משך השימוש

משך השימוש הוא תכונה של מוצרים המשקפת את התקופה שבה ניתן להשתמש במוצר ביעילות או בהתאם ליעדו המקורי. משך השימוש במוצר הוא חלק מהגדרת מעטפת הביצועים של המוצר. 

משך השימוש מהווה נתון חשוב הן בתכנון המוצר עצמו, והן בתכנון היישומים שלו. המונח רלוונטי למגוון תחומים, בהם הנדסה, תעשייה, כלכלה, רפואה, איכות הסביבה ועוד.

משך השימוש יכול להימדד מרגע תחילת ההפעלה של המוצר ועד לסיום חייו התפקודיים, קרי הנקודה שבה הביצועים כבר אינם עומדים בדרישות המקוריות או שבהם העלות של המשך השימוש או התחזוקה עולה על התועלת מהמוצר. לעיתים נקבע משך השימוש על פי מגבלות אסדרה, בריאותיות או בטיחותיות, גם כאשר המוצר עדיין כשיר לתפקוד. במקרים כאלו יכול משך השימוש להימדד בזמן עבודה נטו (למשל שעות עבודה במנועים), במרחק (למשל נסועה בצמיגים), במספר סופי של פעולות, ועוד.

במוצרים הדורשים השקעה ראשונית גבוהה ניתן לעיתים להאריך את משך השימוש באמצעות השבחה.

 תחומים עיקריים  
 – בתחום זה מתייחסים למשך הזמן שבו המוצר צפוי לשמש את המשתמש. הגדרה זו עשויה לכלול שיקולי בלאי, זמינות חלפים ועוד.

תרופות ומזון – משך השימוש עשוי להתייחס לתאריך התפוגה או לתקופת היעילות של תרופה לאחר פתיחתה. מבחינים בין תוקף לבין משך שימוש לאחר פתיחה.

חומרים מתכלים – במקרים של חומרים מתכלים מציין משך השימוש את הזמן שבו החומר מסוגל למלא את ייעודו באופן מיטבי.

תשתיות ובנייה – משך השימוש מתייחס לתקופת החיים המתוכננת של מבנים הנדסיים תוך שיקלול בלאי טבעי, תחזוקה נדרשת והשפעות סביבתיות.

שירותים דיגיטליים ורישיונות תוכנה – לעיתים מדובר בתקופת שימוש מוגבלת מראש, לדוגמה: מנוי לשירות מקוון, רישיון זמני לשימוש בתוכנה או פרק זמן שבו קיימת גישה למסמך או לתוכן.

 מושגים קרובים 
 אורך חיים – מתייחס לעיתים לפרק הזמן הכולל שבו המוצר קיים, לאו דווקא בזמן שהשתמשו בו בפועל. לעומת זאת, משך השימוש מדגיש את זמן השימוש הפעיל. 

 תוקף – מושג הנוגע בעיקר לתרופות, מזון וחומרים מתכלים, ומציין את מועד פקיעת ההתאמה לשימוש בטוח. במקרים רבים מדובר בגבול עליון חוקי לשימוש, גם אם בפועל החומר עודנו פעיל.

 ראו גם 
 מחזור חיי מוצר
 חיי מדף

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:מוצרים