ג'וזף טיזדייל

ג'וזף פטריק טיזדייל (באנגלית: Joseph Patrick Teasdale; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה־48 של מדינת מיזורי בין השנים 1988–1981. טרם כהונתו כמושל, כיהן טיזדייל כתובע המחוזי של מחוז ג'קסון.

בשנת 1972 ניסה לראשונה להיבחר למשרה ציבורית כאשר התמודד למושל מיזורי, וסיים במקום השלישי בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית – אמנם הפסיד, אך השיג מידה נאה של היכרות ציבורית ואף קנה לעצמו את הכינוי "ג'ו ההולך". בשנת 1976, לאחר שפתח במרוץ לסנאט של ארצות הברית, שינה טיזדייל כיוון והתמודד בשנית על משרת המושל. הוא זכה במועמדות הדמוקרטית והביס בהפתעה את המושל המכהן קיט בונד. בשנת 1980 הדף טיזדייל אתגר בפריימריז מצד גזבר המדינה ג'ים ספיינהאואר, אך בבחירות הכלליות נוצח בידי בונד בהתמודדות חוזרת. לאחר סיום כהונתו שב לעסוק בעריכת דין, בה עסק עד למותו.

 ראשית חייו 
טיזדייל נולד בקנזס סיטי שבמיזורי, בנם של ויליאם ואדה דאוני טיזדייל. אביו היה עורך דין בולט בקנזס סיטי, וטיזדייל עצמו, יחד עם שלוש אחיותיו, גדל באווירה קתולית אדוקה. במהלך לימודיו בתיכון רוקהארסט הצטיין טיזדייל בענפי ספורט שונים, ולימים הוכנס להיכל התהילה האתלטי של בית הספר. בתום לימודיו התיכוניים, פנה ללימודים במכללת סנט בנדיקט (כיום מכללת בנדיקטין) שבעיר אטצ'יסון בקנזס, שם היה חבר בנבחרת הכדורסל שזכתה באליפות הארצית של ה־NAIA בשנת 1954.

לאחר מכן השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת רוקהרסט ותואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סנט לואיס. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 התגייס טיזדייל לכוחות המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית, ושירת בבסיס חיל האוויר וייטמן כאיש צוות משפטי בדרגת טוראי בכיר בכנף התובלה האווירית 442. שירותו נמשך משנת 1961 ועד לשנת 1967.

 קריירה משפטית 
לאחר סיום לימודי המשפטים עבד טיזדייל כעוזר משפטי בלשכתו של השופט אלברט רידג' מבית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים של ארצות הברית. בשנת 1962 מונה לעוזר התובע הפדרלי במחוז המערבי של מיזורי, ושימש בין היתר כראש המחלקה לפשע מאורגן. טיזדייל התפטר מהתפקיד בשנת 1965.

ב־1966 התמודד טיזדייל לתפקיד התובע המחוזי של מחוז ג'קסון. הוא ניהל מסע בחירות שהתמקד במאבק בפשיעה המאורגנת, אשר לטענתו הייתה איום משמעותי באזור. בין היתר קרא טיזדייל להפיכת המשרה למשרה מלאה, לחיזוק שיתוף הפעולה עם גורמי אכיפת חוק מקומיים, מדינתיים ופדרליים, ולהעסקת חוקרים נוספים במשרדו. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית התמודד טיזדייל מול לורנס פ. גפפורד המכהן. טיזדייל מיאן לחזר אחר תמיכתם של ראשי המפלגה הדמוקרטית, והציג את עצמו כמועמד עצמאי. בפריימריז זכה לחסותה של "הוועדה לקִדמת המחוז" (Committee for County Progress), גוף שתמך במועמדים שהתמודדו מול בכירים ותיקים. טיזדייל הביס את גפפורד בניצחון שתואר על ידי העיתון "Kansas City Times" כ"הפתעה גדולה", ולאחר מכן ניצח בבחירות הכלליות שנערכו ב-8 בנובמבר 1966 את יריבו הרפובליקני ריצ'רד ב. גלובוס. עם השבעתו לתפקיד ב־1 בינואר 1967 היה טיזדייל האדם הצעיר ביותר שכיהן אי פעם בתפקיד התובע המחוזי.

