מקסימיליאן לנץ

מקסימיליאן לנץ (בגרמנית: Maximilian Lenz  4 באוקטובר 1860 – 19 במאי 1948) היה צייר, אמן גרפי ופסל אוסטרי. לנץ היה חבר מייסד של הזצסיון הווינאי; בתקופה המשמעותית ביותר בקריירה שלו היה סימבוליסט, אך מאוחר יותר עבודתו הפכה יותר ויותר נטורליסטית. הוא עבד במגוון מדיומים, כולל שמן, צבעי מים, ליתוגרפיה ותבליטי מתכת.

 ביוגרפיה 
שמאל|ממוזער| תבליט נחושת מהתערוכה הארבע עשרה של הזצסיון הווינאי (1902)
לנץ נולד בווינה. הוא למד בקונסטגוורבשולה בווינה, ולאחר מכן באקדמיה לאמנויות יפות בווינה אצל קרל וורצינגר וכריסטיאן גריפנקרל. כחבר בית האמנים הווינאי (קינסטלרהאוס), בילה את ראשית שנות ה-90 של המאה ה-19 באמריקה הדרומית, שם עיצב שטרות כסף בבואנוס איירס.

בשנת 1897 עזב לנץ את הקונסטלרהאוס כדי להיות חבר מייסד של הזצסיון הווינאי, ועבודתו בתערוכה הראשונה של הקבוצה זכתה לשבחים כ"יוצאת דופן". ציורו משנת 1899, "עולם" (Eine Welt, מתורגם גם כ"חלום בהקיץ"), מושפע מהזרמים הרווחים באותה תקופה, כולל דימויים חלומיים ופנטסטיים המצוירים בצבעים עזים. הוא הוצג בתערוכה הרביעית של הזצסיון הווינאי באביב 1899, וזכה לשבחים מהמבקרים על "קסמו החינני ויופיו החלומי אך הנוצץ" ועל האווירה של "חן טהור והרמוניה מוזיקלית". הציור הוצג גם בחורף 12–1911 עם הזצסיון במינכן.

לאחר שהציג את ציורו "בדרך לארץ הפלאות" בתערוכה העשירית של הזצסיון הווינאי ב-1901 ובתערוכה השלוש-עשרה באביב 1902, בתערוכה הארבע-עשרה של הזצסיון בקיץ אותה שנה (תערוכת בטהובן) הוא הציג מספר תבליטים במתכות שונות, שזכו לציון לשבח על יופיים וחדשנותם. חלק מלוחות הנחושת שלו הוצגו גם ביריד העולמי בסנט לואיס ב-1904.
ימין|ממוזער| "תאוות קיץ" (1906)
יחד עם גוסטב קלימט, לנץ ביקר ברוונה בחורף 04–1903, שם הם ראו והושפעו מהפסיפסים המוזהבים. בתערוכה העשרים ב-1904, ציורו של לנץ "תפוחי אידונה", נחשב לאחד משיאי התערוכה, לצד עבודותיהם של קלימט ורודולף פון אלט. הציור הגדול, בסגנון דומה לזה של אוברי בירדסלי, יצר אפקט "מפואר" של זהב ושחור: אישה שחורת שיער יושבת בנוף עשיר, לובשת רק כתר זהב ויושבת על גלימת זהב, מחזיקה בידיה את תפוח אידונה – גם הוא מוזהב.

בתוך הזצסיון, במשך העשור הראשון לנץ היה השפעה אמנות פרה-רפאליטית; אחרי 1910, עבודתו הפגינה יותר נטורליזם, והוא התרחק מהקדמה אחרי 1918.

 אר נובו 
ממוזער| "שירת האביב" (1913)
לנץ כיהן בוועד הרשמי של הזצסיון ב-1905 ושוב ב-1906. הוא גם הציג עם הזצסיון באביב 1906, כשהציג את "מלך היער והעלמה המקוננת"; ב-1907;. ב-1908 בתערוכה העשרים ותשע; ב-1909 ו-1910, כשהציג את הציור המשועשע "בובות מריונטה"; ב-1911, כשהציג את "קונצרט"; ב-1913; וכחלק מתערוכה קולקטיבית בשנת 1941.

ציורו משנת 1913 "שיר של אביב" הושפע משהותה של הרקדנית איזדורה דאנקן בווינה ב-1904, חולק את הנושאים הסימבוליים שלה של התחדשות ולידה מחדש מחזורית ומציג תלבושות מימי הביניים. רעיונות אלה והקשר עם המחול בולטים גם בעבודתו של קלימט ובתנועה הסימבוליסטית בכללותה. לנץ צייר גם נושאים דתיים, כולל "טבילת האתיופים".

במהלך מלחמת העולם הראשונה, לנץ יצר כמה כרזות המפרסמות איגרות חוב של מלחמה אוסטרו-הונגרית.

ב-1926 נישא לציירת אידה קופלוויזר (1870–1927), בתו של המשפטן קרל קופלוויזר.
מבחר יצירות
 "אביב". ליטוגרפיה צבעונית, 1898, 13.97 x 15.08 ס"מ. המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון (מספר רכישה: 1991.847).
 "עולם אחד". שמן על בד, 1899, 121.5 x 186.0 ס"מ. מוזיאון לאמנויות יפות, בודפשט (מספר רכישה: 20.B).
 "אישה בלבן מתחת לעץ עם פרי" ו"אישה בצהוב מתחת לעץ חשוף-ענפים". עיצובי עט, דיו וגואש לחלונות ויטראז', ג. 1900, 11.8 x 14.7 ס"מ ו-11.8 x 14.2 ס"מ. המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון (מספרי גישה: 1990.606 ו-1990.607).
 "הסטודיו של האמן". שמן על בד, לפני 1902, 47.7 על 57.7 ס"מ. מוזיאון לאמנויות יפות, בודפשט (מספר רכישה: 39.B).
 "תאוות קיץ". שמן על בד, 1906, 74.5 על 100 ס"מ.
 "אביב". שמן על בד, ג. 1904, 174.2 x 365.7 ס"מ. המוזיאון הלאומי בוויילס (מספר גישה: NMW A 589).
 "שירת האביב". שמן על בד, 1913, 162.00 x 201.00 ס"מ.

 גלריה 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פסלים אוסטרים
קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1860
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1948