הסכסוך ההודי-פקיסטני (2025)

הסכסוך ההודי-פקיסטני היה סכסוך מדיני-צבאי בין הודו לפקיסטן, שפרץ בעקבות הפיגוע בפאהלגם בו נהרגו 26 איש. הפיגוע הצית מחדש את הסכסוך בין שתי המדינות על השליטה באזור קשמיר שהחל במלחמת הודו–פקיסטן הראשונה ב-1947, עם קבלת עצמאותן של המדינות מידי האימפריה הבריטית.

רקע
הסכסוך ב-2019

עימות דומה בין המדינות פרץ ב-14 בפברואר 2019, לאחר שגם אז בוצע פיגוע בצד ההודי של ג'אמו וקשמיר, שגבה את חייהם של 40 אנשי כוח משטרתי הודי. על הפיגוע נטלו אחריות קבוצת מיליטנטים אסלאמיים שבסיסם בפקיסטן, והודו האשימה בכך את הממשל בפקיסטן. אירוע זה גרר תקיפות הדדיות מהאוויר והקרקע של שני הצדדים, שעודן נמשכות ומחריפות, וכך הוצת מחדש הסכסוך הרדום יחסית בחבל.

הפיגוע בפאהלגם

ב-22 באפריל 2025 חמושים המזוהים עם ארגון הטרור הפקיסטני 'חזית ההתנגדות', המקושרת לארגון הטרור לשקאר-א-טייבה, פתחו באש על קבוצת תיירים בעמק באיסראן שבעיירה פאהלגם בג'אמו וקשמיר. המחבלים הרגו 26 בני אדם ופצעו יותר מ-20 אחרים. הפיגוע גרר תגובה חריפה של הודו כלפי פקיסטן, שבתורה נקטה בתגובה חריפה כנגד תגובותיה של הודו.

הסלמת הסכסוך
צעדים בעקבות הפיגוע בפאהלגם

בעקבות הפיגוע, הודו הכריזה על מספר צעדים כנגד פקיסטן:
 ביטול אמנת מי האינדוס: הודו הודיעה כי תשהה את הסכם חלוקת המים משנת 1960.
 ביטול ויזות: כל הוויזות שהונפקו לאזרחי פקיסטן בוטלו, ולא יונפקו ויזות חדשות. לאזרחי הודו ניתנה המלצה שלא לנסוע לפקיסטן, ומי שנמצא שם כעת מתבקש לשוב.
 הורדת דרג היחסים הדיפלומטיים: מספר אנשי הצוות הדיפלומטי בנציגויות העליונות של שתי המדינות צומצם. נספחי ההגנה, חיל האוויר וחיל הים בנציבות עליונה של פקיסטן הוכרזו כאישיות בלתי רצויה.
 סגירת מעבר הגבול: מעבר הגבול המשולב באטארי – מעבר הגבול היבשתי הראשי – נסגר.
 איסור כל הייבוא מפקיסטן: הודו עצרה את כל הייבוא הישיר והעקיף מפקיסטן.
 איסור ספינות: איסור על כניסת ספינות הנושאות את דגל פקיסטן להיכנס לנמלים ההודים ואיסור על ספינות הנושאות את דגל הודו לבקר בנמלים הפקיסטנים.

פקיסטן דחתה בתוקף את האשמות הודו ואת הצעדים החד-צדדיים שננקטו, ובתגובה, פקיסטן נקטה גם היא בצעדים הדדיים.
 סגירת המרחב האווירי: פקיסטן סגרה את המרחב האווירי שלה לכל חברות התעופה בבעלות או בהפעלה הודית.
 סגירת גבול יבשתי: מעבר הגבול בוואגה נסגר באופן מיידי.
 השעיית סחר: כל המסחר עם הודו הופסק, גם דרך מדינות מתווכות.
 השעיית הסכם שימלה (1972): פקיסטן השעתה את הסכם השלום שנחתם לאחר מלחמת הודו–פקיסטן השלישית.
 הורדת דרג הנוכחות הדיפלומטית: מצבת הנציגות ההודית העליונה באסלאמאבאד תצומצם.
 השעיית ויזות SAARC: כל הוויזות שהונפקו לאזרחי הודו במסגרת תוכנית הפטור מוויזה של הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי (SAARC) הושעו.
 תגובה להשעיית הסכם מי האינדוס: הכרזה כי כל ניסיון של הודו לשנות את זרימת מי האינדוס ייחשב כ"הכרזת מלחמה"