במהלך כהונתו תמך טיזדייל בחוק שנידון באספה הכללית של מיזורי, אשר קבע כי משרת התובע תהיה משרה מלאה. החוק התקבל בשנת 1967 וחתם עליו המושל וורן הרנס ב-30 ביוני 1967. בעקבות זאת הוארכה כהונת התובע משנתיים לארבע שנים, ושכרו של טיזדייל עלה מ-15 אלף דולר אמריקאי ל-22,500 דולר בשנה. בשנת 1968 נבחר טיזדייל מחדש לתפקיד. ב־1970 ניסה להיבחר לשופט מחוזי, אך הובס בהפרש קטן בבחירות המקדימות בידי הארי ויגינס. בשנת 1973 סיים את כהונתו, ובמקומו מונה ראלף ל. מרטין.

 מושל מיזורי 
 בחירות 1972 
בשנת 1971 הודיע טיזדייל על כוונתו להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל מיזורי בבחירות שייערכו בשנת 1972. חלק מרכזי במסר של מסע הבחירות שלו חג סביב גילו הצעיר, כאשר הציג את עצמו כפניה החדשות של המפלגה במעין הדהוד לקריאתו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ון פיצג'רלד קנדי לדור חדש של מנהיגים. בקיץ אותה שנה הכריז טיזדייל על כוונתו לצעוד רגלית ברחבי המדינה על מנת לגייס תמיכה במסע הבחירות שלו.

טיזדייל סיים את הבחירות המקדימות במקום השלישי, אחרי אדוארד ל. דאוד (שהיה למועמד המפלגה) וסגן מושל מיזורי ויליאם מוריס. אף על פי שלא זכה במועמדות, מסע הבחירות שניהל הקנה לו את הכינוי "ג'ו ההולך" (Walking Joe). טיזדייל אימץ את טקטיקת הצעידה מהפוליטיקאי לוטון צ'יילס מפלורידה, שנודע באסטרטגיה דומה. אנשי המטה של טיזדייל העריכו כי צעד למעלה מ-1,000 מיל במהלך החודשים שקדמו לבחירות המקדימות. על אף הפסדו נהנה טיזדייל מחשיפה תקשורתית נרחבת ומהכרה ציבורית, שהניחו את התשתית לקריירה פוליטית עתידית. בתום מערכת הבחירות רמז טיזדייל על כוונתו לשוב ולהתמודד למשרה ציבורית בעתיד.

 בחירות 1976 
ממוזער|תוצאות הבחירות למושל מיזורי 1976. באדום – מחוזות בהם ניצח המושל בונד; בכחול – מחוז בהם ניצח טיזדייל
בשנת 1974 השיק טיזדייל מסע בחירות למושבו של סטיוארט סימינגטון בסנאט של ארצות הברית. במהלך מערכת הבחירות, הביע טיזדייל ביקורת חריפה כלפי מדיניותו של מזכיר המדינה של ארצות הברית הנרי קיסינג'ר בנוגע למזרח התיכון. עם זאת, במהלך הקמפיין לסנאט חש טיזדייל בתמיכה גוברת למועמדות נוספת למשרת מושל מיזורי. משמצא היעדר תמיכה רחבה בהתמודדותו לסנאט, פרש מהמרוץ והודיע על מעבר למרוץ למשרת המושל.

בבחירות המקדימות ניצב טיזדייל מול נשיא הסנאט של מיזורי, ויליאם קייסון, אשר נהנה מתמיכתם של רוב הגופים הדמוקרטיים המאורגנים במדינה. למרות זאת, הצליח טיזדייל להפתיע וניצח את קייסון בפריימריז שנערכו ב־3 באוגוסט. בבחירות הכלליות שנערכו בנובמבר ניצב טיזדייל מול המושל הרפובליקני המכהן קיט בונד. בונד נחשב למועמד המוביל, וסקר דעת קהל אף העניק לו יתרון של 51% לעומת 36% לטיזדייל.

