יצחק מברך את יעקב (חוברט פלינק)

יצחק מברך את יעקב הוא ציור משנת 1639 מאת הצייר ההולנדי חוברט פלינק. היצירה מוצגת ברייקסמוזיאום שבאמסטרדם ומתארת את הסצנה המקראית שבה יצחק מעניק את ברכתו לבנו יעקב, אשר מתחזה לעשו. פלינק, שהיה תלמידו הראשון של רמברנדט, הושפע מסגנונו, והציור משקף את המאפיינים הבולטים של הבארוק ההולנדי, תוך שימוש בטכניקות אור וצל ליצירת דרמה חזותית.

 תיאור היצירה 
הציור מציג את הרגע שבו יצחק מברך את יעקב, בעוד רבקה עומדת לצידם. הסצנה מוארת באור רך המדגיש את הדמויות המרכזיות, בעוד הרקע נשאר כהה ומסתורי. יצחק יושב על מיטתו, עיניו עצומות, וגופו נתמך בכרים לבנים. ידו האחת מונחת ברכות על ידו של יעקב, בעוד ידו השנייה מרחפת מעל ראשו בתנועת ברכה. בגדיו של יצחק מרושלים, מה שמרמז על מצב בריאותו הרופף אך גם מוסיף נופך של כבוד ומעמד.יעל מאלי, אמנות כפרשנות: פרשת השבוע בראי האמנות, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2017, עמ' 67–68

יעקב נראה דרוך ונרגש לקבל את הברכה. ידיו עטופות בכסיות עור עיזים כדי להטעות את יצחק, ואילו רבקה נוטה קדימה ומפצירה ביצחק להעניק את הברכה. פניה מביעות שילוב של דאגה ונחישות, ורמז לקשר החזק בינה לבין בעלה. הבעת פניו של יצחק משדרת יראת כבוד וריכוז עמוק, בעוד אור רך מבליט את זקנו הלבן, המעניק לו מראה סמכותי וקדוש.

 ניתוח אמנותי 
פלינק מעניק לפרשה המקראית פרשנות הרמונית ואידילית, תוך הדגשת ערכים משפחתיים ומוסריים. בניגוד לאמנים אחרים שתיארו את הרגע כמלא מתח ומרמה, פלינק בוחר להציג את הברכה כמעמד אינטימי ומלא חסד. השפעתו של רמברנדט ניכרת במיוחד בשימוש החזק בקיארוסקורו (ניגודי אור וצל) המדגישים את הפנים והמחוות הרגשיות של הדמויות. הקשר בין יצחק לרבקה מוצג כחיובי וללא ניכור, בהתאם למסורת ההולנדית של המאה ה-17, שבה יצחק ורבקה נתפסו כזוג לדוגמה. הציור משקף גם את ההעדפה של בני המעמד הבורגני באותה תקופה לתמונות המדגישות ערכי משפחה ונאמנות.
220px|ממוזער|שמאל|דיוקן של גבר בפרופיל, חוברט פלינק
 הקשר התרבותי והפרשני 
בפרשנות היהודית, פרשת ברכת יצחק נתפסת לעיתים כמורכבת מבחינה מוסרית, בשל המרמה הכרוכה בה. לעומת זאת, בעולם הנוצרי התפתחה מסורת פרשנית המדגישה דווקא את החסד וההשלמה שבתהליך הברכה. פלינק מצטרף לגישה זו, ומתאר את יעקב כרך לבב המקבל את ברכתו ללא כל רמז למרמה או אשמה. בכך משתקפת הגישה ההולנדית הרואה באירוע טקס העברה בין-דורי, שבו ברכת האב מוענקת לבנו מתוך קבלה ושקט נפשי.

השוואה ליצירות אחרות
הציור "יצחק מברך את יעקב", המתוארך לסביבות שנת 1635, חולק מאפיינים קומפוזיציוניים וסגנוניים עם יצירה נוספת מאת פלינק מתקופה סמוכה – דיוקן של גבר בפרופיל (לשעבר: דיוקן של יהודי בפרופיל). בשתי היצירות ניכרת נטייתו של פלינק הצעיר להציג דמויות בפרופיל מלא, תוך שימוש במאפיין חזרתי של פס שיער כהה בצידה הרחוק של הפנים, המשתפל קדימה ומדגיש את קו המתאר הבהיר של הראש. אמצעי זה, שמקורו ככל הנראה בהשפעתו של רמברנדט, מופיע באופן מובהק בדיוקן הבודד ומשמש גם כאן להבלטת נוכחות הדמויות. השוואה זו מאירה את שפת הצורה של פלינק בשלב מוקדם ביצירתו, טרם שנטש אמצעים אלה עם התקדמות שליטתו בתיאור הראש האנושי מזוויות תאורה מגוונות.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:יעקב בציורים
קטגוריה:יצחק בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רבקה בציורים
קטגוריה:ילדים בציור