לחימה קרקעית
ב-24 באפריל חיל האוויר הפקיסטני וההודי ביצעו טיסות אינטנסיביות ליד קו השליטה בקשמיר. מפגינים ערכו הפגנות מחוץ לשגרירות הודו באסלאמאבאד וניסו לפרוץ את המחסומים סביב לשגרירות. מספר שעות לאחר מכן חייל של כוחות אבטחת הגבול ההודי, השייך לגדוד 182 נלכד על ידי הריינג'רס הפקיסטני לאחר שנכנס בטעות לשטח שבשליטת פקיסטן בגבול פרוזפור.

בלילה שבין ה-24 ל-25 באפריל, התעמתו חיילים פקיסטנים והודים וחילופי אש מנשק קל במספר עמדות לאורך קו השליטה, בעימותים נהרגו 4 חיילים פקיסטנים. ב-25 באפריל, ראש מטה הצבא ההודי, אופנדרה דויוודי, ביקר באתר הפיגוע בפאהלגם. התכתשויות בין שני הצדדים נמשכו במקביל לביקור ובנוסף צבא פקיסטן התחיל להעביר ציוד צבאי לכיוון הגבול. באותו יום הצבא ההודי ביצע מבצע בעיירה בנדיפור בצפון קשמיר, והרג בכיר מארגון הטרור לשקאר-א-טייבה.

ב-26 באפריל, התקיימו קרבות צבאיים באזור דודו בסנטגרה במחוז אודהמפור, שם כוחות הביטחון התעמתו עם חשודים בפעילות מיליטנטים. העימות הסתיים בשני הרוגים מצד המיליטנטים ואחד מצד צבא הודו.

התכתשויות כבדות התרחשו בעמק ליפא, כאשר פקיסטן פרסה נשק כבד, כולל מערכת הארטילריה המתניידת M110, לאזור בלילה שבין ה-26 ל-27 באפריל.

ב-28 באפריל, הצהיר שר ההגנה הפקיסטני אסיף כי מתקפה מצד הכוחות המזוינים ההודיים "קרובה".

ב-29 באפריל, ראש ממשלת הודו מודי קיים פגישה עם שר ההגנה ראג'נאת' סינג, היועץ לביטחון לאומי אג'יט דובאל וראשי הכוחות המזוינים ההודיים. צבא פקיסטן הפיל רחפן של חיל האוויר של הודו שחדר לקשמיר הפקיסטנית, צבא פקיסטן תקף עם ארטילריה 2 עמדות של הצבא ההודי. באותו היום הופל רחפן הודי נוסף בקו השליטה.

ב-1 במאי אמר שר הפנים ההודי, עמית שאה, כי הודו לא תחוס על חייהם של מחבלים שהיו מעורבים בפיגוע. בליל אחד במאי, דווח כי כוחות פקיסטנים הפרו את הפסקת האש בפעם השמינית ברציפות. דווח כי צבא הודו הגיב בירי מנשק קל.

ב-4 במאי סגרה הודו את סכר באאגליהר  ובכך חסמה את זרימת מימי נהר הצ'נאב לפקיסטן, דבר שלגביו הודיעה פקיסטן מספר ימים קודם לכן שהיא רואה מעשה כזה כהכרזת מלחמה.

מעורבות אפגניסטן
ב-28 באפריל במקביל ללחימה בין פקיסטן והודו באזור קשמיר, מחבלים של הטליבאן חדרו אל תוך פקיסטן על מנת לבצע מתקפות טרור במדינה, לטענת הצבא הפקיסטני, כוחות הצבא איתרו 54 מחבלים שחדרו לשטחה וחיסלו את כולם.

המתקפה ההודית נגד פקיסטן – מבצע סינדור

השלב הראשון של מבצע סינדור
ב-6 במאי 2025, פתחו הכוחות המזוינים של הודו במבצע סינדור, בו בצעו 24 התקפות שכוונו לשישה מוקדים בקשמיר בשליט פקיסטן (מוזאפראבאד  וקוטלי ) ובמחוז פנג'אב הפקיסטני (בהוולפור ).

