דייוויד קוברדייל

דייוויד קוברדייל (באנגלית: David Coverdale; נולד ב-22 בספטמבר 1951) הוא זמר וכותב שירים אנגלי, הידוע בעיקר כמייסד, סולן וחבר הקבע היחיד של להקת ההארד רוק וייטסנייק. קוברדייל שימש כסולן להקת דיפ פרפל בין השנים 1973–1976.

בשנת 2016 צורף קוברדייל להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר להקת "דיפ פרפל". לאורך הקריירה שלו מכר למעלה מ-40 מיליון עותקים מאלבומיו.

 ראשית חייו 
דייוויד קוברדייל נולד ב-22 בספטמבר 1951 בעיר סולטברן בי-דה-סי, מחוז נורת' ריידינג של יורקשייר, אנגליה. כילד שמע מוזיקה בבית סבתו ולמד לנגן בגיטרה ובפסנתר. בגיל 14 החל ללמוד פיתוח קול.

 תחילת דרכו המוזיקלית 
קוברדייל החל את הקריירה המוזיקלית שלו בהופעות עם להקות מקומיות, בהן Vintage 67, The Government ו-Fabulosa Brothers. בשנת 1973 ביקש קוברדייל להצטרף ללהקת דיפ פרפל. קוברדייל הכיר את חברי דיפ פרפל מימיו בלהקת The Government.  קוברדייל התקבל ללהקה לאחר ששלח קלטת אודישן ובהמשך גם נבחן באופן אישי.

 קריירה מקצועית 
 תקופת דיפ פרפל (1973–1976) 
בפברואר 1974 יצא אלבומה הראשון של דיפ פרפל עם דייוויד קוברדייל, "Burn", אשר זכה למעמד זהב בארצות הברית ובבריטניה. באפריל 1974 הופיעו קוברדייל ודיפ פרפל לראשונה בארצות הברית, בפסטיבל California Jam, מול יותר מ-200,000 צופים – הופעה שהייתה עבור קוברדייל קפיצת מדרגה משמעותית בקריירה. בדצמבר 1974 יצא האלבום Stormbringer, שגם הוא הגיע למעמד זהב בארצות הברית ובבריטניה. באלבום זה בלטו אף יותר השפעות הפאנק והסול, דבר שגרם לסכסוכים בלהקה ועזיבתו של הגיטריסט ריצ'י בלקמור ביוני 1975.

קוברדייל שיכנע את יתר המוזיקאים להמשיך, וביחד עם הקלידן ג'ון לורד והמתופף איאן פייס, צירפו את הגיטריסט האמריקאי טומי בולין. ההרכב החדש, שנודע כ-Mark IV, הוציא אלבום אולפן אחד בלבד – "Come Taste the Band" שלא זכה להצלחה מסחרית כקודמיו. סיבוב ההופעות שליווה את האלבום היה רצוף קשיים, בין היתר בשל בעיות סמים של המוזיקאים יוז ובולין.

במרץ 1976, עם סיום ההופעה האחרונה של הסיבוב, התפרקה הלהקה.  קוברדייל אמר מאוחר יותר: . דיפ פרפל הייתה כל עולמי, היא נתנה לי את ההזדמנות הגדולה שלי, אבל  המשכתי הלאה"

 אלבומי סולו ראשונים והקמת וייטסנייק (1978–1983) 
לאחר פירוק דיפ פרפל, החל דייוויד קוברדייל בקריירת סולו, בסגנון הרוק-בלוז שאפיין אותו. ב-1977 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, White Snake, שנכתב יחד עם הגיטריסט מיקי מודי וכלל השפעות של פאנק, R&B וג'אז. אף שהאלבום לא זכה להצלחה מסחרית, השם שימש השראה לשם הלהקה שרצה להקים, White Snake.

בשנת 1978 יצא אלבום הסולו השני שלו, Northwinds, שהתאפיין ברוק כבד עם השפעות בלוז ו-R&B וזכה לביקורות טובות יותר מהאלבום הקודם. עוד לפני צאת האלבום, קוברדייל כבר הקים את להקת White Snake.

בתחילה שימשה White Snake כלהקת הליווי של קוברדייל, אך עד מהרה הפכה להרכב קבוע. ה-EP הראשון של הלהקה, Snakebite, יצא ב-1978, ובהמשך הורחב לאלבום מלא שכלל גם שירים מ-Northwinds. באלבום הבא, Trouble, הצטרף ללהקה הקלידן ג'ון לורד, חברו לשעבר מדיפ פרפל, ובהמשך הצטרף גם המתופף איאן פייס. האלבום Ready an' Willing מ-1980 כלל את הלהיט "Fool for Your Loving", שהגיע למקום ה-13 במצעד הבריטי ולמקום ה-53 בארצות הברית. ההצלחה נמשכה עם האלבום Come an' Get It (1981).

