אוסטין קינג

אוסטין אוגוסטוס קינג (באנגלית: Austin Augustus King; ) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כמושל העשירי של מיזורי בין השנים 1848–1853 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מיזורי במשך תקופת כהונה אחת מ-1863 עד 1865.

 ראשית חייו 
קינג נולד במחוז סאליבן שבטנסי, בנם של וולטר וננסי (סווייר) קינג, אחד מתוך 11 ילדיהם. אמו הייתה בתו של המנהיג הצבאי הנודע והפוליטיקאי מטנסי ג'ון סווייר. אביו של קינג היה חקלאי, ולעיתים קרובות סייע לו בעבודות המשק. קינג קיבל את השכלתו בבתי הספר הספרתיים של מדינתו, ולאחר מכן למד משפטים תחת הדרכת עורך דין, כפי שהיה נהוג באותם ימים. בנוסף, הוא לקח שיעורים פרטיים בלטינית וביוונית. קינג התקבל ללשכת עורכי הדין של טנסי בשנת 1822 ועסק בעריכת דין באזור ג'קסון שבטנסי עד שנת 1830, עת עבר לקולומביה.

בקולומביה קינג הקים שותפות משפטית מצליחה עם ג'ון ב. גורדון, ויחד שטו בסירות על נהר המיזורי, כמו גם רכבו בגדותיו, כדי לספק שירותים משפטיים לקהילות במרכז ובמזרח מיזורי. זמן קצר לאחר שהגיע למיזורי, החל קינג להיות מעורב גם בפוליטיקה הדמוקרטית של המדינה. בנוסף לעיסוקו בפוליטיקה, מילא גם תפקידים צבאיים, מסורת משפחתית רבת שנים. עם פרוץ מלחמת בלאקהוק  בשנת 1832 מונה קינג לקולונל ושירת ברגימנט הראשון, הדיוויזיה השלישית, של מיליציית מיזורי.

 קריירה פוליטית 
בשנת 1834 נבחר קינג לכהונתו הראשונה מתוך שתיים בבית הנבחרים של מיזורי. הוא נבחר מחדש ב־1836, ונודע כתומך נלהב בשיפור מערכת החינוך במדינה. בנובמבר 1836 יזם הצעת חוק להקמת מכללה שתכשיר מורים עבור בתי הספר הציבוריים של מיזורי. יוזמה זו הייתה הזרע שהוביל להקמת בתי הספר הנורמליים  במיזורי. לאורך הקריירה הפוליטית שלו תמך קינג גם בהקמת מכללה בעיר ריצ'מונד שבמיזורי, וכן במכללת קולומביה ובייסוד "האקדמיה הנשית של קולומביה" בשנת 1833, שלימים הפכה למכללת סטיבנס.

 כשופט 
בשנת 1837 עברו קינג ומשפחתו למחוז ריי שבמיזורי, לאחר שמוּנה לשופט בבית המשפט של המחוז החמישי של מיזורי, תפקיד בו החזיק עד 1848.

במהלך כהונתו כשופט ניהל קינג את משפטו של ג'וזף סמית' הבן, מייסד התנועה של קדושי אחרית הימים, בעקבות מלחמת המורמונים של 1838. סמית' ו־60 מתומכיו הובאו לבפני קינג בבית משפט בריצ'מונד לאחר שנכנעו בעקבות קרב פאר וסט במחוז קולדוול. הם הואשמו בשורת פשעים ארוכה, כולל בגידה, רצח, הצתה, פריצה, שוד, גניבה ועדות שקר. עם זאת, קינג שחרר את רוב המורמונים לאחר חקירה, אך הורה לכלוא את סמית' ונוספים אחדים בכלא ליברטי שבמחוז קליי. בהמשך, אפשרו שומריו של סמית' את בריחתו, והוא נמלט מאזור מיזורי לאילינוי.

קינג נותר פעיל בפוליטיקה הדמוקרטית גם במהלך כהונתו כשופט, והיה תומך נלהב של מרטין ואן ביורן במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1840. בשנת 1844 היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל מיזורי, אך הפסיד בפער קטן לג'ון ק. אדוארדס.

 מושל מיזורי 
ממוזער|דיוקנו של קינג במדריך הביוגרפי של מיזורי
1848 הייתה השנה בה סוף סוף הצליח קינג להגיע לתפקיד הבכיר ביותר במיזורי. לאחר שהתבלט בהתנהגותו האצילית בוועידה הדמוקרטית המדינתית הסוערת של 1844, הוא זכה בקלות במועמדות המפלגה לתפקיד המושל ב-1848, ולאחר מכן הביס את המועמד הוויגי ג'יימס ס. רולינס בבחירות הכלליות בהפרש של כמעט 15 אלף קולות.