ממשלת הודו תיארה את התקיפות כ"ממוקדות, מדודות ולא הסלמה", כשהן כוונו לתשתיות טרור הקשורות ללשקאר-א-טייבה וג'יש-י מוחמד, ללא פגיעה במתקנים צבאיים פקיסטניים. פקיסטן אמרה שהודו כיוונה לאזרחים חפים מפשע, וכי ילדים נהרגו בהתקפות. אחד המוקדים שנפגעו מהתקיפות ההודיות היה מסגד בילאל במוזפאראבאד. חוואג'ה אסף, שר ההגנה של פקיסטן, אמר בתחילה כי חיילים הודים נלקחו בשבי ומטוסים הופלו. פקיסטן הבהירה מאוחר יותר כי אף חייל הודי לא נלקח בשבי. חיל האוויר ההודי פרס את מטוסי הראפאל חמושים בטילי "SCALP" ופצצות פטיש "AASM" במבצע סינדור, שאורכו 23 דקות, מוקדם בבוקר ה-7 במאי.

גנרל פקיסטני אמר כי התקיפות בוצעו מבלי שמטוסים הודיים נכנסו למרחב האווירי של פקיסטן. התקיפות גרמו לפיצוצים ולהפסקת חשמל במוזפאראבאד. מרים נוואז, ראש השרים של מחוז פנג'אב הפקיסטני, קראה לתושבים להישאר בבתיהם. תושבים מקומיים בסרינגאר דיווחו על פעילות כבדה של מטוסי קרב מעל הראש.

לפי ארגון הטרור ג'יש-י מוחמד, תקיפה אווירית הודית על בהוואלפור הרגה עשרה מבני משפחתו של מנהיג הארגון מסעוד אזהר, בנוסף לארבעה מקורבים לו.

מתקפת הנגד הפקיסטנית
ב-7 במאי 2025, פקיסטן ביצעה תקיפות טילים על קשמיר ההודית. פקיסטן טענה כי הפילה חמישה מטוסים הודיים, כולל שלושה מטוסי דאסו ראפאל, סוחוי סו-30 ומיקויאן מיג-29. היא טענה גם כי השמידה מפקדה של חטיבה הודית במתקפת תגמול. עם זאת, פקיסטן לא סיפקה ראיות מהימנות התומכות בטענות. ממשלת הודו הכחישה כל טענה כזו.

צבא פקיסטן טען גם כי השמיד עמדה הודית במתקפת טילים בגזרת דודניאל לאורך קו השליטה. בנוסף דווח כי כוחות פקיסטנים חצו את גבול הודו-פקיסטן, אך נהדפו בחזרה אל תוך פקיסטן.

לאחר מכן בצהריים הצבא הפקיסטני תקף עם ארטילריה ומטוסים בסיס הודי באזור מגזר מנדל.

המשך ההסלמה
לאחר התקיפות הקבינט הצבאי של פקיסטן נפגש והחליט להגיב על התקיפה ועל התגובה עצמה, לאחר מכן הצבא התחיל להזיז טנקים לגבול. הממשלה ההודית בתגובה אמרה שהמבצע ימשיך לשלבים נוספים.

הקרבות האוויריים מעל גבול הודו–פקיסטן
8 במאי
ב-8 במאי בחצות הלילה נשמעו פיצוצים באמריטסר שבפנג'אב ההודית, באזור המרוחק יחסית מאזורי הקרבות בקשמיר בצפון. במהלך שעות הבוקר נשמעו פיצוצים עזים בערים הגדולות לאהור וקראצ'י ודווח על מתקפות כטב"מים נרחבות.

לאחר מכן, צבא פקיסטן הודיע כי הוא הפיל לפחות 25 כטב"מי הארופ הודים. על פי ההודעה, הכטב"מים הופלו באזורים שונים במדינה, כולל בערים קראצ'י, לאהור ורוואלפינדי.

דיווחים שונים בפקיסטן מצביעים על מתקפת כטב"מים נרחבת מצידה של הודו באזורים שונים במדינה. ברשתות החברתיות פורסמו תיעודים של שרידי הכטב"מים של הודו, וגם של בתים ומבנים שנפגעו מהכטב"מים או מרסיסי יירוט. בנוסף פורסם תיעוד של מערכת הגנה אווירית פקיסטנית מופעלת בעיר לאהור נגד הכטב"מים של הודו.

