חניה שמיר

חֵנְּיָה שמיר (נולדה ב-2 בספטמבר 1927) היא דמות מרכזית בתולדות העיר רעננה. היא מוכרת כמי שהייתה תלמידה, מורה ומנהלת בבית הספר "מגד" (שנקרא בעבר "בית ספר עממי" ו"ממלכתי א'"), וכמי שיזמה והקימה את מוזיאון "חדר ראשונים" למורשת העיר, וזכתה להוקרה כיקירת העיר רעננה.

 ביוגרפיה 
שמיר הגיעה לרעננה בשנת 1928 כתינוקת בת שמונה חודשים עם הוריה, חיה ומרדכי מולצ'דסקי, ממייסדי "אמריקה הקטנה" כפי שכינו הערבים באותה עת את המושבה רעננה. אביה עבד כמנהל פרדס במושבה. המשפחה התגוררה בצריף בחזית הפרדס במרכז רעננה, ולאחר מכן עברה לביתם ברחוב עקיבא בשנת 1934. הדבר הסתייע לאחר שקרובת משפחה שהגיעה לביקור מארצות הברית נדהמה מתנאי המחיה הקשים של המשפחה. בעקבות כך, רכשה עבורם חלקת אדמה בת שני דונם ברחוב עקיבא של היום, וכן עשרים דונם נוספים בחלקה 11 שהייתה מרוחקת ממרכז המושבה. על אדמות אלו הקימו בני הזוג מולצ'דסקי משק חקלאי שכלל פרדס, מטעים, רפת, לול ובית אימון לאפרוחים. בני הזוג היו פעילים ב"ההגנה", ובביתם הוסתרו כלי נשק. הם חינכו את בתם חניה ברוח של שליחות ותרומה לחברה. חניה שמיר נישאה למשה שמיר, שהיה פלמ"חניק, ונולדו להם שלושה ילדים. בעלה משה נפטר ב־2006. היום שמיר היא סבתא לתשעה נכדים וסבתא רבתא ל-13 נינים.

שמיר שהייתה בת יחידה להוריה. בגיל 13 גויסה להגנה והמשיכה להתנדב עד לאחר מלחמת השחרור, אז פנתה להוראה. עד היום היא חברת הנהלת העמותה לאזרח הוותיק ברעננה. חניה שמיר היא דמות משמעותית בהיסטוריה של רעננה. תרומתה לחינוך במשך עשרות שנים עיצבה דורות של תלמידים בעיר. יוזמתה להקמת מוזיאון "חדר ראשונים" והיותה אוצרת שלו תרמו רבות לשימור ולהנחלת מורשתה של רעננה לתושבים ולדורות הבאים. היא מייצגת את דור המייסדים ומקשרת בין עברה של רעננה להווה.

 פעילותה בתחום החינוך 
ממוזער|בית ספר "מגד" בו למדה, לימדה וניהלה חֵנְּיָהשמיר
קשריה של שמיר עם מוסדות החינוך ברעננה החלו בילדותה, כאשר למדה בגן הילדים בבית העם ובבית הספר העממי, שלימים נקרא "מגד". בשנת 1949, שבועות ספורים לפני חתונתה, החלה ללמד בכיתה א' בבית הספר בו למדה. היא לימדה מגוון רחב של מקצועות, ביניהם עברית, דקדוק, חשבון, ידיעת הארץ ותורה שבעל פה. היא לימדה היסטוריה במשך שנה אחת אך החליטה להפסיק מכיוון שהרגישה שהיא מכניסה לשם את דעותיה האישיות.
בשנת 1970, לאחר שמנהל בית הספר דויד יואלי חלה, התבקשה שמיר להחליפו בתפקיד. היא כיהנה כמנהלת בית הספר "מגד" במשך 15 שנים, עד שנת 1985. תלמידים רבים שלה לשעבר מעידים על הערכתם הרבה אליה כמורה ומנהלת. היא שמרה על קשר הדוק עם תלמידיה הראשונים במשך עשרות שנים, והם נפגשו שלוש פעמים בשנה. בית הספר "מגד" נחשב בעיניה למקום שמסמל את רעננה, לצד בית העם בו גדלה.

 תרומתה להנצחת מורשת רעננה 
חֵנְּיָה שמיר היא היוזמת והאחראית על הקמתו של מוזיאון "חדר ראשונים" למורשת העיר. המוזיאון הוקם בשנת 1989 ושוכן בבית יד לבנים. שמיר שימשה כאוצרת המוזיאון מראשיתו. לביקור במוזיאון מגיעים תלמידים והעירייה מקיימת בו סיורים מודרכים כולל לאורחים מחו"ל. ראש העירייה חיים ברוידא כינה אותה כ"היוזמת להקמת הארכיון ההיסטורי של רעננה". הארכיון העירוני ברעננה אף אירח מפגש של "תינוקות העריסה" שיזמה שמיר.
בנוסף לפעילותה במוזיאון, שמיר היא בעלת זיכרון נדיר בהיסטוריה של רעננה. היא משחזרת בבהירות סיפורים מרתקים עוד מימיה כיישוב. ראש העירייה חיים ברוידא תיאר את זיכרונה כ"היסטוריה מהלכת" והוסיף כי "חניה שמיר, בגיל 97 וחצי, היא האדם הכי ותיק ברעננה"

 העריסה המפורסמת 
אחד הסיפורים הייחודיים הקשורים לחניה שמיר הוא סיפורה של העריסה המשפחתית שהפכה לסמל קהילתי. בשנת 1958, כאשר נולדה בתם הצעירה דליה, רכשו חניה ובעלה משה עריסה שנועדה במקור שימוש זמני. אולם לאחר שדליה גדלה, החלה העריסה לשמש משפחות רבות – קרובי משפחה, חברים, שכנים ואף מורים בבית הספר בו לימדה חניה.

כארכיונאית מסורה, הקפידה שמיר לתעד את שמו של כל תינוק שישן בעריסה, ורשמה אותם על תחתית העץ של העריסה. עד שנת 2019, ישנו בעריסה 68 תינוקות, כולל ילדיה, נכדיה ונכדיה של חניה שמיר. במשך 60 שנה, הפכת העריסה לסמל של קשר בין דורי וקהילתיות ברעננה. בשנת 2019 תוכננה פגישה מיוחדת במרכז ללימודי תולדות רעננה שבה השתתפו האנשים שהעריסה שימשה אותם כתינוקות.

 קישורים חיצוניים 
 יעל אייל, "הפנים של רעננה", אתר רעננה ניוז, 29 בדצמבר 2020
 ארכיון העיר רעננה-יום הולדת 97 לחניה שמיר, ספטמבר 2024

 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי בית ספר מגד (רעננה)
קטגוריה:מנהלות בתי ספר ישראליות
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:יקירי רעננה
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927