תאוריית האיום המשולב

תאוריית האיום המשולב (ITT), הידועה גם בתור תאוריית האיום הבין-קבוצתי, היא תיאוריה בפסיכולוגיה ובסוציולוגיה המנסה לתאר את מרכיבי האיום הנתפס שמובילים לדעות קדומות בין קבוצות חברתיות. התיאוריה חלה על כל קבוצה חברתית שעלולה להרגיש מאוימת בדרך כלשהי, בין אם אותה קבוצה חברתית היא קבוצת רוב ובין אם היא קבוצת מיעוט בחברה. תיאוריה זו עוסקת באיום נתפס ולא באיום ממשי. איום נתפס כולל את כל האיומים שחברי הקבוצה מאמינים שהם חווים, בלי קשר לשאלה האם איומים אלו קיימים בפועל. לדוגמה, אנשים עשויים להרגיש שרווחתם הכלכלית מאוימת על ידי קבוצה חיצונית שגונבת את עבודתם, גם אם בפועל לקבוצה החוץ אין השפעה על הזדמנויות העבודה שלהם. עצם התפיסה שלהם כי הביטחון התעסוקתי שלהם נמצא בסכנה יכולה להגביר את הדעות הקדומות שלהם כלפי קבוצת החוץ. לפיכך, אפילו לאזעקות שווא בנוגע לקיומו של איום, עדיין יש "תוצאה אמיתית" של דעות קדומות בין קבוצות.

 מרכיביה המקוריים של התיאוריה 
ITT הוצע לראשונה על ידי קוקי ווייט סטפן ווולטר ג'. סטפן בשנת 2000. לתיאוריה המקורית היו ארבעה מרכיבים: איומים מציאותיים, איומים סמליים, חרדה בין-קבוצתית וסטריאוטיפים שליליים.Stephan, W. G.; Stephan, C. W. (2000). An integrated threat theory of prejudice. In Oskamp, S. (Ed.) Reducing Prejudice and Discrimination (pp. 23–45). Mahwah, N.J.: Lawrence Erlbaum Associates.

 איומים מציאותיים 
איומים מציאותיים הם איומים המהווים סכנה לרווחת הקבוצה הפנימית. אלה יכולים לכלול איומים על בטיחות או על בריאות פיזית, איומים על כוח כלכלי ופוליטי ואיומים על קיומה של הקבוצה. רכיב זה פותח במקור כחלק מתאוריית הקונפליקט הריאליסטי על ידי דונלד ט. קמפבל (1965).

 איומים סמליים 
איומים סמליים מתעוררים כאשר קיימת תפיסה על פיה קיימים הבדלים בין הערכים ותפיסת העולם של קבוצת הפנים, לבין הערכים ולתפיסת העולם של קבוצת החוץ . ההבדל יכול לגרום לקבוצת הפנים להרגיש שקבוצת החוץ מהווה איום על המוסר, הערכים, האמונות והעמדות של קבוצתם. איומים אלו קשורים אפוא קשר הדוק לתחושת הזהות של קבוצה. מרכיב זה בתאוריה נגזר מהדיון של גורדון אלפורט על הקשר בין הערכים של האדם לבין זהותו. הוא הציע שמכיוון שערכים חשובים לתפיסה העצמית של האדם, הוא ידחה קבוצות אחרות שלא מסכימות עם ערכיו. קטגוריה זו מבוססת גם על המחקר של אסס ואל, שמצאו שלקבוצות היו רגשות שליליים יותר כלפי קבוצת החוץ, במקרים בהם קבוצת החוץ הפריעה למנהגי קבוצת הפנים.

 חרדה בין קבוצות 
חרדה בין קבוצות מתייחסת לציפייה שאינטראקציה עם מישהו מקבוצה אחרת תהיה חוויה שלילית. אנשים עם חרדה בין-קבוצתית חוששים שהם ירגישו לא בנוח, נבוכים, לא בטוחים או נשפטים, בין אם על ידי חברי קבוצת החוץ ובין אם על ידי אנשים מהקבוצה הפנימית שלהם. המושג של חרדה בין-קבוצתית מושפע גם מתאוריית הגזענות האברסיבית, הטוענת שרגשות שליליים תת-מודעים כלפי אמריקאים שחורים מהווים חלק משמעותי מהגזענות נגדם.

 סטריאוטיפים שליליים 
סטריאוטיפים מהווים אסטרטגיה של פישוט מצב מורכב על ידי הסתמכות על שיפוט פופולרי שנקבע מראש. על פי ITT שיפוטים שליליים שנקבעו מראש לגבי קבוצה אחרת יכולים להוביל לדעות קדומות. מרכיב זה של ITT מושפע ממחקר שמצא כי אמונה בתכונות סטריאוטיפיות שליליות, קשורה לרמות גבוהות יותר של דעות קדומות נגד הקבוצה הסטריאוטיפית.Stephan, W.G. & Stephan, C.W. (1993) Cognition and affect in stereotyping : parallel interactive networks. In Mackie, D.M. & Hamilton, D.L. (Eds.), Affect, cognition, and stereotyping - interactive processes in group perception (pp. 137-166). San Diego, CA: Academic Press. סטפן וסטפן מצאו שבחלק מהמחקרים לא נמצא קשר בין דעות קדומות לבין סטריאוטיפים כלליים. לפיכך, נראה שבעוד שסטריאוטיפים כלליים כוללים כמה הנחות חיוביות לגבי קבוצות אחרות, רק ההיבטים השליליים של הסטריאוטיפים, רלוונטיים לדעות קדומות.

