אנדראס שליטר

אנדראס שליטר (בגרמנית: Andreas Schlüter; 1659 – בערך יוני 1714) היה פסל ואדריכל בארוק גרמני, פעיל באימפריה הרומית הקדושה, באיחוד הפולני-ליטאי ואצל הצאר הרוסי.

 ביוגרפיה 
שליטר נולד כנראה ב-המבורג. פרטי חייו המוקדמים לא ידועים בוודאות, שכן מתועדים לפחות שלושה אנשים שונים בשם זה באותה תקופה. רישומים בכנסיית סנט מיכאליס בהמבורג מלמדים כי אנדראס שליטר, בנו של הפסל גרהארט שליטר, הוטבל בה ב-22 במאי 1664. מסמכים מגדנסק מדווחים כי אנדראס שליטר עבד בשנים 1640–1652 ברחוב יופנגאסה. יש גם הצעה שהוא נולד ב-1640, ובנוסף, אנדראס שליטר מתועד כשוליה ב-9 במאי 1656 על ידי גלדת הבונים. מקורות אחרים מציינים את שנת 1659 כשנת לידתו.

הוא כנראה בילה בצעירותו כמה שנים במסע בחו"ל. ייתכן שיצירתו הראשונה, ב-1675, הייתה של  ו בכיפה של .
ממוזער|העיצובים בארמון קרסינסקי בורשה
עבודתו הידועה הראשונה הייתה עיטור חזית הקפלה המלכותית של גדנסק, בשנת 1681. מאוחר יותר הוא יצר פסלים עבור ארמון וילאנוב של המלך יאן סובייסקי בוורשה ופסלי קבר ב. בשנת 1689, הוא עבר לוורשה ויצר תבליטים ועבודות פיסול בארמון קרסינסקי.
ממוזער|חדר הענבר
שליטר הוזמן לברלין בשנת 1694 על ידי  לעבוד כפסל ב עבור פרידריך הראשון. עיטוריו המפוסלים הם יצירת מופת של בארוק. בעוד שהתבליטים בחוץ היו צריכים לשבח את הלחימה, פסלי הלוחמים הגוססים בפנים הוקיעו את המלחמה ונתנו אינדיקציה לאמונותיו הדתיות הפציפיסטיות (לפי הטענה, הוא היה מנוניט). בנסיעה שערך דרך איטליה בשנת 1696, למד שליטר את עבודתם של מאסטרים כמו מיכלאנג'לו וג'ובאני לורנצו ברניני.

שליטר עבד גם כאדריכל ובנה מבני מדינה רבים בברלין במסגרת תפקידו כ"הופבאומייסטר" (אדריכל בית המשפט), תפקיד אותו איבד כשמגדל אחד הראה סימנים של חולשה ביסודות. הוא שימש גם כמנהל  בשנים 1702 עד 1704, ולאחר מכן החל להתרכז שוב בפיסול כ"הופבילדהאויר" (פסל חצר). הפסל הרכוב החשוב ביותר שלו הוא של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, אותו יצק בשנת 1708 והוא הוצב ליד ברלינר שטאדטשלוס, וממוקם כעת בחצר שלפני ארמון שרלוטנבורג.
ממוזער|פסל רכוב של הנסיך הבוחר בברלין
ברלינר שטאדטשלוס ורבות מיצירותיו, נהרסו חלקית על ידי ההפצצות במלחמת העולם השנייה ועל ידי המשטר הקומוניסטי לאחר מכן. גורל דומה פקד כנראה את חדר הענבר, שנעשה על ידי שליטר בין השנים 1701 ל-1709, ונחשב עבודת האדריכלות המפורסמת ביותר שלו. הברלינר שטאדטשלוס שוחזר בין השנים 2013 ל-2020.

בשנת 1713, תהילתו של שליטר הביאה אותו לעבוד אצל הצאר פיוטר הגדול מרוסיה בסנקט פטרבורג, שם הוא מת ממחלה לאחר שהספיק ליצור מספר עיצובים. יחד עם יוהאן פרידריך בראונשטיין, הוא עיצב את הארמון הגדול ואת  במתחם הארמונות והגנים בפטרהוף. כמו כן, מיוחסים לו הבניין העתיק ביותר בעיר, , והתבליטים ב.

 עבודות קיימות של שליטר 
 חזית הקפלה המלכותית, גדנסק, 1681
 פסלים על חזית ארמון וילאנוב, ורשה, לאחר 1681
 פסלים על ארמון קרסינסקי, ורשה, 1682–83, 1689–1693
 מזבח וצלב בכנסייה בעיירה ונגרוב ליד ורשה, 1688–1690
 מזבח בכנסיית צ'רניאקוב, ורשה, 1690
 דיוקן הבישוף יאן מאלאצ'ובסקי בקתדרלת ואוול, קרקוב 1693
 פסלים אפולכרליים של ,  ליד לבוב, 1692–93
 פסל רכוב של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, חצר ארמון שרלוטנבורג, ברלין, 1689–1703, עם עותק במוזיאון בודה
 פסלים על חזית ה- בברלין, 1695–1706
 ברלינר שטאדטשלוס, 1699–1706
 חדר הענבר (שחזור) בארמון יקטרינה של צארסקויה סלו ליד סנט פטרסבורג, 1701
 דוכן, כנסיית מריה הקדושה (ברלין) 1703
 סרקופגים של פרידריך הראשון וסופיה שרלוטה מהנובר, בקתדרלת ברלין

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:אדריכלי בארוק
קטגוריה:אדריכלים גרמנים