פרנסיס אייסקוף עם נסיך ויילס (לימים ג'ורג' השלישי) ואדוארד אוגוסטוס, דוכס יורק ואלבני

פרנסיס אייסקוף עם נסיך ויילס (לימים ג'ורג' השלישי) ואדוארד אוגוסטוס, דוכס יורק ואלבני הוא ציור שמן מאת האמן הבריטי ריצ'רד וילסון, שנחשב לאחת מיצירות הדיוקן הקבוצתי הבודדות שיצר. היצירה מתארת את הנסיכים ג'ורג'' ואחיו הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני במהלך שיעור פרטי עם מחנכם, ד"ר פרנסיס אייסקוף . הציור נוצר באמצע המאה ה-18 ונמצא כיום באוסף גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון.

תיאור היצירה
הציור מציג את הנסיכים ג'ורג' ואדוארד יישובים בעת שיעור, כאשר מאחוריהם עומד ד"ר אייסקוף, לבוש בגלימת כמורה של הכנסייה האנגליקנית. ידו הימנית מונחת על ספר סגור ובשמאלו הוא מחזיק דף נייר. לצדו של ג'ורג' מונח ספר עבה שעל כריכתו מופיעה האמבלמה ההרלדית של נסיך ויילס – שלוש נוצות יען בתוך כתר זהב. לצדו ניצב גלובוס, וסביב הדמויות פריטי ריהוט המלמדים על סביבה חינוכית רשמית. ברקע נראים בסיסי עמודים סולומוניים המוצבים על כן גבוה – סמל אפשרי לחוכמה ולהדר מלכותי.

סמליות ואיקונוגרפיה
העמודים הסולומוניים ברקע מרמזים על רעיון החוכמה, ואולי אף על מקדש שלמה – מוטיב דתי-סמלי מקובל באדריכלות של תקופת הברוק. האמבלמה של נסיך ויילס על כריכת הספר מדגישה את מעמדו של ג'ורג' כיורש העצר, ואילו הגלובוס והספרים מטעימים את חשיבות החינוך המלכותי ואת אופק ההשכלה המיועד לנסיכים.

רקע והיסטוריה
הציור נוצר ככל הנראה לפני 22 ביוני 1749, מועד מינויו של הנסיך ג'ורג' לאביר במסדר הבירית, ולפני התקנתו הרשמית ב־12 ביולי 1750. באותה תקופה שימש ד"ר פרנסיס אייסקוף כמחנכם הרשמי של הנסיכים ג'ורג' ואדוארד, לאחר שבעבר כיהן כיועץ הדתי של אביהם, פרדריק, נסיך ויילס. נוסף על תפקידו החינוכי, אייסקוף כיהן כדיקן קתדרלת בריסטול, ולמד בשנות ה־20 של המאה ה־18 באוקספורד לצד ג'ורג' ליטלון, פטרונו המוקדם של ריצ'רד וילסון, אשר לימים נשא לאישה את אחותו של אייסקוף, אן. קשרים אלה עשויים להסביר את הקשר האישי והמקצועי בין אייסקוף לוילסון, ואת הסיבה האפשרית להזמנת הציור.

בעלות ותולדות האוסף
הציור נרכש ככל הנראה על ידי ד"ר אייסקוף והועבר בירושה במשפחתו עד שהגיע לנינתו, ליידי מריאנה אוגוסטה המילטון. הוא נמסר לגלריה הלאומית בלונדון, אך נמכר לאחר מכן על פי צוואת סר ג'יימס קוקברן. בשנת 1900 נרכש על ידי תומאס אגניו ונתרם לגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון. מספרי הרישום הם NPG 1165 ו־1165A.

שינויים ושימור
בשנת 1915 פוצל הציור לשני חלקים לאחר שהועלתה השערה כי דמותו של אייסקוף נוספה מאוחר יותר בידי אמן אחר. בשנת 1976, במסגרת תהליך שימור, אוחדה היצירה מחדש תוך שימוש בתצלום מוקדם לצורך שחזור הקטעים החסרים. צילומי רנטגן העלו כי הציור הורכב מ־15 חלקי קנבס שונים, בעלי צפיפויות אריגה מגוונות, אולם שכבת הצבע נמרחה ברציפות – עדות לכך שוילסון עצמו יצר את ההרכבה.

תהליך העבודה והוכחות לאותנטיות
בדיקות טכניות הראו כי חלקים שונים של הקומפוזיציה – כולל הדמויות המרכזיות והחלקים הארכיטקטוניים – צוירו על קנבס נפרד, נמתחו בנפרד, ואז חוברו יחד ליצירה אחת. עם זאת, הרצף בצביעה מעל החיבורים, יחד עם שינויים קומפוזיציוניים (פנטימנטי) שנראו בצילומי רנטגן, מוכיחים כי וילסון היה אחראי לכלל מרכיבי היצירה.

גרסאות נוספות ודפוסי העתקה
הציור שימש השראה להדפסים מאוחרים של ג'ון פייבר הבן ואנדרו מילר, שהתבססו על הקומפוזיציה כדי ליצור תיאורים של נסיך ויילס. גרסה מוקדמת ומוקטנת של היצירה, ככל הנראה מודלו, קיימת באוסף מרכז האמנות הבריטית שלאוניברסיטת ייל.

תצוגות וביקורת
היצירה הוצגה בתערוכות בבנגור ובלונדון בשנת 1925, ובתערוכה "Faces as Art" בגלריה הלאומית לפורטרטים בשנת 1976. היא זכתה להתייחסויות רבות בספרות האמנותית וההיסטורית, ובפרט בספרו של ג'ון קרסלייק Early Georgian Portraits (1977), שם נדונה כחלק מהתפתחות הפורטרט המלכותי במאה ה־18.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ג'ורג' השלישי בציורים
קטגוריה:הגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון: ציורים