 תאוריית שני רכיבים מעודכנת 
סטפן ורנפרו הציעו בשנת 2002 גרסה מעודכנת של התיאוריה, אשר צמצמה את ארבעת המרכיבים לשני סוגים בסיסיים: איומים מציאותיים ואיומים סמליים. המרכיבים של סטריאוטיפים שליליים ושל חרדה בין-קבוצתית הוסרו מהמסגרת הבסיסית של התיאוריה מכיוון שנמצא שהם מובנים טוב יותר כתתי סוגים של איום. הם יכולים להוביל לאיומים מציאותיים או סמליים במקום לעמוד כקטגוריות נפרדות בפני עצמם. חרדה בין-קבוצתית למשל, יכולה להתבסס על ציפיות לסכנה פיזית שקשורה לאיום מציאותי, וכן לציפיות לפגיעה בזהותו של האדם, המהווה איום סמלי.

 ניסויים התומכים בתיאוריה 
מכיוון ש-ITT טוען טענה סיבתית על פיה איום נתפס גורם לדעות קדומות, יש צורך במחקרים שעושים שימוש בניסוי. כמה חוקרים לקחו על עצמם משימה זו וחקרו באמצעות ביצוע מניפולציות, סוגים של איום מציאותי ושל איום נתפס, על מנת לבחון אם הם גורמים לדעות קדומות. לדוגמה, אסס ואל ביצעו מחקרים בהם הם הפעילו מניפולציה על הבנתם של משתתפי המחקר בנוגע לאיום הכלכלי הנשקף ממהגרים. הם קראו למשתתפי המחקר, שהיו סטודנטים קנדיים לתואר ראשון, אחד משני מאמרי מערכת שנכתבו עבור המחקר. מאמר מערכת אחד דן בקבוצה חדשה של מהגרים ללא אזכור של שוק העבודה, בעוד מאמר המערכת השני דן באותה קבוצה והדגיש את הצלחתם במציאת עבודה למרות המחסור במשרות בקנדה . לאחר מכן בחנו החוקרים את ההשפעות של תפיסת איום כלכלי, שהוא סוג של איום מציאותי, על עמדות בנוגע למהגרים ועל דיווחי הנכונות לעזור להם. התוצאות הראו כי למשתתפים שקראו את מאמר המערכת שהדגיש תחרות היו עמדות פחות חיוביות כלפי מהגרים והם נטו פחות לתמוך בתוכניות להעצמתם. אסס ואל ביצעו ניסויים דומים נוספים בהם נעשה שימוש במאמרי מערכת. תוצאותיהם הראו שלמשתתפים שקראו מאמרים שהדגישו את שוק העבודה הקשה, היו יחס שלילי יותר כלפי המהגרים, הם תמכו פחות בהגירתם לקנדה ותמכו פחות בתוכניות להעצמת מהגרים. הנתונים מניסויים אלה מספקים תמיכה מסוימת לקשר הסיבתי בין איום מציאותי לבין דעות קדומות כלפי מהגרים.

ההשפעה הסיבתית של איום סמלי על דעות קדומות נחקרה בחלקה במחקר של ברנסקומב ווון, שהתמקדו בחקר השפעת האיום הנתפס על זהות קבוצתית. המשתתפות, סטודנטיות לתואר ראשון מארצות הברית, ענו בתחילת המחקר על שאלונים לגבי מידת הגאווה שלהם בזהותם האמריקאית. לאחר מכן החוקרים הפעילו מניפולציה על תפיסת המשתתפות את האיום על זהות קבוצת הפנים, באמצעות קטעי וידאו, שבהם נראה מתאגרף אמריקאי או רוסי מכים את השני במשחק. לאחר שראו גרסה אחת של הסרטון, מילאו המשתתפות שאלון שמדד את רצונם להתרחק מקבוצת החוץ, במקרה זה, הרוסים. תוצאות המחקר הראו שתפיסה מוגברת של איום על זהות קבוצת הפנים, מעוררת רצון להתרחק מקבוצת החוץ. יש צורך במחקר ניסיוני נוסף על מנת לבסס בצורה תקפה ורחבה יותר את התפקיד הסיבתי של איומים מציאותיים וסמליים על דעות קדומות.

 גורמים המשפיעים על רמות האיום הנתפס 
ישנם מספר גורמים שיכולים להשפיע על רמות תפיסת האיום בקבוצה.