בתחילת 1982 השהה קוברדייל את פעילות הלהקה בשל מחלת בתו, וכשחזר, הוציאו את האלבום Saints & Sinners. באותה שנה הוצע לו לשמש כסולן להקת בלאק סאבאת', אך המשיך עם וייטסנייק.

 ויטסנייק (1984–1990) 
בשנות השמונים זכתה להקת ויטסנייק להצלחה ניכרת בבריטניה, אירופה ואסיה, אך עדיין לא בארה״ב. ב-1984 יצא האלבום Slide It In, שהגיע למקום ה-40 במצעד האמריקאי, אך לא נחשב ללהיט גדול. לקראת הוצאת האלבום בארה״ב, צורף  הגיטריסט ג׳ון סייקס, שהביא עמו סאונד עכשווי ואגרסיבי יותר.

ב-1987 יצא האלבום ויטסנייק (המכונה גם 1987), שהפך להצלחה עולמית אדירה, במיוחד בארה״ב, שם נמכר במיליוני עותקים. האלבום כלל להיטים כמו "Here I Go Again" ו-"Is This Love", שנתמכו בסיבוב הופעות רחב ובקליפים מצליחים ב-MTV. בעקבות הצלחתו, זכה גם האלבום Slide It In להצלחה מחודשת.

בסוף שנות השמונים המשיכה הלהקה להצליח, אף על פי שחלו שינויים תכופים בהרכב. ב-1989 יצא האלבום Slip of the Tongue, בו ניגן סטיב ואי כגיטריסט מוביל בעקבות פציעה של אדריאן ונדנברג. האלבום זכה להצלחה, אך נחשב לפחות בולט מקודמו.

לאחר סיום סיבוב ההופעות ב-1990, החליט דייוויד קוברדייל לפרק את הלהקה לזמן בלתי מוגבל, בשל עייפות מהעולם העסקי והופעות, וכן מסיבות אישיות.

 שיתוף פעולה עם ג'ימי פייג' (1990–1993) 
בסתיו 1990 החל דייוויד קוברדייל בשיתוף פעולה עם גיטריסט לד זפלין, ג'ימי פייג'.במרץ 1993 יצא האלבום Coverdale–Page וזכה להצלחה עולמית. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבריטי ולמקום החמישי במצעד האמריקאי. למרות ההצלחה, מסעות ההופעות שתוכננו לאירופה ולארה״ב בוטלו עקב מכירת כרטיסים דלה, והשניים קיימו סיבוב הופעות קצר ביפן בדצמבר 1993. לאחר מכן נפרדו דרכיהם, ופייג' חזר לעבוד עם רוברט פלאנט.

 איחוד וייטסנייק וקריירת סולו (1994–2024) 
בשנת 1994 הרכיב דייוויד קוברדייל הרכב חדש לוייטסנייק ויצא לסיבוב הופעות לקידום אלבום אוסף. לאחר מכן פרש שוב מהמוזיקה לשלוש שנים.

ב-1997 שב קוברדייל והוציא את האלבום Restless Heart, שתוכנן במקור כאלבום סולו אך לבסוף יצא תחת השם "David Coverdale & Whitesnake". סיבוב ההופעות שליווה את האלבום הוצג כסיבוב פרידה, ובמהלכו התקיימו שתי הופעות אקוסטיות, אחת מהן ביפן שיצאה כאלבום חי בשם Starkers in Tokyo. בתום הסיבוב פורקה הלהקה שוב.

בשנת 2000 הוציא קוברדייל את אלבום הסולו Into the Light, שזכה להצלחה מסוימת והחזיר אותו לפעילות מוזיקלית.

ב-2003 חידש קוברדייל את פעילות וייטסנייק עם הרכב חדש, ויצא לסיבוב הופעות בארצות הברית. מאז הוציאה הלהקה מספר אלבומים, בהם Good to Be Bad (2008), Forevermore (2011), The Purple Album (2015) ו-Flesh & Blood (2019), לצד סיבובי הופעות עולמיים.

ב-2022 פתחה הלהקה בסיבוב פרידה שנקטע בשל בעיות בריאות של חברי הלהקה, וההופעות בצפון אמריקה בוטלו.

ב-2024 יצא אלבום אוסף Into the Light: The Solo Albums, הכולל מיקסים חדשים לכל אלבומי הסולו של קוברדייל תחת שם וייטסנייק.

 חיים אישיים 
דייוויד קוברדייל נישא שלוש פעמים: ב-1974 נישא לג'וליה בורקובסקי ולשניים נולדה בת. נישואיו השניים היו לטוני קיטיין, שהופיעה בקליפים של וייטסנייק, ונמשכו בין 1989 ל-1991; מאז 1997 הוא נשוי לסינדי, ולשניים בן משותף.

 קישורים חיצוניים 

הערות שוליים

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:חברי דיפ פרפל
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951