טיזדייל התמודד תחת מצע שהבטיח לפעול למען תושבי מיזורי הפשוטים ולהיאבק בהעלאת מחירי החשמל מצד תאגידי האנרגיה הגדולים. במסגרת זו ניסה להציג את בונד כמי שמזוהה מדי עם האינטרסים של בעלי ההון. בשבועות האחרונים של מסע הבחירות השקיע טיזדייל מאמצים רבים במסע פרסומי אינטנסיבי, כשהוא אף עוקף את בונד בהיקף ההוצאה על פרסום. בליל הבחירות, מיהרה רשת NBC להכריז על ניצחונו של בונד דקות ספורות לאחר סגירת הקלפיות. אך בסופו של דבר ניצח טיזדייל בבחירות בהפרש של כ-13 אלף קולות.

ניצחונו של טיזדייל בבחירות 1976 נחשב להפתעה גדולה. הניצחון גרם לקריין החדשות דן ראד'ר מרשת CBS News להכריז בשידור חי: 

 כהונתו 
ניצחונו המפתיע של טיזדייל הפתיע רבים, ואף את טיזדייל עצמו, שלא טרח להקים צוות מעבר מסודר. לפיכך, תהליך העברת השלטון היה רצוף תקלות, בין היתר בשל היעדר היערכות מצדו של טיזדייל, חוסר שיתוף פעולה מצד המושל היוצא קיט בונד, והיעדר חקיקה סדורה המעגנת בחוק את תהליך העברת השלטון במיזורי. שלושה שבועות בלבד לפני השבעתו, ולאחר חופשה בלתי־מתואמת בפלורידה, בושש טיזדייל מלפרסם שמות כלשהם למינויים בכירים בממשלו. בתקופה זו נמנע מלהתראיין לעיתונות, והתמקד בלימוד תפקידו החדש כמושל.

טיזדייל היה המושל הראשון המגיע מקנזס סיטי, לראשונה מזה 80 שנה. במהלך כהונתו, נקט קו לוחמני נגד תאגידי האנרגיה באמצעות מינוי חברים חדשים לוועדת השירות הציבורי של מיזורי – הסוכנות הממשלתית האמונה על אישור או דחיית העלאות תעריפי החשמל במדינה. כמו כן, טיזדייל ייסד את "האגף לענייני זקנה" – הראשון מסוגו במיזורי – והוביל תוספות תקציביות למחלקה לבריאות הנפש. הוא פיקח על שכתובם של חוקים רבים הנוגעים לבריאות הציבור.

במהלך כהונתו פעל טיזדייל לקידום חוק רפורמה במוסדות הסיעודיים ולביטול מס המכירה על תרופות מרשם. כמו כן, הוא הפגין נכונות לשיתוף פעולה עם יריביו הרפובליקנים ותמך בתיקון חוקתי שהוביל מל הנקוק  הרפובליקני להגבלת המיסוי במדינה. הוא גם התנגד נחרצות ל"מיזם סכר מרמק", שייעודו היה להשפיע דרמטית על נהרות בדרום־מערב מיזורי ובאזור סנט לואיס.

בשנת 1977 חתם טיזדייל על חקיקה שהשיבה את עונש המוות במיזורי, אך לימים הביע חרטה על המהלך. ב־1980 פעל לקבלת סיוע פדרלי בעקבות גל חום קשה שפגע במדינה, וביקר בחריפות את הבירוקרטיה הממשלתית שלדבריו התעלמה מהמצוקה. בסופו של דבר הועבר למיזורי סיוע בגובה 1.25 מיליון דולר. באותה שנה חוקקה האספה הכללית של מיזורי חוק בניגוד לעמדתו של טיזדייל, לאחר שזה הטיל וטו על תוכנית להקמת בניין משרדים ממשלתי על־שם הארי טרומן בג'פרסון סיטי – תוך שטען כי המבנה מתוכנן בהידור מופרז מדי.

 בחירות 1980 
בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית בשנת 1980 ניצב טיזדייל בפני אתגר פנים־מפלגתי מצד גזבר המדינה המכהן, ג'ים ספיינהאואר . שמו של ספיינהאואר עלה כמועמד פוטנציאלי להתמודדות מול טיזדייל כבר במהלך 1977, לאחר שהוגבלה כהונתו כגזבר מדינת מיזורי. בשנת 1978 נועד טיזדייל עם ספיינהאואר כדי לדון בכוונותיהם לעתיד הפוליטי, והתרשם כי יריבו מתכוון להתמודד נגדו על המועמדות למשרת המושל.