שר ההסברה של פקיסטן עטאוולה טראר אמר בשעות הבוקר של היום כי הכוחות הפקיסטניים פוצצו עמדת מפקדה של צבא הודו באזור הגבול ו-40–50 חיילים הודים נהרגו. בממשלת הודו אישרו שצבא פקיסטן הגביר מאוד את קצב האש הארטילרית לאורך הגבול.

בכיר ביטחוני בפקיסטן סיפר לרשת CNN כי במהלך העימות הלילי התרחש העימות האווירי הגדול והממושך ביותר בהיסטוריה של התעופה המודרנית בין חילות האוויר של שתי המדינות. 125 מטוסי קרב משתי המדינות התייצבו אלה מול אלה במפגן מאיים ודרמטי במיוחד, במהלכו הופלו חמישה מטוסי קרב של הודו.

בתגובה, כוחות הצבא ההודי ביצעו פעולות SEAD/DEAD וטענו כי ניטרלו את מערכות ההגנה האווירית בלאהור. הרשויות הפקיסטניות מסרו כי מספר רחפנים הודים חדרו למרחב האווירי של פקיסטן, ו-12 רחפנים הודים הופלו. על פי פקיסטן, רחפנים אלה נשלחו לתשעה מוקדים שונים, כולל הערים קראצ'י ולאהור, ואחד הרחפנים פגע במתקן צבאי פקיסטני ליד לאהור. הצבא הפקיסטני טען מאוחר יותר כי הפיל 25 תחמושת מדגם Harop מתוצרת ישראל בצד הפקיסטני של הגבול, מקור ממשלתי הודי אישר כי לפחות אחד מהם הופל. רחפן נחת גם בתוך קומפלקס אצטדיון הקריקט רוואלפינדי לפני תחילת משחק ליגת העל ה-20 של פקיסטן, מה שגרם למועצת הקריקט של פקיסטן להעביר את המשחקים לאיחוד האמירויות הערביות.

שר ההגנה של הודו הצהיר בפגישה רב-מפלגתית כי מבצע סינדור עדיין בעיצומו.

פקיסטן ביצעה תקיפה אווירית בתוך וסביב מחוז ג'אמו, כולל שדה התעופה ואוניברסיטת ג'אמו, בערב. נטען כי כל שמונת טילי האויב יורטו על ידי מערכת הטילים S-400. על פי הדיווחים, נשמעו פיצוצים מרובים בג'אמו יחד עם פיצוץ בג'איסלמר, שם דווח גם על רחפנים ומטוסי קרב. על פי דיווח לעיתונות של שר החוץ מיסרי ב-9 במאי, התקיפות אלה כללו 300–400 רחפנים טורקיים של אסיסגארד סונגאר שכוונו ל-36 אתרים, כולל תשתיות אזרחיות וצבאיות. בתגובה, הודו שיגרה גם רחפנים חמושים נגד ארבעה אתרי הגנה אווירית בפקיסטן, ולפי הדיווחים, אחד הרחפנים השמיד בהצלחה מכ"ם הגנה אווירית פקיסטני. הודו דיווחה גם על ירי חוצה גבולות באמצעות תותחי ארטילריה כבדים לאורך קו השליטה (LoC).

דיווחים כינו את הסכסוך הזה "מלחמת המל"טים הראשונה" בין "השכנים הגרעיניים" של דרום אסיה.

10 במאי - מבצע בוניאן אל-מרסוס
ב-10 במאי דווח כי הודו ביצעה תקיפות נגד בפקיסטן, כולל חמישה טילים ששוגרו מסרינגאר. בין המטרות ששוגרו, דווח כי אסלאמאבאד, לאהור ורוואלפינדי, יחד עם שלושה בסיסי חיל האוויר (נור חאן, רפיקי ומוריד), שכולם יורטו על פי פקיסטן. פיצוצים מרובים נשמעו ברחבי פקיסטן. לדברי אחמד שריף צ'אודרי, הודו לכאורה שיגרה גם טילים ומל"טים לעבר אפגניסטן, טענה שהודו הכחישה כשקרית.

