טפת בת שלמה

טפת היא בתו של שלמה המלך.
במקרא
טפת מוזכרת פעם אחת בתנ"ך:

המקרא מונה את רשימת 12 נציבי שלמה האחראים על כלכלת המלוכה כל אחד בחודש אחד. בן אבינדב הוא הנציב של נפת דאר, הכתוב מוסיף שהוא נשא את טפת בת שלמה.

לפי רבי יצחק אברבנאל שלמה היה צעיר בעת מינוי הנציבים ועל כן סביר שבן אבינדב נשאה לאחר המינוי. החיד"א בספרו חומת אנך חולק על דבריו ומוכיח זאת מהמילה "היתה" כלומר שהיה נשוי לה בעת המינוי. מכח שני הדיוקים מפרש רבי שמואל לניאדו בספרו כלי יקר שמינוי הנציבים היה בהמשך מלכות שלמה.

נפת דאר מזוהה עם תל דור. מרים סמואל העלתה אפשרות שבן אבינדב מובנו מבית אבינדב אחיו הגדול של דוד המלך. לפי חיים טוויל מקור השם טפת הוא מצרי ועל כן סביר להניח שהיא בתו של שלמה מבת פרעה. זו הסיבה שבעלה קיבל שליטה על עיר חשובה כמו תל דור, זו גם הסיבה לנישואיה לבן משפחת המלוכה.

שמואל קרויזר כתב בשם ספר כתב יד אשכנזי שטפת הייתה בת בנו של שלמה.
אטימולוגיה
לפי מרטין נות, פירוש השם טפת הוא "טיפה", כדימוי של אישה רזה. באנציקלופדיה מקראית לא התקבל פירושו והוצע הפירוש "נוטפת" כלשון הפסוק "נפת תטופנה שפתותיך" (). אופציה נוספת היא מלשון "טף" - ילדה או קטנה. השערה נוספת היא שמקור השם מהשורש "טפף", ככינוי לצורת הליכתה (בהסתמך על ). מאיר בר-אילן טוען שמקור השם הוא מ"נטף", סוג של עץ ריח.

דוד גולומב טען שפירוש השם הוא "תכשיט", כמו "טוטפות". חיים טוויל טען שמקור השם הוא מצרי, ופירושו "שמימית".

בספרות הדרש
שלמה בובר פרסם מדרש מכתב יד בו מסופר ששלמה ראה במזלות שבתו האהובה עתידה להינשא לעני מרוד. שלמה מכניס אותה למגדל על אי וממנה שבעים סריסים לשמור עליה. לאחר זמן מה בעכו נער צעיר שוכב לישון בתוך נבלת שור. נשר מביא את הנבלה והנער בתוכה לראש המגדל. בת שלמה רואה אותו, מנקה אותה ולאחר זמן נישאת לו, לאחר שנכנסה להריון מהנער, הסריסים מזעיקים את שלמה המכריז שאין תבונה נגד ה'.

בסיפור לא מוזכר שמה של בת שלמה, אך במספר מקורות נקשר שמה של טפת לסיפור.

האגדה התפרסמה במיוחד בשל העיבוד של חיים נחמן ביאליק תחת השם "אגדת שלושה וארבעה". הקשרים בין העיבוד למקור נותחו על ידי מספר כותבים ונכתבו על בסיסו מספר סיפורים.

בתרבות
 המושבה בת שלמה נקראה על שם בטי סלומון דה רוטשילד ואביה בהקשר של טפת בת שלמה.
 טפת - אי זעיר בחוף דור ומעגן מיכאל (על בסיס ההקשר בין טפת לדור).
 חורבת טפת - חורבה ומערות קבורה בתל דור. אגדה עממית מייחסת לאחת המערות את קבר טפת.
 בספר הפסאודואפיגרפי דברי גד החוזה מסופר כי טפת היא היא תמר, וכי לאחר מעשה אמנון ותמר שלמה הציג אותה כבתו ושינה את שמה לטפת.
 המשורר יעקב כהן כתב מחזה על אגדת בת שלמה והמגדל הוא כינה את בת שלמה טפת. המחזה התפרסם בגיליונות התקופה בשנות ה-20 של המאה ה-20.
 בספר "דברי ימי נעמה" מאת אריה לב סטולמן טפת היא בתם של שלמה ונעמה העמונית, היא נקראה על שם מורתה ועל שם סבתו של דוד המלך.
 בספר חרשתא מאת יהודית קגן טפת היא בתם של שלמה והשדה מלכת שבא, כוחה רב בהיותה שדה למחצה, מסיבה כזו היא נשארה בחיים עד היום.

הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:יהודי המאה התשיעית לפנה"ס
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים
קטגוריה:אישים שעל שמם איים
קטגוריה:שלמה