קרוליין, נסיכת ויילס, והנסיכה שארלוט

קרוליין, נסיכת ויילס, והנסיכה שארלוט הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן הבריטי סר תומאס לורנס, שנוצר בשנת 1801. היצירה נחשבת לדוגמה מובהקת של הפורטרט הרומנטי הבריטי בראשית המאה ה-19, והיא מאופיינת בשימוש עשיר בצבע, קומפוזיציה דרמטית וייצוג רגשי של הדמויות.

הציור מציג את קרוליין, נסיכת ויילס, בעת שהיא מכוונת נבל, לצד בתה, הנסיכה שארלוט, המגישה לה תווים. ברקע מופיעה דמות פסל חיוורת של מינרווה, אלת האמנויות, המספקת הקשר אינטלקטואלי ורוחני לסצנה. הקומפוזיציה מדגישה את הדינמיקה בין האם לבתה, כאשר תנועתה של שארלוט שוברת את היציבות של תנוחת אמה, ורמזים חזותיים – כמו נעל פתוחה – תורמים לתחושת טבעיות ואותנטיות.

היצירה הוזמנה בידי אן, מרקיזת טאונסהנד, גבירת המלתחות של הנסיכה, באמצעות ג'ון ג'וליוס אנגרשטיין, שכן של הנסיכה בבלקהית'. הציור נוצר בתקופה בה נפרדו דרכיהם של קרוליין ובעלה, ג'ורג' הרביעי לעתיד, והנסיכה הקימה חצר עצמאית בבית מונטאגיו. בשנים לאחר מכן, הציור הפך למוקד שיח ציבורי, כאשר נבחנה התנהלותו של לורנס במפגשיו עם הנסיכה במסגרת "החקירה העדינה" (1806) – חקירה של ממשלת בריטניה בנוגע לטענות על רומן בין השניים. קרוליין טענה כי לורנס לן בביתה מספר פעמים אך זאת לצרכים מקצועיים בלבד, כדי שיוכל להתחיל בעבודתו מוקדם בבוקר.

מאפייני הסגנון של לורנס ניכרים בציור: מיקום הדמויות כנגד נוף דרמטי וחשוך, שימוש בווילונות וקשתות כמסגרת קומפוזיציונית, והדגשה של תנועה, גובה ואור שמעניקים לאצולה מראה אצילי ותאטרלי. המשחק בין אור וצל יוצר אווירה רומנטית עזה, ומחזק את ההתרשמות מהקשר הרגשי שבין הדמויות.

הציור נכלל במכירת רכושה של המלכה קרוליין בשנת 1822, ונרכש בהמשך על ידי המלכה ויקטוריה. הוא תועד כתלוי בחדר ההלבשה של האורחים (חדר מס' 242) בטירת וינדזור בשנת 1859. כיום הוא שמור באוסף המלכותי הבריטי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:תומאס לורנס: ציורים
קטגוריה:ילדים בציור