללמוד מהם ולשחק לצידם, לאורך הקריירה שלי. למרות שתמיד חלמתי לשחק ב-NHL, אני לא יכול לומר בכנות שאי פעם הייתי מעלה על דעתי שאהיה כל כך בר מזל ומבורך. אני רוצה להודות מקרב לב לכל מי שעזר לי להגשים את החלום הזה."

בדצמבר 2009, קיבל שנהאן הצעה מה-NHL להפוך לסגן נשיא הוקי ופיתוח עסקי של ה-NHL. "במובן הרחב, אני חושב שברור, אני הולך להיות קול נוסף באופציות ההוקי, אבל באותו זמן אנשים כמו ג'ון קולינס וגארי וסגן נציב NHL ביל דיילי הולכים לאפשר לי וללמד אותי על עסקי ההוקי", אמר שנהאן לאתר הליגה. "מה שהתרגשתי מההצעה שלהם להכניס אותי לעניינים, זה שהאפשרויות היו פתוחות לרווחה עבורי. לא היה שם שום מקום עם דלת סגורה ונתנו לי הזדמנות לראות וללמוד. במשך הזמן יהיו זמנים שבהם התפקיד שלי יהיה יותר ספציפי להוקי ויהיו זמנים שבהם התפקיד שלי יהיה יותר עסקי או שיווקי".

שנהאן נאם בפסגת ההוקי העולמי ב-2010 וביקש להחזיר את הכיף לנוער בפיתוח מיומנויות למשחק. הרגיש ש"בכל פעם שאתה יכול להוציא ילד על הקרח ופשוט לעשות את זה כיף והוא מתפתח ומשתפר בלי לדעת שהוא מתפתח ומשתפר וכל מה שמעניין אותו זה שהוא נהנה מאוד שם בחוץ, אז באמת נפלת על דבר בעל ערך".

ב-1 ביוני 2011, ירש שנהאן את קולין קמפבל כסגן הנשיא הבכיר של ה-NHL. כאשר חילק פסקי דין על אירועים במשחק שנשלחו למשרדו לבדיקה, פרסם שנהאן סרטונים לאתר הרשמי של ה-NHL שבהם הסביר כיצד הם עשו או לא הפרו את חוקי ה-NHL. קריין את כל הסרטונים למעט סרטונים בשפה הצרפתית בהם היו מעורבים מונטריאול קנדיאנס או אוטווה סנטורס; אלה קריין סטפן קווינטל. סרטונים אלו זויפו בטקס פרסי הליגה בשנת 2012 בלאס וגאס, כאשר ויל ארנט גילם את שנהאן.

בעונתו הראשונה כסגן נשיא בכיר, העביר שנהאן מספר השעיות לשחקנים עקב פגיעות לא חוקיות.

טורונטו מייפל ליפס
ממוזער|שנהאן ב-2015.
ב-11 באפריל 2014, שנהאן הוכרז רשמית כנשיא טורונטו מייפל ליפס וכמושל חלופי. הוא הובא לפקח על כל הפעולות של מועדון ההוקי. באותו יום, ה-NHL הודיעה כי קווינטל יחליפו בתפקיד הראשי של הליגה.

שנהאן הגיע למייפל ליפס שהעפילה לפלייאוף רק פעם אחת ב-10 השנים הקודמות ורק ירדה ממקום הפלייאוף בשלבים המאוחרים של עונת 2014. בעונת 2015, עונתו המלאה הראשונה בתפקידו, קיבל שנהאן את ההחלטה ליזום שיקום ארוך טווח ל"אדמה החרוכה", אותו החל על ידי פיטורי המאמן רנדי קרליל באמצע העונה למרות שהיה במאבק על מקום לפלייאוף. הקבוצה ניצחה רק ב-9 מתוך 42 משחקיה תחת מחליפו הזמני של קרליל, פיטר הוראצ'ק, והגיעה למקום השני אחרון במזרח ובמקום הרביעי אחרון בליגה. ב-12 באפריל 2015, יום לאחר סיום העונה של הקבוצה, פיטר שנהאן את הוראצ'ק ואת שאר צוות האימון, בנוסף למנכ"ל דייב נוניס וכמה מחברי צוות הסקאוטינג של הקבוצה.