ב־15 באוגוסט 1979 הכריז ספיינהאואר רשמית על מועמדותו, תוך שהוא תוקף את טיזדייל על חוסר מנהיגותו, וכן על ניהול קשרים מפלגתיים-פרסונליים. הוא זכה לתמיכתם של דמוקרטים בולטים, בהם הסנאטור תומאס איגלטון וראש עיריית סנט לואיס ג'ים קונוויי. אף על פי כן, טיזדייל הצליח לגבור על ספיינהאואר ולזכות שוב במועמדות המפלגה הדמוקרטית.

בבחירות הכלליות התמודד טיזדייל בשנית מול המושל הרפובליקני לשעבר קיט בונד, בהתמודדות חוזרת בין השניים משנת 1976. טיזדייל תקף את בונד על כך שלדבריו משל לטובת בעלי ההון, בעוד בונד השיב בהאשמות כי טיזדייל לא עמד בהבטחתו להוריד את תעריפי השירותים הציבוריים. בבחירות שנערכו בנובמבר 1980 הביס בונד את טיזדייל וגרף 53% מהקולות, לעומת 47 האחוזים של טיזדייל.

 לאחר כהונתו כמושל 
בינואר 1981 תמה כהונתו של טיזדייל כמושל, והוא שב לאזור קנזס סיטי ופתח משרד עורכי דין פרטי. אחת הפרשות הבולטות בהן היה מעורב כעורך דין הייתה ייצוג נפגעי אסון קריסת הגשר במלון הייאט ריג'נסי  ובני משפחותיהם. טיזדייל, שהיה חובב טבע מושבע, הרבה לצאת למסעות ציד ודיג לאורך חייו. לאחר תבוסתו בבחירות נמנע לרוב מלעסוק שוב בפוליטיקה, ובריאיון עיתונאי משנת 1993 הצהיר: 

במהלך 1981 דחה את האפשרות להתמודד על ייצוג מחוז הקונגרס החמישי של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית, שהתפנה עם פרישתו של ריצ'רד בולינג , בשל רצונו להקדיש את זמנו למשפחתו ולעבודתו המשפטית – וגם בשל חובות כספיים שנותרו לו ממערכת הבחירות של 1980. בשנת 1982 הביע תמיכה בברלי ארנולד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, ומתח ביקורת על המועמדת הארייט וודס בשל עמדותיה בעד הפלות. למרות זאת, כאשר וודס ניצחה בפריימריז טיזדייל תמך בה בהתמודדותה מול המועמד הרפובליקני ג'ון דנפורת', שלבסוף ניצח בבחירות הכלליות.

ב־1983 תמך טיזדייל במועמדותו של צ'ארלס קרי האלמוני לנשיאות ארצות הברית, במסגרת מהלך שנועד לחזק את השפעת מדינת מיזורי על הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית. שנה לאחר מכן, ב־1984, הביע תמיכה במועמדותו של מבקר המדינה מל קרנהאן לתפקיד המושל, וגם חידש את רישום הבוחר שלו — לאחר שהזניחו מאז עזב את תפקיד המושל. בשנת 1992 ניהל את מסע הבחירות של ג'ודית מוריארטי למשרת מזכירת המדינה של מיזורי; היא אכן נבחרה, אך הודחה מתפקידה משהורשעה בהפרת אמונים בשנת 1994.

בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר ששינה את עמדתו בנושא עונש מוות, פעל טיזדייל למען מתן חנינה לדייוויד ליז'ר, שהורשע ברצח בעקבות פיצוץ מכונית ב־1980 בסנט לואיס.

ב-8 במאי 2014 נפטר טיזדייל בביתו שבקנזס סיטי, כתוצאה מדלקת ריאות שהסתבכה.

 קישורים חיצוניים 

 ג'וזף טיזדייל, באתר אגודת המושלים הלאומית 


 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:קנזס סיטי (מיזורי): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט לואיס
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014