המלכה ויקטוריה (וינטרהאלטר)

המלכה ויקטוריה הוא ציור שמן מאת האמן הגרמני פרנץ קסאבר וינטרהאלטר, שנחתם ומתוארך לשנת 1843. בציור מוצגת המלכה ויקטוריה בתנוחה אינטימית ולא רשמית, כשהיא נשענת על כרית אדומה, שיערה משוחרר למחצה, כתפיה חשופות, ומבטה מופנה הצידה. הציור הוזמן על ידי המלכה ויקטוריה כהפתעה לבעלה, הנסיך אלברט, לרגל יום הולדתו ה־24, ונעשה תוך שמירה על סודיות מלאה. ביומנה מ־13 ביולי 1843 כינתה את הדיוקן "התמונה הסודית", ותיארה את התקדמות העבודה עליו. כעבור זמן קצר, ב־26 באוגוסט, תיארה את תגובתו של אלברט כמרגשת במיוחד: הוא חשב שהציור "כה דומה וכה יפהפה", והמלכה הביעה סיפוק על שהצליחה לשמח אותו.

 פרטי ההצגה, התיאור האמנותי והסמליות 
היצירה נתלתה בחדר עבודתו של אלברט בטירת וינדזור, ותועדה שם בשנת 1878. מאוחר יותר כינתה אותה המלכה ביומנה (2 בינואר 1873) "התמונה האהובה על יקירי אלברט". מספר עותקים מיניאטוריים של הציור הוכנו. הציור מתאפיין בפשטות בלתי אופיינית לוינטרהאלטר, הידוע בדיוקנאות טקסיים ועתירי קישוט. כאן מופיעה המלכה בשמלה לבנה פשוטה, נטולת עיטור פרט לסרט סגול, עגילי תלייה עדינים, ותליון לב העשוי זהב. על פי המקורות, ייתכן שהתליון הכיל קווצת שיער של אלברט, מתנה שהמלכה קיבלה מלואיז, מלכת הבלגים, אותה ענדו "יום ולילה" עוד בטרם נישואיהם.

 ניגוד בין הדימוי הציבורי לחיים הפרטיים 
הציור נחשב דוגמה מובהקת לפער שבין דמותה הציבורית של המלכה ויקטוריה לבין עולמה האישי והאינטימי. אף שוויקטוריה נודעה לדורות הבאים כסמל למוסר נוקשה, ריחוק מלכותי ולבוש אבל מתמיד, התדמית הזו היא תוצאה של נסיבות היסטוריות – מותו המוקדם של אלברט בגיל 42, ותפקידה של המלכה שהפך סמל יותר ממנהיגות פעילה. למעשה, יחסיהם של ויקטוריה ואלברט התאפיינו באהבה עזה, תשוקה וקשר אישי עמוק. השניים היו בני דודים מדרגה ראשונה, והכירו בשנת 1836 בהמלצתו של דודם המשותף, לאופולד הראשון, מלך הבלגים. בעת מפגשם השני בוינדזור ב־1839, ויקטוריה היא זו שהציעה לו נישואין – בהתאם לנוהג לפיו אין להציע למלכה מכהנת.

250px|ממוזער|שמאל|פלורינדה
250px|ממוזער|ימין|דיוקן המלכה ויקטוריה, דיוקן רשמי, מאת וינטרהאלטר

 טעם אמנותי חושפני והקשר זוגי 

ביטויים נוספים לקשר זה ניכרים במתנות שוויקטוריה העניקה לאלברט: בשנת 1852 רכשה עבורו את פלורינדה, ציור של וינטרהאלטר המציג קבוצה של נשים למחצה בעירום רוחצות בבריכה, בעוד המלך רודריק מציץ בהן מבעד לשיחים. הציור הוצג בסלון 1853, ולאחר מכן נתלה מול שולחנות הכתיבה של בני הזוג בבית אוסבורן שעל אי וייט. בשנת 1855 העניקה לאלברט את הפסל הרוחצת מאת ג'ון לולר – פסל שיש של אישה צעירה עירומה המתבוננת בהרהור אל תוך מים דמיוניים. אלברט אף הזמין פסל שלו עצמו בדמות לוחם יווני עם רגליים וידיים חשופות וחרב, אך לאחר שהתלבט, ביטל את הגרסה המקורית והורה להכין גרסה צנועה יותר. הדיוקן משנת 1843, שבו נראית המלכה שקטה, בהירה, כמעט חולמנית, שימש כביטוי מובהק לא רק לקשר האישי אלא גם לטעמה האמנותי החופשי והאינטימי.

השוואה לדיוקן הרשמי
הדיוקן האינטימי של המלכה, שונה באופן מהותי מהדיוקן המלכה ויקטוריה שהאמן יצר עבור בית המלוכה הבריטי. בעוד הדיוקן הרשמי הציגו את המלכה בלבוש מהודר, בתנוחה זקופה ומוקפדת, כאיקונה של סמכות מלכותית, הדיוקן האינטימי מתאר את ויקטוריה ברגע אישי, כמעט פרטי: נשענת על כרית אדומה, שערה חצי משוחרר, לבושה שמלה פשוטה וענודה בתכשיטים מינימליים. הציור, שכונה בפיה "התמונה הסודית", הוזמן על ידה כהפתעה ליום הולדתו של הנסיך אלברט, ונועד להביע קרבה רגשית ואהבה, ולא ייצוג רשמי. בחירה זו מדגישה את האינטימיות יוצאת הדופן של הדימוי, שנועד לעיניו של אלברט בלבד, ומבליטה את הפער בין דמותה הציבורית של המלכה לבין זהותה האישית כאישה וכרעיה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:המלכה ויקטוריה בציורים
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:פרנץ קסאבר וינטרהאלטר: ציורים