ב-20 במאי 2015, המייפל ליפס הודיעו על שכירתו של מייק בבקוק המבוקש מאוד, אלוף סטנלי שזכה פעמיים במדליית זהב אולימפית עם נבחרת קנדה, בתור מאמנה החדש של הקבוצה. בבקוק הסכים לחוזה של 8 שנים עבור 50 מיליון דולר והפך למאמן בעל השכר הגבוה ביותר בהיסטוריה של ה-NHL. על הקרח, המייפל ליפס בראשות שנהאן בחרו ביליד טורונטו מיטץ' מרנר, במקום הרביעי הכללי בדראפט 2015 והעבירו בעסקה את החלוץ פיל קסל, מוביל הניקוד של המייפל ליפס בכל אחת משש עונותיו בקבוצה לפיטסבורג פינגווינס, שבאותה עסקה נכלל גם בחירת סבב ראשון והשחקן קספרי קפאנן. ב-24 ביולי 2015, הקבוצה שכרה את המנכ"ל הוותיק של ניו ג'רזי דווילס לו למוריילו, לשרת באותו תפקיד עבור מייפל ליפס.

למרות היררכיה חדשה מחוץ לקרח בראשות בבקוק ולמוריילו, ששניהם נחשבו מאוד ברחבי הליגה, נותרו המייפל ליפס במצבם העגום ושוב סיימו בסמוך לתחתית הדירוג ולמעשה סיימו במקום האחרון בליגה. עם זאת, העונה הביאה אופטימיות מסוימת כשהשחקנים ויליאם נילנדר, קספרי קפאנן, קונור בראון וזאק היימן עשו את הופעת הבכורה שלהם ב-NHL. אופטימיות נוספת הגיעה בסוף העונה, כאשר המייפל ליפס זכו בבחירה הראשונה בדראפט 2016 ובחרו באוסטון מתיוס. קפטן הקבוצה דיון פאנף הועבר אף הוא לאוטווה סנטורס באמצע העונה ותפקידו כקפטן נותר פנוי לשלוש עונות נוספות.

בתחילת עונת 2017, הציפיות נותרו נמוכות עבור המייפל ליפס, שהקפידו על סגל צעיר בראשות השחקנים המועמדים המובילים מתיוס, מרנר ונילנדר. עם זאת, הקבוצה בסופו של דבר הפתיעה רבים והעפילה במפתיע לפלייאוף, בראשות עונת 40 השערים של מתיוס, עליה זכה בגביע קאלדר בנוסף לעונות הרוקי החזקות של מרנר ונילנדר. הפסידו לוושינגטון קפיטלס המועדפות במיוחד, זוכות גביע הנשיאים, בסיבוב הראשון תוך שישה משחקים. במהלך השנים הבאות, מייפל ליפס ביססו את עצמם כמועמדים ב-NHL, מאחורי הליבה של מתיוס, מרנר, נילנדר ומורגן ריילי, שהגיעו לפלייאוף בכל אחת משלוש העונות הבאות אך לא הצליחו לעבור את הסיבוב הראשון בכל פעם.

בסוף עונת 2018, למוריילו עזב את הארגון לטובת ניו יורק איילנדרס ועוזר המנכ"ל קייל דובאס, העובד הגדול הראשון של שנהאן כשהגיע לראשונה, קודם במקומו. רכישה גדולה נוספת של שחקנים חופשיים התרחשה בשנת 2018, כאשר החלוץ הכוכב ג'ון טווארס הצטרף למייפל ליפס עם חוזה של 7 שנים. שנהאן גם אישר את החלטתו של דובאס לפטר את בבקוק בנובמבר 2019, על רקע התחלה גרועה של עונת 2020 ושכירתו של שלדון קיף במקומו.

בניית הקבוצה מחדש על ידי שנהאן זכתה לכינוי "השנאפלאן" ("תוכנית שנהאן") בקרב אוהדי מייפל ליפס וזכה לשבחים על השיטה שבאמצעותה בנה מחדש את הקבוצה, על ידי גיבוש ופיתוח ליבה צעירה בניגוד להחתמת שחקנים מבוגרים לתיקון מהיר ורעוע. עם זאת, הוא ודובאס נבדקו עבור יציאות מרובות מהסיבוב הראשון שלאחר העונה; הליפס כקבוצה לא עלתה לסיבוב השני של הפלייאוף מאז 2004 עד לניצחון הסדרה שלהם על טמפה ביי לייטנינג ב-2023.

קריירה בין-לאומית
שנהאן השתתף בשבעה טורנירים עבור קנדה:
 אליפות העולם לצעירים 1987
 גביע קנדה 1991
 אליפות העולם 1994
 גביע העולם 1996
 אולימפיאדת נאגנו (1998)
 אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
 אליפות העולם 2006

חיים אישיים
כבן להוריו האיריים, רוזלין ודונל (נפטר ב-1990), שנהאן הצטיין גם בלקרוס. אביו היה כבאי ומאוחר יותר ראש מחלקת מניעת שריפות בטורונטו. בצעירותו שיחק בטורניר ההוקי הבין-לאומי לצעירים של קוויבק ב-1982 עם קבוצת הוקי קרח קטנה ממיסיסוגה. גדל באטוביקוק (כיום חלק מטורונטו), שם למד בבית הספר הקתולי סנט ליאו ומשפחתו הלכה לכנסייה הקתולית סנט ליאו. שנהאן למד לזמן קצר בבית הספר הקתולי המרכזי בלונדון, אונטריו, שם סיים את לימודיו.

