דונגו (איטליה)

דונגו (באיטלקית: Dongo ובעגה מקומית קומאסקית-לומברדית: Dongh) היא עיירה קטנה בצפון איטליה, על הגדה הצפון-מערבית של אגם קומו. מספר תושביה ב-1 בינואר 2024 היה 3,172. שמה של העיירה התפרסם, כיוון שבה נלכד בניטו מוסוליני, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.

 מקור השם 
מקור השם דונגו אינו ברור. יישובים בשם זה קיימים גם במדינות אחרות ורחוקות, במאלי, באנגולה, ברפובליקה המרכז אפריקנית ובקונגו. שם משפחה והכינוי "דונגו" נפוצים גם מחוץ לאיטליה, באזורים רבים בעולם בכל יבשת מיושבת, במיוחד באפריקה. קיימות שתי שפות של שבטים אפריקניים בשם דונגו, בקונגו ובדרום סודאן. סבורים, כי מקורם של אירופאים הנושאים את השם מגיע מאזור דונגו בצפון איטליה, אך אין הסבר מספק כיצד העיירה עצמה קיבלה את שמה. ישנה סברה ללא כול ביסוס כתוב או מדעי, כי האדם הקדמון הביא עמו את השם מאפריקה, בעת שהיגר לאירופה.

 גאוגרפיה ואקלים 
 גאוגרפיה 
דונגו נמצאת בצפונה של איטליה, על החוף הצפון מערבי של אגם קומו, במחוז לומברדיה, בנפת קומו. היישובים הקרובים ביותר אליה הם גרמזינו (Germasino), סטאצונה (Stazzona) ו-קו֗נסיליו֗ די רוּמו֗. העיירה שייכת לקבוצה של שלושה יישובים בשם "שלוש קהילות" (Tre Pievi), אשר מלבד דונגו שייכות אליה העיירות, סוריקו (Sorico) ו-גראוודונה (Gravedona). בסמוך לעיירה נשפך נהר אלבאנו לתוך אגם קומו. מנאג'ו קרובה לעיירה כדי 14 ק"מ, עיר הנפה קומו נמצאת בקצה הדרומי של החוף המערבי, במרחק של 50 ק"מ, ובירת המחוז מילאנו רחוקה מדונגו 96 ק"מ, גם היא בכוון כללי דרום. המרחק של העיירה מגדת האגם המזרחית כ-2 ק"מ. העיירה גבוהה מפני הים ב-208 מטרים. דונגו נמצאת לא הרחק מהגבול השווייצרי, פחות מ-15 ק"מ בקו אווירי, ומרחק הנסיעה עד לוגאנו בשווייץ מסתכם בכ-41 ק"מ.

 אקלים 
האקלים בדונגו מתון יחסית. בקיץ הימים חמימים ובחורף קר, אך הטמפרטורות אינן קיצוניות. חודש יולי מוביל בממוצע הטמפרטורות הגבוה ביותר בשעות היום, 23.9 מעלות צלזיוס. חודש אוגוסט חמים אף הוא, רק בכמה עשיריות המעלה פחות מיולי. בחודשי החורף, מדצמבר עד וכולל פברואר הטמפרטורות הנמוכות ביותר, ממינוס 1.5 בדצמבר ועד 2.5- בפברואר. דונגו נמצאת באזור גשום, הממוצע הרב שנתי של הגשמים מסתכם ב-1,414 מ"מ. החודש היותר גשום הוא אוגוסט, 191 מ"מ וינואר הוא היבש ביותר, 37 מ"מ בלבד. העיירה מושלגת בחורף, אך לא מאד מושלגת. השלג מתחיל לרדת לקראת אמצע חודש אוקטובר ונמשך עד אמצע מרץ. ממוצע כמות השלגים הרב שנתית מגיע ל-74 מ"מ, ודצמבר הוא החודש המושלג ביותר. הרוחות בדונגו מתונות, עקב היות האזור ממוקם בין הרים. ממוצע מהירות הרוח נע בין 6 ל-7.6 קמ"ש בכל חודשי השנה.

