פיטר שמלין

פיטר אליוט שמלין (באנגלית: Peter Elliott Shumlin; ) הוא פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, בן לאב יהודי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1990–1993, לאחר מכן ועד 2003 ובשנים 2007–2011 כחבר הסנאט של ורמונט, (מתוכן החל מ-1997 כנשיא הזמני של הסנאט), ולאחר מכן ועד 2017 כמושל ורמונט ה-81.

ראשית חייו
פיטר שמלין נולד בברטלבורו שבוורמונט, כבנם של ג'ורג' ג'. שמלין, יהודי דור שלישי למהגרים מרוסיה, ושל קיטי א. (לבית פרינס) שמלין, ילידת האג שבהולנד ופרוטסטנטית באמונתה. הוא התחנך בבית הספר התיכון בקסטון בוויליאמסטון, מסצ'וסטס, וב-1979 סיים את לימודיו באוניברסיטת וסליאן. בשנות ה-80 הוא שירת כחבר מועצת העיירה פנטי, וסייע בהקמת לנדמרק קולג' , שנועד לסיוע לאנשים עם קשיים בלמידה לקבלי חינוך אקדמי.
ראשית הקריירה הפוליטית
שמלין מונה על ידי מושלת ורמונט מדלין קונין כממלא מקום בבית הנבחרים של ורמונט. הוא כיהן בחלק מתקופת כהונה אחת ועוד בתקופת כהונה מלאה בשנים 1990–1993. ב-1992 הוא נבחר לסנאט של ורמונט, ועד מהרה הוא היה למנהיג סיעת המיעוט. ב-1996 הוא הוביל את הדמוקרטים לניצחון בהשגה של הרוב בסנאט לאחר שבמשך ארבע השנים הקודמות היו במיעוט, וב-1997 הוא נבחר כנשיא הזמני של הסנאט.

ב-2002 נבחר שמלין כמועמד הדמוקרטים למשרת סגן מושל ורמונט. בבחירות הכלליות הוא התמודד מול הרפובליקני בריאן דובי, ומול מועמד המפלגה הפרוגרסיבית אנתוני פולינה, ונוצח על ידי דובי.

בשנים 2003–2006 שב שמלין לעסק המשפחתי, חברה שעוסקת במתן אפשרות לתלמידי חטיבת ביניים ותיכון לנסוע לארצות זרות, ללמוד על תרבויות שונות, ולהכין את עצמם לקולג'.

ב-2006 התמודד שמלין בהצלחה על מושבו הקודם בסנאט שהתפנה בעקבות פרישתו של רוד גנדר, שכיהן בו לאחר פרישתו של שמלין. עם שובו לסנאט, נבחר שמלין שוב כנשיא הזמני שלו.
מושל ורמונט
מערכות הבחירות
2010
ב-16 בנובמבר 2009 הכריז שמלין על כוונתו להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל ורמונט. בבחירות המקדימות שהתקיימו ב-24 באוגוסט 2010 הוא הגיע למקום הראשון לאחר שזכה ב-18,276 קולות (24.48 אחוזים), מול סגן המושל לשעבר דאגלס רסין שזכה ב-18,079 קולות (24.22 אחוזים), מזכירת המדינה של ורמונט דבורה מרקוביץ שקיבלה 17,579 קולות (23.9 אחוזים), חבר הסנאט של ורמונט לשעבר מאט דון שזכה ב-15,323 קולות (20.8 אחוזים) וחברת הסנאט של ורמונט סוזאן ברטלט שקיבלה 3,579 קולות (5.1 אחוזים). רסין ביקש ספירה חוזרת, שבה אושר ניצחונו של שמלין.

מול שמלין לא ניצב יריב מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. מפלגה זו הבטיחה לא לסכל את בחירתו של שמלין אם הוא יתמוך בביטוח בריאות למשלמים יחידים, וכך הוא עשה. יושבת ראש המפלגה הפרוגרסיבית של ורמונט, מרתה אבוט ניצחה בבחירות המקדימות של מפלגתה, ולאחר מכן פרשה מן המרוץ, כך שהיא לא הייתה מועמדת בבחירות.

בבחירות הכלליות, שהתקיימו ב-2 בנובמבר, קיבל שמלין את רוב הקולות, 119,543 (49.44 אחוזים), מול 115,212 הקולות (47.69 אחוזים) של מועמד הרפובליקנים בריאן דובי. חוקת ורמונט דורשת שמושל המדינה ובעלי תפקידים מדינתיים אחרים ייבחרו רק לאחר שהשיגו רוב מוחלט של קולות המצביעים, ובמקרה שלא עלה בידם להשיג רוב זה, עוברת הבחירה לאספה הכללית של המדינה, בית המחוקקים. דובי לא נאבק על הצבעה באספה הכללית, וב-6 בינואר 2011 בחרה האספה בשמלין ברוב של 145 תומכים מול 28 מתנגדים.

