אשמונעזר הראשון

אֶשְׁמֻנְעָזָר הָרִאשׁוֹן (בפיניקית: 𐤀𐤔𐤌𐤍𐤏𐤆𐤓) היה מלך צידון וכהן לעשתרת במאה ה-6 לפני הספירה. ייסד שושלת שנקראה על שמו והיה למלך וסאל של האימפריה הפרסית האחמנית. אשמונעזר הראשון השתתף במסעות המלחמה של האימפריה הבבלית החדשה נגד מצרים תחת פיקודו של נבוכדנאצר השני או נבונאיד. שמו נזכר בכתובות על הסרקופגים של בנו, תבנת הראשון, ונכדו, אשמונעזר השני, כמו גם בכתובות הקדש במקדש של נכדו השני, המלך בדעשתרת.

שמו הוא שם תאופורי שמשמעו אשמון עזר.

 תארוך 
התארוך הכרונולוגי של מלכי צידון מהשושלת שייסד אשמונעזר הראשון נתון במחלוקת במחקר. באופן מסורתי זמנה של השושלת מתוארך למאה ה-5 לפנה"ס, כשהכתובות המתארות את המלכים מן השושלת מתוארכות אף לתקופה מוקדמת יותר על בסיס עדויות נומיסמטיות, היסטוריות וארכאולוגיות. המחקר הנרחב ביותר שדן בסוגיית תארוך שושלת זו נערך על ידי ההיסטוריונית ז'וזט אליי, שנמנעה משימוש בכרונולוגיה המקראית והמסורתית, והשתמשה במגוון תעודות, לרבות חותמות מצור, שנתגלו על ידי הארכאולוג הלבנוני מוריס שהאב בשנת 1972 בחפירה ארכאולוגית בצפון צור, כתובות פיניקיות שנתגלו על ידי הארכאולוג הצרפתי מוריס דונן בצידון בשנת 1965, ומחקר שיטתי על מטבעות צידוניים. מסקנתה של אליי היא שאשמונעזר הראשון מלך מ-575 לפנה"ס לערך עד 550 לפנה"ס לערך.

 רקע היסטורי 
צידון, שהייתה עיר-מדינה פיניקית עצמאית ומשגשגת, ניתנה תחת כיבוש מסופוטמי למן המאה ה-9 לפנה"ס. המלך האשורי אשורנצירפל השני כבש את הר הלבנון ואת ערי החוף, לרבות את צידון. בשנת 705 לפנה"ס עשה המלך הצידוני לולי יד אחת עם המצרים ועם ממלכת יהודה במרד לא מוצלח נגד השלטון האשורי, והוא נאלץ לברוח לכתיון עם הגעת הצבא האשורי בהובלתו של סנחריב. סנחריב הציב את אתבעל כמלך על צידון, והשית מחדש את המס השנתי. כאשר עלה עבד-מלכת לכס המלוכה בצידון ב-680 לפנה"ס, הוא גם מרד באשור, ובתגובה הוציא אותו להורג המלך אסרחדון לאחר שלוש שנות מצור. שטחה של צידון נמסר לבעל הראשון, מלך צור ווסאל נאמן לאסרחדון.

 שלטונו 
מעט ידוע על שלטונו של אשמונעזר הראשון. אליי גורסת כי הוא תפס את השלטון בכוח, מאחר שבניגוד לנוהג של בני המלוכה הפיניקים, שם אביו אינו מוזכר באף אחת מהכתובות המלכותיות. אשמונעזר השתתף במסעות המלחמה של האימפריה הבבלית החדשה נגד מצרים בהובלת נבוכדנאצר השני או נבונאיד. הוא לקח כשלל סרקופגי אבן מצריים שהיו שייכים למעמד הגבוה, שלושה מהם נחשפו בנקרופוליס המלכותי של צידון.

 אזכורים אפיגרפיים 
אשמונעזר הראשון נזכר בכתובות שנחרטו על ארון הקבורה של תבנת בנו ועל ארון קבורת אשמונעזר השני, נכדו. שמו גם מתועד בכתובת הקדשת המקדש של נכד אחר, המלך בדעשתרת.

 משפחה 
אשמונעזר הראשון היה המייסד של השושלת על שמו. יורשו היה בנו, תבנת, אשר הוליד עם אחותו אמעשתרת את אשמונעזר השני.

קטגוריה:מלכים פיניקים
קטגוריה:צידון