וילהלם שובארט

וִילְהֶלְם שׁוּבַּרְט (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Ludwig Schubart; ) היה פילולוג גרמני, היסטוריון של התקופה הקלאסית ופפירולוג. הוא היה מנהל  בין השנים 1912 עד 1937 ועמד בראש הקתדרה להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת לייפציג מ-1948 עד 1952.

קורות חיים
וילהלם שובארט, בנו של כומר פרוטסטנטי,  וחבר מועצת הקונסיסטוריה פרידריך שובארט, למד בבית הספר היסודי בליגניץ שבשלזיה תחתית, ומשנת 1883 בבית הספר התיכון בברסלאו. בשנים 1892 עד 1897 למד היסטוריה של התקופה הקלאסית, פילולוגיה קלאסית ופילוסופיה באוניברסיטאות טיבינגן, האלה, ברלין וברסלאו. הוא עבר את הבחינה הממלכתית להוראה בבית ספר תיכון בשנת 1897 וקיבל את הדוקטורט שלו באותה שנה תחת  על "Questiones de rebus militaribus, quales fuerint in regno Lagidarum" (בלטינית: עניינים צבאיים באימפריה התלמאית). לאחר מכן עבד כעוזר מורה ב בברלין. הוא קיבל את ההביליטציה שלו בשנת 1900 ועבודת הדוקטורט שלו הוכרה כהישג הבילטיציה כתוב. בשנת 1901 הצטרף ל כעוזר מנהל. הוא עבד על  ועשה לעצמו שם כעורך שותף של ה-"Berliner Klassikertexte" ("הטקסטים הקלאסיים של ברלין") (1904–1907).

כאוצר ומנהל אוסף הפפירוסים בשנים 1912–1937, זכה לכבוד רב באמצעות עבודת האיסוף והפענוח שלו. בנוסף, מ-1912 ואילך היה גם פרופסור שלא מן המניין באוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין. במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1916, הוא נקרא לגדוד העבודה ב (פומרניה) ולאחר מכן עבד כמתורגמן ב ליד ברלין לפני שקיבל פטור משירות בשנת 1917 לבקשת מוזיאוני ברלין. משנת 1925 עד 1934, הוא היה עורך שותף בוועדת המערכת של כתב העת  שעסק בלימודים קלאסיים, ובשנת 1920 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהפקולטה למשפטים מאוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנת 1928, הוא התחתן עם עורכת הדין , שהייתה צעירה ממנו ב-23 שנים. מ-1933 ואילך לימד כפרופסור לשם כבוד להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת ברלין. בתקופת הנאצית הוא פרש על פי בקשתו בשנת 1937. לאחר שדירתו בברלין-ליכטרפלד, יחד עם ספרייתו, נהרסה בהפצצה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, עברו שובארט ואשתו להתגורר אצל קרובי משפחה בצוויקאו.

שמאל|ממוזער|250px|קברם של וילהלם שובארט ורעייתו גרטרוד שובארט-פיקנשר
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בנובמבר 1945, מונה שובארט לממלא מקום ראש הקתדרה להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת לייפציג, תפקיד שהתפנה בעקבות עזיבתו של . בשנת 1946 קיבל משרת הוראה בהיסטוריה עתיקה ובשנת 1948 מונה לפרופסור מן המניין להיסטוריה עתיקה. כמנהל עמד בראש סמינר לייפציג להיסטוריה עתיקה. בין השנים 1949 עד 1951, הוא פעל גם כעוזר הוראה בפילולוגיה קלאסית (יוונית עתיקה) באוניברסיטת מרטין לותר בהאלה-ויטנברג. לאחר פרישתו ב-1952, בגיל 78, הוא עבר להאלה להתגורר עם אשתו גרטרוד שובארט-פיקנטשר, שם לימדה כפרופסור להיסטוריה משפטית גרמנית ולמשפט אזרחי. שובארט נפטר לאחר שנים שבהן טופל על ידי אשתו ב-9 באוגוסט 1960, בגיל 86.

שובארט היה חבר מלא ב, חבר נספח ב, ב, באקדמיה הבריטית וב, חבר כבוד של , חבר חוץ ב, חבר מייסד ונשיא כבוד של "הוועדה הבינלאומית לפפירולוגיה" (Comité Internationale de Papyrologie) השייכת ל. ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית העניקה לו את תואר הכבוד של .

עבודתו
הישגיו הגדולים ביותר של שובארט טמונים בתחום הפפירולוגיה, אותו העשיר באמצעות עבודתו כמנהל אוסף הפפירוסים של ברלין, כעורך תגליות חדשות וכמומחה מעמיק לספרים עתיקים. עבודתו "Das Buch bei den Griechen und Römern" ("הספר אצל היוונים והרומאים" ברלין 1907, ברלין 1921, היידלברג 1962, בעריכת אברהרד פאול) מייצגת מבוא תמציתי, ברור וחדשני לנושא. לעומת זאת, על ספרו "Einführung in die Papyruskunde" ("מבוא ללימודי פפירוס" ברלין 1918, נדפס מחדש ברלין 1980), האפיל הספר "Grundzüge und Chretomathie der Papyruskunde" ("יסודות ואנתולוגיה לימודית של לימודי פפירוס") מאת  ו, שפורסם שש שנים קודם לכן. מחקר היסטורי צמח גם מעבודתו הפפירולוגית של שובארט: בספריו "אלף שנים על הנילוס" (ברלין 1912, ברלין 1923) ו"מצרים מאלכסנדר מוקדון ועד מוחמד" (ברלין 1922), הוא משתמש בממצאי פפירוסים כדי לתאר בצורה חיה את החיים היווניים, הרומאיים והביזנטיים הקדומים במצרים. כתבים קצרים רבים יותר בנושאים שונים מהעת העתיקה ועד לעידן המודרני פורסמו באנתולוגיה בשם "אמונה וחינוך לאורך הדורות" (מינכן 1947).

כתביו
 Das Buch bei den Griechen und Römern. Berlin 1907. Berlin ²1921. Heidelberg ³1962.
 als Hrsg.: Papyri Graecae Berolinenses (= Tabulae in usum scholarum. Band 2). A. Marcus und E. Weber, Bonn 1911.
 Ein Jahrtausend am Nil. Berlin 1912. Berlin ²1923.
 Einführung in die Papyruskunde. Berlin 1918. Nachdruck Berlin 1980.
 Ägypten von Alexander dem Großen bis Mohammed. Berlin 1922.
 Glaube und Bildung im Wandel der Zeiten. München 1947.

קישורים חיצוניים

 Literature by and about Wilhelm Schubart in the catalogue of the German National Library
 Works by and about Wilhelm Schubart in the German Digital Library

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים של העת העתיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1873
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960