שוטוניות

שמאל|ממוזער|250px|אצה ירוקה (הסוג 
שמאל|ממוזער|250px|שוטוניות מאנציקלופדיה בריטניקה
שׁוֹטוֹנִיּוֹת הן תאים או אורגניזמים עם אברון אחד או יותר דמוי שוט הקרוי שוטון. המילה "שוטונית" מתארת גם מבנה מסוים (או רמת ארגון) המאפיינת פרוקריוטים ואאוקריוטים רבים ואמצעי התנועה שלהם. בניגוד לעבר, המונח כיום אינו מרמז על קשר ספציפי או סיווג ספציפי של האורגניזמים שיש להם שוטונים. עם זאת, שמם של כמה קבוצות של חד-תאיים נגזר ממונח זה, כדוגמת הדינופלגלטים וה.

צורה והתנהגות
השוטונים באאוקריוטים נתמכים על ידי מיקרוטובולים בסידור אופייני, עם תשעה זוגות מאוחים המקיפים שני סינגלטים מרכזיים. אלה נובעים מגוף בזאלי. בחלק מהשוטוניות השוטונים מפנים מזון ל או "פתח התא", היכן שהמזון נבלע. לשוטונים תפקיד בסיווג אאוקריוטים.

בקרב פרוטיסטים ובעלי חיים מיקרוסקופיים, שוטונית היא אורגניזם עם שוטון אחד או יותר. תאים מסוימים בבעלי חיים אחרים עשויים להיות שוטוניות, למשל תא זרע של רוב המערכות של בעלי החיים. צמחים פורחים אינם מייצרים תאים עם שוטונים, אבל שרכים, טחבים, אצות ירוקות, וכמה חשופי זרע וצמחים קרובים עושים זאת., כמו כן, רוב הפטריות אינן מייצרות תאים עם שוטונים, אבל הנבגים של פטריות חוט הפרימיטיביות משתמשים בשוטון הדרוש להם לצורך רבייה בתווך המימי שבו הן חיות.

השוטונים משמשים בדרך כלל להנעה. הם עשויים לשמש גם ליצירת זרם שמביא מזון. ברוב האורגניזמים מסוג זה, שוטון אחד או יותר ממוקמים בחלקו הקדמי של התא או בסמוך לו (למשל, איגלנה). לעיתים קרובות יש שוטון אחד מכוון קדימה ואחד מאחור. טפילים רבים המשפיעים על בריאות האדם או על הכלכלה הם שוטוניות בשלב אחד לפחות של מחזור החיים שלהם, כגון נגלריה פאולרי, Trichomonas vaginalis ו-Plasmodium. שוטוניות הן הצרכניות העיקריות של תוצרת ראשונית ומשנית במערכות אקולוגיות מימיות – הן צורכות חיידקים ופרוטיסטים אחרים.

שוטוניות כתאים מיוחדים או שלבי מחזור חיים
סקירה כללית של קיומם של תאים בעלי שוטונים בקבוצות האאוקריוטות, כתאים מיוחדים של אורגניזמים רב-תאיים או כשלבים במחזור חיים, ניתנת להלן (ראו גם את הערך שוטון):
 ארכאפלסטידה: רוב האצות הירוקות ( ותאי רבייה זכריים, למעט ב), טחבים (תאי זרע זכריים), שרכנים (תאי זרע זכריים), כמה חשופי זרע (ציקסאים, גינקו, כתאי זרע זכריים)
 סטראמנופילס: צורניות מרכזיות (תאי זרע זכריים), חומיות (אצות) (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים),  (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים),  (נבגים א-מיניים),  (נבגים א-מיניים), כמה מינים של , כמה מינים של צהוביות ו
 : כמה נבגוניות (תאי זרע זכריים)
 : כמה מינים של קרנוניות (כנראה תאי זרע זכריים), חוריריות (תאי זרע זכריים)
:  (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים),  (נבגים א-מיניים)
 : 
 : מרבית בעלי החיים (תאי זרע זכריים, אפיתל, ), פטריות חוט (נבגים א-מיניים ותאי זרע זכריים)
 : כמה מינים של  (הסוג Pocheina, כנבגים א-מיניים)

שוטוניות כאורגניזמים: Flagellata
בסיווגים מדעיים קודמים, קובצו מינים של פרוטוזואה בעלי שוטונים למחלקה עם השם המדעי: Flagellata או Mastigophora (השם שנתן הזואולוג האוסטרי  ב-1866), לפעמים חולקו ל-"Phytoflagellata" (או "Pytomastigina", לרוב אוטוטרופיים) ו-"Zooflagellata" (או "Zoomastigina", הטרוטרופיים). לפעמים הם קובצו עם האמבות בקבוצת ה-"Sarcomastigophora".

השוטוניות האוטוטרופיות קובצו בדומה לתוכניות הבוטניות המשמשות לקבוצות האצות המקבילות. השוטוניות חסרות הצבע קובצו בדרך כלל בשלוש קבוצות, בצורה מלאכותיות ביותר:
 "Protomastigineae", שבהם ספיגת חלקיקי מזון בתזונה ההולוזואית מתרחשת בנקודה מקומית של פני התא, לרוב בציטוסטום, אם כי קבוצות רבות היו רק ספרופיטים; היא כללה את רוב השוטוניות חסרות הצבע, ואפילו אצות "אפוכלורוטיות" (שאיבדו את יכולתן לבצע פוטוסינתזה) רבות;
 "Pantostomatineae" (או "Rhizomastigineae"), שבו בליעת המזון מתבצעת בכל נקודה על פני התא; מתאים בערך ל;
 "Distomatineae", קבוצה של "פרטים כפולים" דו-גרעיניים עם שוטונים מפוזרים באופן סימטרי, ובמינים רבים שני פיות סימטריים; מתאים בערך לסיווג הנוכחי של ה.
כיום, ידוע כי קבוצות אלו הן פוליפילטיות ביותר. בסיווגים מודרניים של הפרוטיסטים, הטקסונים העיקריים בעלי שוטונים ממוקמות בקבוצות האאוקריוטיות שצוינו לעיל, הכוללות גם צורות חסרות שוטונים.
אף על פי שהקבוצה הטקסונומית Flagelellata נזנחה, המונח "שוטוניות" עדיין משמש כתיאור של רמת ארגון וגם כקבוצה פונקציונלית אקולוגית. מונח נוסף בשימוש הוא "מונדואיד", ממונאד, למשל  ובקבוצות המפורטות לעיל.

לאמבופלגלטים (למשל, הסוג  בקבוצת-העל של הריזריה, הקבוצה  השייכת לאמבוזואה, ולכמה מינים של המחלקה ) יש סוג ייחודי של ארגון מבנה שוטון/אמבה, שבו יש לתאים שוטון וגם "רגליים מדומות", במקביל או בטור, בעוד שה"הליופלגלטים" (למשל בסדרה , ה וה"ציליופרידים" (ciliophryids) שבקבוצת סטראמנופילס) יש ארגון מבנה של שמשוניות/שוטוניות.

לקריאה נוספת
 Leadbeater, B.S.C. & Green, J.C., eds. (2000). The Flagellates. Unity, diversity and evolution. Taylor and Francis, London.
 R.I. Jones, V. Ilmavirta, Flagellates in Freshwater Ecosystems, Springer Science & Business Media, 2012, 

קישורים חיצוניים


ביאורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:תא
קטגוריה:מיקרוביולוגיה