פקיסטן פתחה רשמית במבצע תגמול בתגובה, מבצע בוניאן אל-מרסוס. השם שנגזר מהקוראן פירושו: "חומה בנויה מעופרת מותכת", ניסיון להראות שהאומה נלחמת למען מטרה גדולה יותר. כלי התקשורת הממלכתיים של פקיסטן טענו כי פקיסטן פתחה במתקפת סייבר כחלק מהמבצע, כשהיא מכוונת לדומיינים מקוונים הודיים רגישים, כולל אתרים השייכים למפלגת השלטון בהארטיה ג'נאטה, כוחות אבטחת הגבולות וסוכנות חקירת הפשע. כוחות פקיסטניים טענו למתקפת סייבר על לוויינים צבאיים הודיים ושרתי דוא"ל ממשלתיים, כאשר ממשלת הודו טרם אישרה זאת. CNN דיווח כי פקיסטן שיגרה גם טיל ארטילרי מונחה פתח-II שכוון לדלהי, אשר יורטו ליד תחנת חיל האוויר סירסה בהריאנה.

דווח על הפגזות כבדות וירי ליד העיר רג'ורי בקשמיר הנמצאת תחת ניהול הודו. ראש ממשלת קשמיר הנמצאת תחת ניהול הודו, עומר עבדאללה, דיווח מאוחר יותר ב-X כי נציב העיר, ראג' קומאר טאפה, נהרג מהפגזה פקיסטנית על ביתו. מאוחר יותר, כלי תקשורת מקומיים בהודו טענו כי חמישה בני אדם נהרגו באותה הפגזה.

כלי התקשורת הממלכתיים של פקיסטן דיווחו כי נמל התעופה הבינלאומי שייח' זאיד ניזוק בתקיפה אווירית הודית.

הפסקת האש והפרתה
ב-10 במאי לקראת הערב הושגה הפסקת אש בין הודו ופקיסטן, בתיווכה של ארצות הברית. מספר שעות לאחר מכן דווח בהודו על מתקפת כטבמ"ים פקיסטנית, אזרחי הודו טוענים כי הפסקת האש נשברה על ידי פקיסטן.

תגובות בין-לאומיות
 : נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ התייחס להתפתחויות ואמר כי זה "חבל", בעוד מזכיר המדינה מרקו רוביו אמר כי ארצות הברית "עוקבת אחר ההתפתחויות". מחלקת המדינה האמריקנית עדכנה כי רוביו שוחח עם היועצים לביטחון לאומי של שתי המדינות, וקרא להם "לשמור על קווי התקשורת פתוחים ולהימנע מהסלמה".
 : סין הצהירה כי היא תומכת בחקירה נייטרלית של הפיגוע שהצית מחדש את הסכסוך וכי היא מגנה כל סוג של טרור. שר החוץ של סין אמר בשיחה עם שר החוץ הפקיסטני כי "המאבק בטרור הוא אינטרס משותף של כל המדינות" וכי "סין תומכת בזכותה של פקיסטן לשמור על ריבונותה", בהתייחס למחוז קשמיר כשטח פקיסטני, ושהיא "קוראת לשני הצדדים לשמור על איפוק".
 : ממשלת בריטניה אמרה שהיא "מוכנה להתערב" ו"להרגיע" את המתיחות. "כל דבר שאנחנו יכולים לעשות מבחינת דיאלוג להפחתת הסלמה - אנחנו מוכנים, ומסוגלים לו", מסר שר הסחר הבריטי ג'ונתן ריינולדס ל-BBC.
 : שגריר ישראל בהודו ראובן עזר אמר כי ישראל תומכת בזכותה של הודו להגנה עצמית, וכי "ניו דלהי יודעת שהיא יכולה לסמוך על ירושלים".
 : משרד החוץ הצרפתי מסר כי הוא קורא לצדדים "להביע איפוק".
 : מהאומות המאוחדות נמסר כי שני הצדדים צריכים לנהוג באיפוק ולמצוא דרכים דיפלומטיות כדי לפתור את הסכסוך.

ראו גם

 הסכסוך ההודי-פקיסטני (2019)
 סכסוך אפגניסטן–פקיסטן (2024–הווה)

הערות שוליים

קטגוריה:הסכסוך על חבל קשמיר
קטגוריה:הודו: היסטוריה צבאית
קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ג'אמו וקשמיר
קטגוריה:ממשלות נרנדרה מודי
קטגוריה:2025 באסיה