 היסטוריה 
ברוב התקופות חלקה דונגו אירועים היסטוריים עם יתר היישובים של אגם קומו, בעיקר עם יישובים שעל הגדה המערבית של האגם. ממצאים ארכאולוגיים אחדים מעידים שבאזור דונגו חיו קלטים, והחל מן המאה ה-4 לפני הספירה שבטים גאלים. הסביבה התחילה לקבל חשיבות אמיתית, כאשר רומא העתיקה כבשה את האזור בסוף המאה ה-2 לפני הספירה וסללה את דרך רגינה (וִיַה רֶגִינָה), דרך שחיברה נקודות חשובות סביב הרי האלפים, והיוותה נתיב מסחרי וצבאי חשוב מאד. לאחר התפוררות האימפריה הרומית, עבר האזור פלישות של גותים, הונים, לומברדים ופולשים אחרים. החל מהמאה ה-12 החלה תחלופת שליטים מהמשפחות העשירות והחזקות באזור, משפחות ספורצה וויסקונטי ממילאנו. במאה ה-15 עלתה חשיבותה של דונגו, כיוון שבאזורים הסמוכים לה בעמק הדוגנה (Valle Dogana) החלו לכרות עפרות ברזל והתפתחה תעשיית ברזל. בראשית המאה ה-19 הגיעו צבאות נפוליאון ולאחר אמצע המאה ה-19, אוחדה דונגו ביחד עם האזור כולו, בתהליך איחוד איטליה תחת המלך ויטוריו אמנואלה השני.
שמאל|ממוזער|315px|באדום מסומן מיקומה של דונגו, בנפת קומו (בכתום)
פרסומה ההיסטורי של דונגו הגיע לקראת תום מלחמת העולם ה-2, עם תפיסתו של בניטו מוסוליני בתחומי העיירה, ב-27 באפריל 1945, על ידי פרטיזנים איטלקיים. מוסוליני הקים ב-1943 בסאלו את הרפובליקה של סאלו, אך עם התקרבם של צבאות בעלות הברית מכיוון דרום, וההשתלטות של פרטיזנים על יישובים רבים בצפון איטליה, ברח מוסוליני לכוון שווייץ. מעל מדיו עטה מעיל צבאי גרמני גדול וכבד לשם הסוואה. למרות התחפושת הגרמנית זוהה מוסוליני על-ידי הפרטיזנים בדונגו, כיוון שתווי פניו היו מוכרים מאד באיטליה. למחרת היום הוצא להורג, וגופתו שלו ושל פילגשו נתלו בכיכר לורטו במילאנו, כשרגליהם למעלה וראשם למטה בכיוון המדרכה. "אוצרות מוסוליני" המכונים "הזהב של דונגו" שנתפסו יחד אתו (מטבע חוץ, שקי טבעות זהב ותכשיטים בשווי עשרות רבות מיליוני דולר) נגנבו ונעלמו.

 אתרים ונושאי עניין 
 בעיר 
 העיר העתיקה: בעיר העתיקה יש סמטאות ציוריות, בניינים ישנים, כיכרות קטנות ואווירה אותנטית.
 טיילת האגם: טיילת האגם נמתחת בסמוך למים, מרוצפת, ופזורים לאורכה ספסלים, בתי קפה, מסעדות ופאבים. הטיילת מאפשרת תצפית לאגם, וגם להרים שסביב ולעיירה עצמה.
 כנסיות: בדונגו מספר כנסיות שניתן לבקר בהן. כנסיית סנטה מריה אין מרטיניקו (Santa Maria in Martinico) בסגנון רומנסקי מהמאה ה-12, כנסיית סנטו סטפנו (Santo Stefano) המשוחזרת, כנסיית המדונה של הדמעות (Madonna delle Lacrime) מהמאה ה-16, שנבנתה לאחר נס שהתרחש בעיירה, וכנסיות נוספות.

 מחוץ לעיר 
 פארק עמק אלבאנו: הפארק (Parco della Valle Albano) משתרע על פני 6.5 קמ"ר, הוא שמורת טבע מוגנת לאורך עמק הנהר אלבאנו, ועל מורדות ההרים הסובבים אותו. בפארק צמחייה ובעלי חיים האופייניים לאזור.
 פעילות הררית: הגבעות וההרים הגובלים בעיירה מאפשרים מסלולי טבע, טיפוס, קמפינג, אופניים, ונקודות תצפית על העיירה ועל אגם קומו.
 פארק הרפתקאות אגם קומו: פארק ההרפתקאות (Lake Como Adventure Park) מצוי בהרים, כ-3 ק"מ מערבית לדונגו. הפארק בעל אופי משפחתי ובו פעילות אתגרית והרפתקאות בטבע לגילאים שונים, וברמות קושי שונות.