ורמונט וניו המפשייר הן המדינות היחידות בארצות הברית שמושליהן נבחרים אחת לשנתיים ולא אחת לארבע שנים, ותמיד בשנים הזוגיות.
2012
הבחירות של 2012 התקיימו ב-6 בנובמבר. שמלין, ששוב זכה בתמיכת ארגוני העובדים וארגוני איכות הסביבה, נבחר ללא יריבים שניצבו מולו בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, ובבחירות הכלליות ניצח את מועמד הרפובליקנים רנדי ברוק ביחס קולות של 170,749 (57.8 אחוזים) מול 110,940 (37.6 אחוזים).
2014
שמלין היה מועמד הדמוקרטים לתקופת כהונתו השלישית. הרפובליקנים בחרו כמועמד את איש העסקים סקוט מילן, שאימו, מריון קרסון מילן  כיהנה כחברת בית הנבחרים של ורמונט, ואביו, דונלד מילן, היה במשך שנים רבות עוזר הפקיד והפקיד של בית הנבחרים.

הבטחת הבחירות המרכזית של שמלין הייתה ליצור מערכת שירות רפואי למשלמים יחידים בוורמונט.

ביום הבחירות 4 בנובמבר, זכה שמלין ב-46.4 אחוזים מהקולות, מול 45.1 האחוזים שקיבל מילן, ו-4.36 האחוזים שקיבל המועמד הליברטריאני דן פליסיאנו. שוב נדרשה האספה הכללית להכריע את זהות המושל הנבחר בשל העובדה שאף אחד מהמועמדים לא הגיע ל-50 אחוזים מקולות הבוחרים, וב-8 בינואר 2015 בחרה האספה את שמלין על פני מילן ברוב של 110 תומכים מול 69 מתנגדים.
תקופת כהונתו הראשונה
לאחר בחירות 2010, כל יריביו של שמלין בבחירות המקדימות, למעט מאט דון, הצטרפו לקבינט שלו כבעלי תפקידים שונים. רסין מונה כמזכיר לשירותי אנוש, מרקוביץ הייתה למזכירות הסוכנות למשאבי הטבע, וברטלט מונתה כעוזרת המיוחדת של שמלין ואחראית לפיקוח על מערכת החינוך ועל יוזמות מדיניות אחרות.

האירוע המכונן של תקופת כהונתו הראשונה של שמלין הייתה הוריקן איירין, שגרמה להצפות בכמעט כל נהר ונחל בוורמונט, וכתוצאה מכך דווח על שלושה הרוגים ונעדר אחד. בעקבות הסופה הוחרבו חלקים רבים של כביש מספר 4 בין ראטלנד לבין קשי, וגרמה לנסיעה ממזרח למערב בחלק הדרומי של ורמונט להיות כמעט בלתי אפשרית. כמה עיירות נותרו מבודדות לחלוטין מהעולם החיצון במשך שבועיים. עלות התיקונים של כבישים וגשרים שניזוקו בכל רחבי ורמונט הגיעה ל-700 מיליון דולר. מצב זה הצריך הערכה מחודשת משמעותית של תקציב המדינה.

ב-26 במאי 2011 חתם שמלין על חוק לביטוח בריאות מדינתי במסגרת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ולפיתוח כיסוי ביטוחי כללי עתידי לכל התושבים, ובכך הייתה ורמונט למדינה הראשונה שיזמה תוכנית בריאות למשלם יחידי.

ב-17 באוגוסט 2011 היה שמלין למושל המכהן הראשון בארצות הברית שניהל טקס נישואים של זוג מאותו המין.

ב-5 בינואר 2012, בנאום מצב המדינה, הציג שמלין את המדיניות של ורמונט לקידום צמיחה בעבודה, וטען לעלייה של 62 אחוזים לעומת השנה הקודמת כדי להוריד את שיעור האבטלה במדינה ל-5.3 אחוזים משיא המיתון של 7.3 אחוזים - שניהם צוינו כמספרים נמוכים בנאומו.

ב-16 במאי 2012 חתם שמלין על הצעת חוק האוסרת על סדיקה הידראולית של תצורות סלע תת-קרקעיות על ידי שימוש בנוזל בלחץ כימיקלים על מנת לגשת למרבצי גז טבעי. הצעת החוק הפכה את ורמונט למדינה הראשונה שהעבירה איסור כזה, ונחתמה בנוכחות קבוצת תלמידי תיכון שדחפו לקבלת החוק.

ב-4 בדצמבר 2012 נבחר שמלין פה אחד כיושב ראש אגודת המושלים הדמוקרטים לשנת 2013.
תקופת כהונתו השנייה
ממוזער|250px|שמלין עם ברק אובמה ועם מייק פנס בהבית הלבן, 2013.
שמלין התנגד לתחנת הכוח הגרעינית ורמונט ינקי , וממשלו קידם את סגירתה. ב-9 בינואר 2012 פסק שופט בית המשפט הפדרלי של מחוז ורמונט בברטלבורו, ג'. גרוואן מורתה, שמדינת וורמונט לא תוכל לכפות את סגירת תחנת הכוח, שכן החקיקה שניסתה לעשות זאת התבססה על טיעוני בטיחות שהם דאגתה הבלעדית של נציבות הפיקוח הגרעינית . השופט קבע גם שהמדינה לא יכולה לכפות על בעלי התחנה חברת אנטרגי (Entergy),למכור חשמל שמיוצר בתחנה לתשתיות המדינתיות בתעריפים מופחתים כתנאי להמשך הפעלת התחנה. על כל פנים, ב-27 באוגוסט 2013 פרסמה אנטרגי הודעה לעיתונות שהיא תסגור את התחנה עד סוף 2014.

