האיוש (עיר)

האיוש (הונגרית: Hajós) היא עיירה במחוז באץ'-קישקון שבהונגריה, השייכת לנפת קלוצ'ה.

העיירה שוכנת כ-20 ק"מ דרום-מזרחית לקלוצ'ה וכ-30 ק"מ צפונית-מזרחית לבאיה. שטח העיר הוא 8,990 דונם, מתוכם 289 דונם שטח בנוי.

כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית האיוש נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 3,785 תושבים ובשנת 2024 הצטמצם מספרם ל־2,700 בלבד.

 היסטוריה 
במשך מאות שנים הייתה העיר תחת ניהול הארכיבישופות של קלוצ'ה. לאחר גירוש הטורקים, בשנות ה-1720, הובאו למקום משפחות שוואביות (גרמנים מהדנובה). העיירה הייתה בעלת מעמד של עיירת שוק. במהלך השנים, הזהות הגרמנית המקומית דעכה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוגלתה אוכלוסיית הגרמנים, אך רבים מהם חזרו. כיום העיר נחשבת דוברת שתי שפות. מאז 1970 הייתה מוגדרת כעיירה, וקיבלה מעמד של עיר ב-1 ביולי 2008.

 יהודי העיר 
במלחמת העולם השנייה הושמדה הקהילה היהודית שמנתה בשיאה בשנת 1910 כ-69 יהודים.

בסוף מאי 1944 רוכזו יהודי המחוז כולו לגטו קלוצ'ה ביניהם גם יהודי האיוש. וב-17 במאי הובלו יהודי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.

 תחבורה 
כביש 54 (קצ'קמט–באיה) חוצה את שטח העיר ומחבר אותה לאזור. הכביש המקומי 5312 עובר במרכז העיר, והכביש 5313 נוגע בגבולה הצפוני.

 אתרים חשובים 
 הכפר החבוי של היינות (Pincefalu) 
מתחם בן כ-1,300 בתי יין ומרתפים חצובים בלֶס, היוצר את כפר היין המחובר הגדול ביותר באירופה. מאז שנות ה-80 עברו מרתפים שיפוץ והפכו למוקדי תיירות. פסטיבל היין המרכזי נערך בכל שנה בסוף מאי – חג היין של אורבן הקדוש. במהלך השנה מתקיימות חגיגות יין עונתיות (אביב, קיץ, סתיו, חורף) עם טעימות ביקבים.

זני היין האופייניים: קברנה סוביניון, קֵקְפְרַנקוֹש, קָדָרְקָה, סוּרְקֵבָּרָאט, צ'רְסֵגִי פיוּשֵרֵש.

 מרכז העיר – כיכר הרפובליקה 
 כנסיית סנט אימרה – בנויה בסגנון ברוקי (1728), עם פסל עץ מופת של מרים מהמאה ה-16
 הכנסייה הרפורמית – הוקמה ב-1987 עבור תושבים מהונגריה העליונה שהועברו לעיר
 הארמון ההארכיבישופי – טירה שנבנתה ב-1740 כבית ציד לארכיבישוף פטאצ'יץ גאבור, שופצה ב-2010 ונפתחה כמרכז מבקרים. נחשב לארמון העתיק ביותר במחוז
 בתי מגורים היסטוריים, קַאלבַרְיָה, בתי פאר, מבני מינהל ובתי ספר שנבנו במאות 18–20

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:הונגריה: ערים