הישן יתחדש והחדש יתקדש

הישן יתחדש והחדש יתקדש הוא פתגם שטבע הרב אברהם יצחק הכהן קוק בראשית המאה ה־20, והוא מבטא את גישתו הדיאלקטית שלפיה יש לחדש את היסודות המסורתיים של היהדות ולהקדיש לחידושים שמביא העולם המודרני.

 מקור הביטוי 
הביטוי "הישן יתחדש והחדש יתקדש" נטבע על ידי הראי״ה קוק באיגרת קס״ד, שנשלחה בכ״ו בתשרי תרס״ט (2 באוקטובר 1908) אל תלמידו והחלוץ משה זיידל. האיגרת נכתבה בתגובה לשאלות שהעלה זיידל בנוגע ליחסי תורה ומדע, ולמעמדה של הציונות בהקשר זה. הרב קוק שרטט באיגרתו חזון של יצירת "ספרות חדש–ישן", המשלבת בין אוצרות המסורת היהודית לבין רוח המחקר המדעי והתחייה הלאומית.

בתוך כך, ביקר את ה"ישן" – תרבות הגלות והיישוב הישן – וראה צורך בהתחדשותו הרוחנית והלאומית. בד בבד, העניק לגיטימציה דתית ל"חדש" – ההשכלה, המדע והציונות – תוך שהוא מציגם כביטויים של כוחות אלוהיים שיש להקדישם ולקדשם. גישתו הדיאלקטית של הרב קוק נועדה לגשר בין הקטבים, וליצור חיבור בין "ישראל הזקן" ל"ישראל הצעיר", שמהם, לדבריו, "תבוא ישועה ותצמח גאולה". בניגוד לעמדת החת״ם סופר מן המאה ה–19, שפסל כל חידוש בגישתו הידועה "חדש אסור מן התורה", מציע הרב קוק עמדה מורכבת יותר: החידוש איננו פסול מעיקרו, אך עליו להתקדש ולהיטען במשמעות רוחנית, ואילו המסורת נדרשת לעבור תהליך של התחדשות כדי להישאר רלוונטית לדור החדש. בכך מציג הרב קוק נתיב ביניים בין שמרנות סגורה למהפכנות רדיקלית.

 בתרבות הפופולרית 
האמרה העניקה את שמה לספר העיון “הישן יתחדש והחדש יתקדש: על זהות, תרבות ויהדות” (הקיבוץ המאוחד, 2005).

הזמר והמחנך האמריקאי ג'יי רפפורט חיבר את השיר לחדש את הישן (Renew the Old) המבוסס על סיסמתו של הרב קוק.

 ראו גם 
 אברהם יצחק הכהן קוק
 חדש אסור מן התורה

 הערות שוליים 

קטגוריה:הראי"ה קוק
קטגוריה:אמרות כנף