בנאום מצב המדינה בינואר 2013 הדגיש שמלין את שיפור מערכת החינוך מגן הילדים ועד לקולג' כדי ליצור בוורמונט כוח עבודה שימשוך יותר מעסיקים פוטנציאליים.

ב-22 במאי 2013 חתם שמלין על חוק שהפך את הסיוע של רופאים לאנשים הנוטים למות לסייע להם לשים קץ לחייהם לחוקי.

ב-6 ביוני 2013 הייתה ורמונט למדינה ה-17 בארצות הברית שהפכה את השימוש בקנאביס לחוקי. שמלין חתם על חוק שהגדיר את הענישה על החזקה של כמות פחותה מאונקיה אחת של הסם בקנס מוקטן ולא במעצר ואפשרות של מאסר.

ב-9 בדצמבר נבחר שמלין לתקופת כהונה נוספת של שנה כיושב ראש אגודת המושלים הדמוקרטים.

בנאום מצב המדינה שלו בינואר 2014, הדגיש שמלין סוגיה אחת: עליית היקף ההתמכרות לאופיואידים בוורמונט. הוא הגדיר את האתגר של השימוש לרעה באופיואידים כגדול יותר בהיקפו מבחינת המדינה בהשוואה להתאוששות מהסופה איירין. הוא הציג תוכנית ארבע נקודות להתמודדות עם הנגע: מימון יותר טיפולים לקיצור זמן ההמתנה לאלו המבקשים לקבל עזרה; לאפשר לנפגעים מסמים להיכנס במהירות רבה יותר לתוכניות טיפול כאשר הם מוכנים לשנות את התנהגותם, ועקיפת ההליך השיפוטי הרגיל כדי לאפשר טיפול מהיר; עונשים מחמירים לספקי סמים ולפורצים חמושים; רעיונות חדשים במיקור המונים למניעת ההתמכרויות.

ב-15 בינואר 2014 הודיע מארק לארסון, פקיד בממשלו של שמלין, שאתר האינטרנט של מערכת הבריאות במסגרת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה הפדרלי, לא יהיה זמין לגיוס עסקים קטנים, שיצטרכו להירשם באופן ישיר מול חברות הביטוח. ב-17 בדצמבר אותה שנה הודיע שמלין שוורמונט תנטוש את תוכנית הבריאות למשלמים יחידים, בציינו "שיבושים כלכליים אפשריים" כסיבה לכך.

תקופת כהונתו השלישית
ב-8 ביוני 2015 הודיע שמלין שלא יתמודד על תקופת כהונה רביעית כמושל.

בניגוד למושלים אחרים, שהכריזו שהם יסרבו לקבל את פליטי מלחמת האזרחים בסוריה, הודיע שמלין שוורמונט תמשיך לקבל אותם בברכה. הוא ציין שבתהליך המיון הוצאו אנשים "שלא צריכים להתקבל" ומתח ביקורת על המושלים שניסו לעצור את קליטת הפליטים, באומרו: "המושלים שנקטו בצעדים אלו רומסים את הערכים שעשו את אמריקה לגדולה, כשהיא מגיעה לאנשים הנמצאים בצרה ומציעה להם עזרה, ולא פוגעת בהם".

בנאום מצב המדינה האחרון שלו ב-7 בינואר 2016 הכריז שמלין על תמיכתו בליגליזציה של צריכת ומכירת קנאביס בוורמונט.
חנינות
במהלך תקופת כהונתו כמושל, העניק שמלין חנינה 208 פעמים, יותר מכל אחד ממושלי ורמונט. רוב ההחלטות הללו הוצאו בינואר 2017, כאשר שמלין, באחד מצעדיו הרשמיים האחרונים כמושל, העניק חנינה ל-192 אנשים שהורשעו בהחזקת מריחואנה בוורמונט. בחודש שקדם להחלטתו זו, הוא הציג הצעה נרחבת לאנשים שהורשעו בהחזקת מריחואנה להגיש בקשות לחנינה, וכ-450 איש אכן פנו. החנינות הוענקו רק ל"אנשים שלא היה להם עבר של אלימות פלילית או הרשעות בעבירות, ושלא נמצאו אשמים בנהיגה בהשפעת סמים או נהיגה בלתי זהירה".
חיים אישיים
ב-1989 נשא שמלין לאישה את דבורה הולווי. לשניים נולדו שתי בנות, וב-2013 הם התגרשו. בספטמבר 2015 הודיע שמלין על אירוסיו לקייט האנט. בדצמבר אותה שנה הם התחתנו בטקס שנערך בביתם שבאיסט מונטפלייר.

קישורים חיצוניים

 פיטר שמלין באתר אגודת המושלים הלאומית 
 פיטר שמלין באתר The Political Graveyard 

הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:יהודים מושלי מדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956