 דינמיקות של כוח 
תאוריית ה-ITT המעודכנת מושפעת מהממצאים של השערת המגע, הטוענת כי חשוב שיהיה שוויון בין קבוצות. נראה כי לדינמיקה של כוח בין שתי קבוצות יש השפעה על האופן שבו הקבוצות מתייחסות ותופסות זו את זו. קבוצות בעלות כוח רב נוטות יותר להשפיע ולאיים על קבוצות אחרות. קבוצות בעלות כוח מועט חשופות לרוב להשפעה ולאיומים של קבוצות אחרות. לפיכך, קבוצות בעלות כוח מועט נוטות יותר להיות בדריכות ולתפוס איומים בעוצמה רבה יותר מאשר קבוצות בעלות כוח רב. קורבלום וסטפן מצאו למשל, כי ילידים קנדים חשו מאוימים יותר על ידי קנדים לבנים, מאשר קנדים לבנים חשו לגביהם. עם זאת, כאשר קבוצות בעלות כוח רב כן תופסות כי קיים איום מקבוצה אחרת, הן "מגיבות חזק יותר" מקבוצות בעלות כוח מועט. סביר להניח שהסיבה לכך היא שיש להן יותר מה להפסיד אם האיום הוא אמיתי וכן כיוון שיש להם יותר משאבים המאפשרים להם להתמודד עם איומים כאלה. שתי קבוצות בעלות מעמד של כוח שווה יחסית יכולות להיות רגישות במיוחד לתחושת איום אם הן מתחרות ביניהן על משאבים, כדוגמת משרות.

 זהות 
סטפן ורנפרו חזו שככל שהחברות בקבוצה חשובה יותר לתחושת הזהות האישית של החברים בקבוצה, כך גדל הסיכוי שאותם אנשים ירגישו איום וחוסר נוחות בעת אינטראקציה עם קבוצות אחרות. על פי השערה זו, אנשים בעלי הזדהות פנימית חזקה, צפויים להיות ממוקדים יותר בהבדלים בין הקבוצות, והדבר ייתן להם יותר מוטיבציה להחזיק בסטריאוטיפים שליליים כלפי קבוצות אחרות כדי שיוכלו להאמין שהקבוצה שלהם היא הטובה ביותר.

 תַרְבּוּת 
ייתכן שיש קשר בין החשיבות האישית של החברות בקבוצה, לבין התרבות הרחבה יותר שאליה שייכות הקבוצות. תרבויות קולקטיביסטיות, למשל, שמות דגש רב יותר על חשיבות החברות בקבוצה, בהשוואה לתרבויות אינדיבידואליסטיות. תרבות יכולה גם להשפיע על האיום הנתפס בין קבוצות, באמצעות מידת ההימנעות מאי וודאות בתרבות. הופסטד ובונד מגדירים הימנעות מאי ודאות כ"המידה שבה אנשים חשים מאוימים ממצבים מעורפלים, ויצרו אמונות ומוסדות המנסים להימנע מהם". סטפן ורנפרו מציעים אפוא שתרבויות אשר תופסות נורמות וחוקים כחשובים מאוד, צפויות לחוש איום מ"קבוצות לא מוכרות". מחקר נוסף בנושאים אלה יכול להבהיר טוב יותר את תפקידה של התרבות ביחסים בין קבוצות.

 יישומי מחקר 
נעשה שימוש ב-ITT במחקר על קבוצות חברתיות שונות, כולל מהגרים, מוסלמים, תיירים ועוד.

 מהגרים 
מחקרים רבים על יחסים בין קבוצות התמקדו במהגרים. וורד ומסגורט לדוגמה, שילבו בין ITT לבין המודל האינסטרומנטלי של קונפליקט קבוצתי, כדי לבחון מודל של עמדות כלפי מהגרים, במחקר מניו זילנד . משתתפי הניסוי מילאו שאלונים שמדדו אידאולוגיה רב-תרבותית, חרדה בין-קבוצתית, מגע עם מהגרים, איום בין-קבוצתי נתפס ועמדות כלפי מהגרים. התוצאות תמכו במודל, מה שמצביע על כך שהמגע המוגבר עם מהגרים ואידאולוגיה רב-תרבותית קשורים לרמות נמוכות יותר של איום נתפס מהמהגרים, אשר בתורו קשור ישירות לעמדות חיוביות יותר כלפי מהגרים.

 קבוצות מיעוט 
ויצמן־שגיא ושורצולד בחנו את התוקף האמפירי של תאוריית האיום הבין-קבוצתי על התייחסות שוטרים לארבע קבוצות מיעוט בישראל: ערבים, חרדים, עולים מברית המועצות לשעבר (רוסים) ועולים מאתיופיה. התגלה קשר חיובי בין האיום הנתפס לבין ההתייחסות השלילית לקבוצת החוץ. האיום הנתפס מפני הערבים היה הגבוה ביותר, ואחריו חרדים, רוסים ואתיופים. עוצמת התגובות לקבוצות תאמה את דפוסי האיום הנתפס.

 הערות שוליים 

קטגוריה:תיאוריות