 תרבות ואומנות 
 השיר על דונגו: זהו שיר של המחתרת האיטלקית, שחובר להנצחת לכידתו של בניטו מוסוליני בדונגו והוצאתו להורג. שם השיר "דונגו", ומילותיו משבחות את הפרטיזנים שלכדו את מוסוליני, ומתארות את רגעיו האחרונים של השליט. השיר הולחן ובוצע בפי מבצעים שונים, במספר גרסאות.
 מוזיאון קץ המלחמה: המוזיאון (Museo della Fine della Guerra) הוקם להנצחת קץ מלחמת העולם ה-2, בהקשר ללכידת בניטו מוסוליני בתחומי העיירה. המוזיאון ממוקם בארמון מאנצי (Palazzo Manzi). במוזיאון קיימים מוצגים פיזיים, חפצים ומסמכים, וגם מוצגי מולטימדיה אינטראקטיביים.

 אירועים 
 שוק דונגו: השוק מתקיים פעם בשבוע, בימי שלישי, ברחוב קאבור (Via Cavour), משעה 8 בבוקר ועד שעות הצהריים. בדוכני השוק נמכרים מוצרי מזון, ירקות ופירות, ביגוד, חפצי אומנות של אומנים מקומיים, מזכרות וחפצים שונים.

 כלכלה 
בעבר הייתה כלכלת העיר מבוססת על תעשיית הברזל שהתפתחה, כיוון שבאזור העיירה נמצאו עפרות ברזל. החברה שהפעילה את תעשיית הברזל עברה בסוף המאה ה-20 לייצר מוצרי אנגריות מתחדשות, והעבירה את פעילותה לאזורים אחרים באיטליה. כיוון שהעיירה ממוקמת על שפת אגם קומו, תעשיית הברזל פינתה את מקומה לתעשיית התיירות, בעיקר החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20. בעיירה נפתחו בתי מלון, ופרט לענפים המסורתיים של תיירות, פורחת באזור גם תיירות חקלאית, של ביקורים וסיורים בחוות, וכן לינה בתוך בתי חווה.

 תחבורה 
 כבישים: הכביש החוצה את דונגו הוא SS340DIR. המרחק לאוטוסטרדה A9 קרוב ל-50 ק"מ, המרחק לכביש המהיר באזור לוגאנו בשווייץ קרוב ל-41 ק"מ.
 אוטובוסים: קווי אוטובוס אחדים מקשרים את דונגו עם האזור. הקו לכיוון קומו הוא C10, קו C17 לכיוון מערב לגארנצו (Garzeno), קו C18 ל-ליוו (Livo) בצפון, קו C19 לאזור מילאנו, וקו 631 ללוגאנו בשווייץ.
 רכבת: בכל הצד המערבי של אגם קומו אין מסילת רכבת, פרט לעיר קומו בדרום-מערב האגם. המרחק מדונגו לתחנת הרכבת של קומו מסתכם בכ-51 ק"מ. אפשרות אחרת להתקרב ברכבת לדונגו, היא להגיע לתחנת וארנה (Varenna) או לתחנת רכבת אחרת על הגדה המזרחית, ולשוט שייט קצר יחסית של כ-20 דקות לגדה המערבית. אפשרות נוספת היא להגיע ברכבת ללוגאנו בשווייץ, ומשם לנסוע בקו אוטובוס 631 לדונגו.
 תעופה:: נמלי התעופה הבין-לאומיים הקרובים לדונגו הם: נמל התעופה לוגאנו (כ-46 ק"מ), נמל התעופה הבין-לאומי אוריו אל סריו בברגמו (למעלה מ-60 ק"מ, כולל שיוט לגדת האגם המזרחית), נמל התעופה מילאנו-מלפנסה (כ-94 ק"מ), נמל התעופה מילאנו-לינאטה (כ-110 ק"מ).
 שיט/הפלגה: קווים סדירים של ספינות ומעבורות מחברים את דונגו עם מעגנים רבים על שתי גדות אגם קומו, ביניהם מנאג'ו, וארנה, בלאנו, טרמצינה וקומו. תדירות ההפלגות גבוהה מאד בעונת התיירות, ודלילה יותר בחודשים שמחוץ לעונה.

 ערים תאומות 
דונגו תאומה עם:


 ראו גם 
 בלאג'ו
 לקו
 אגם מאג'ורה
 אגם גארדה
 אגם אורטה

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:לומברדיה: ערים