לשנהאן שלושה אחים – דני, בראיין ושון. אף למד בתיכון ג'וזף, שם שיחק בקבוצת ההוקי וזכה במדליית זהב של פדרציית אונטריו של איגודי האתלטיקה בבתי ספר (OFSAA) ב-1985.

שנהאן התחתן עם אשתו קתרין ב-4 ביולי 1998 ולזוג שלושה ילדים. שנהאן הפך לאזרח ארצות הברית ב-17 במאי 2002. לשנהאן היו גם מספר תפקידים פעוטים בכמה סרטים. הופיע בתפקיד כללי בסרט אני, עצמי ואיירין בכיכובו של השחקן הקנדי ג'ים קארי.

סטטיסטיקת קריירה
עונה סדירה ופלייאוף
עונה סדירה פלייאוף עונה קבוצה ליגה מש ש א נק דע מש ש א נק דע 1985/86 לונדון נייטס OHL 59  28  34  62  70 5  5  5  10  5 1986/87 לונדון נייטס OHL 56  39  53  92  128 —  —  —  —  — 1987/88 ניו ג'רזי דווילס NHL 65  7  19  26  131 12  2  1  3  44 1988/89 ניו ג'רזי דווילס NHL 68  22  28  50  115 —  —  —  —  — 1989/90 ניו ג'רזי דווילס NHL 73  30  42  72  137 6  3  3  6  20 1990/91 ניו ג'רזי דווילס NHL 75  29  37  66  141 7  3  5  8  12 1991/92 סנט לואיס בלוז NHL 80  33  36  69  171 6  2  3  5  14 1992/93 סנט לואיס בלוז NHL 71  51  43  94  174 11  4  3  7  18 1993/94 סנט לואיס בלוז NHL 81  52  50  102  211 4  2  5  7  4 1994/95 דיסלדורף DEL 3  5  3  8  4 —  —  —  —  — 1994/95 סנט לואיס בלוז NHL 45  20  21  41  136 5  4  5  9  14 1995/96 הרטפורד ויילרס NHL  74  44  34  78  125 —  —  —  —  — 1996/97 הרקורד ויילרס NHL 2  1  0  1  0 —  —  —  —  — 1996/97 דטרויט רד וינגס NHL 79  46  41  87  131 20  9  8  17  43 1997/98 דטרויט רד וינגס NHL  75  28  29  57  154 20  5  4  9  22 1998/99 דטרויט רד וינגס NHL 81  31  27  58  123 10  3  7  10  6 1999/00 דטרויט רד וינגס NHL  78  41  37  78  105 9  3  2  5  10 2000/01 דטרויט רד וינגס NHL 81  31  45  76  81 2  2  2  4  0 2001/02 דטרויט רד וינגס NHL 80  37  38  75  118 23  8  11  19  20 2002/03 דטרויט רד וינגס NHL 78  30  38  68  103 4  1  1  2  4 2003/04 דטרויט רד וינגס NHL 82  25  28  53  117 12  1  5  6  20 2005/06 דטרויט רד וינגס NHL 82  40  41  81  105 6  1  1  2  6 2006/07 ניו יורק ריינג'רס NHL  67  29  33  62  47 10  5  2  7  12 2007/08 ניו יורק ריינג'רס NHL 73  23  23  46  35 10  1  4  5  8 2008/09 ניו ג'רזי דווילס NHL  34  6  8  14  29 7  1  2  3  2סה"כ ב-NHL 1,524  656  698  1,354  2,489 184  60  74  134  280

קריירה בין-לאומית
 שנה נבחרת אירוע מש ש א נק דע 1987 קנדה אליפות העולם לצעירים 6  4  3  7  4 1991 קנדה גביע קנדה 8  2  0  2  6 1994 קנדה אליפות העולם 6  4  3  7  6 1996 קנדה גביע העולם 7  3  3  6  8 1998 קנדה אולימפיאדה 6  2  0  2  0 2002 קנדה אולימפיאדה 6  0  1  1  0 2006 קנדה אליפות העולם 8  3  1  4  10סה"כ בנבחרת הנוער 6  4  3  7  4סה"כ בנבחרת הבוגרת 41  14  8  22  54

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח קנדים
קטגוריה:שחקני ניו יורק ריינג'רס
קטגוריה:אלופים אולימפיים מקנדה
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של ההוקי קרח
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1969