כהונתו של קינג התאפיינה בצמיחה כלכלית משמעותית במיזורי. בשנה הראשונה לכהונתו, 142 חברות חדשות קיבלו זיכיונות מדינתיים. למרות גישתו השמרנית מבחינה כלכלית, קינג הכיר בחשיבות ההשקעה ברכבות, ולכן המליץ בשנת 1850 על הנפקת איגרות חוב מדינתיות בסך 3.5 מיליון דולר (לשם השוואה, כ-99.5 מיליון דולר בערכים של 2023) למימון שני מיזמי רכבות. פרויקטים ציבוריים נוספים שהתקדמו בתקופת כהונתו כללו ניקוז ביצות, סלילת כבישים, הקמת בית חולים פסיכיאטרי מדינתי, בית ספר לחירשים ובית מחסה לעיוורים. עם זאת, אחת האכזבות הגדולות של קינג הייתה כישלון הצעת החוק שלו להקמת מחלקת חינוך מדינתית ולהשגת מימון נוסף לאוניברסיטת מיזורי. עד סוף כהונתו, נוספו עוד שמונה מחוזות חדשים במדינת מיזורי.

חרף הישגיו כמושל, נכשל קינג בניסיונו הבא להגיע לתפקיד פדרלי. בבחירות 1852 לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מיזורי, פילוג בין הדמוקרטים התומכים בתומאס הארט בנטון לבין מתנגדיו הביא לפיצול הקולות, מה שאִפשר למועמד הוויגי מרדכי אוליבר לנצח בבחירות.

לאחר מפלגתו בבחירות שב קינג לעסוק בעריכת דין, אך המשיך להיות פעיל פוליטית. ביולי 1855 הוא שימש כציר בוועידת בעלי העבדים של מיזורי, שם התכנסו למעלה מ-200 נציגים בעיר לקסינגטון כדי לקבוע שורת החלטות שתמכו בזכויות המדינות בארצות הברית – עמדה שהייתה נפוצה בקרב מדינות הדרום המחזיקות בעבדים – ולהביע תמיכה בעבדות בטריטוריית קנזס. עם זאת, מאוחר יותר התנגד קינג לחוקת לקומפטון ולמעורבותם של תושבי מיזורי בהצבעות שנערכו שם.

בשנת 1860 היה קינג ציר בוועידה הדמוקרטית הלאומית, שם קידם את מועמדותו של סטיבן דאגלס מתוך אמונה שנשיאותו של דאגלס היא הסיכוי הטוב ביותר לשמור על האיחוד. בשנה שלאחר מכן, כאשר מיזורי נקלעה למשבר הפרישה, קינג הביע תמיכה בהישארות באיחוד ותמך בממשלתו הזמנית של המילטון רוואן גאמבל. ב־1862 חזר קינג לכס השיפוט ושימש כשופט מחוזי במיזורי במשך כשנה, לפני שניסה שוב להיבחר לקונגרס של ארצות הברית.

 בבית הנבחרים של ארצות הברית 
ב־4 בנובמבר 1862, כשהתמודד כמועמד יוניניסטי (תומך האיחוד), הוא ניצח שלושה מועמדים אחרים – הדמוקרט תומך השלום ג'יימס ה. ברץ', הדמוקרט העצמאי אדוארד ד. סניואל, ותומך ביטול העבדות מטעם האיחוד הנרי ב. בוטון – וזכה ב־45% מהקולות. הוא החל את כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס השישי של מיזורי מ־4 במרץ 1863 עד 3 במרץ 1865. בין החוקים החשובים שהתקבלו במהלך כהונתו ניתן למנות את חוק המטבע של 1864, הקמת לשכת המשוחררים (Freedmen's Bureau), וכן אישור התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, אשר ביטל את העבדות בארצות הברית.

קינג רצה מאוד להיבחר לכהונה נוספת בבחירות 1864, אך נחל תבוסה מוחצת, וסיים במקום השלישי אחרי הרפובליקני רוברט ט. ואן הורן והדמוקרט אלייז'ה הייז נורטון.

לאחר הפסדו בבחירות, שב קינג למיזורי והמשיך לעסוק בעריכת דין בערוב ימיו. הוא נפטר ב־22 באפריל 1870 בסנט לואיס ונטמן בבית הקברות העירוני בריצ'מונד.

 קישורים חיצוניים 

 אוסטין קינג, באתר אגודת המושלים הלאומית 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של מיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת מיזורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1802
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1870