דוד טבלי אפרתי

דוד טבלי אפרתי (ד' בטבת ה'תר"י, 19 בדצמבר 1849 – י"ח בחשוון ה'תרמ"ה, 6 בנובמבר (24 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) 1884) היה תלמיד חכם, סופר, סוחר וחוקר יהודי, שנודע בחריפותו ובקיאותו המופלגת בתלמוד ובספרות התורנית. למרות גאונותו והערכתם של גדולי דורו, סירב לשמש כרב והתפרנס ממסחר. חיבר ספרים רבים, שחלקם נדפסו וחלקם נותרו בכתב יד, ונפטר בדמי ימיו בגיל 34 בפרנקפורט.

 ביוגרפיה 
דוד טבלי אפרתי נולד ד' בטבת תר"י (1849) בעיירה מעריטש במחוז אליטא לאביו רבי אברהם שהיה בן 83 בזמן לידתו, ולאמו איטה רבקה לבית ליפשיץ, שהייתה אשתו השלישית של אביו. למשפחה מיוחסת ששורשיה נקשרו לגדולי ישראל כגון הגאון רבי יהודה יסו"ד מווילנא, התוספות יום טוב, המהר"ל מפראג ורבי משה קרמר מווילנא. הוא התבלט מגיל צעיר בזיכרונו הפנומנלי ונודע כעילוי, בגיל שש דרש בבית המדרש. אביו, שלא מצא מורה שיוכל לענות על שאלותיו הקשות, שכר עבורו מורים מפורסמים בחריפותם, ובגיל שמונה, שכר אביו את רבי יעקב טוביה גולדברג, ללמוד עמו, שלימים היה ראש ישיבה בסובלק.

בשנת תר"כ (1860) לאחר פטירת אביו עבר אפרתי לסובלק לבית אחיו רבי בן ציון אפרתי, שם למד יחד עם בניו ולמד אצל מורה מחסידות קוצק, אך עזב כיון שהוא כבר שינן 1,200 דפים מהתלמוד, משם עבר לבית אחיו רבי מנחם מנדל אפרתי בקאלוואריע, שם למד ביחידות עם ספרים בעליית הבית.

בשנת תרכ"ד, בהיותו בן 14, נישא לשרה רבקה בתו היחידה של הגביר, רבי צבי שבתי הלוי באלבעריסקי מהאראדאק שבמחוז ויטבסק, ורב העיר, רבי יחיאל מיכל חזונובסקי שאל לו שאלות בהלכה. בגיל 15 החל לפרסם מאמרים בעיתון הלבנון, והכין לדפוס את ספרו הראשון, שו"ת "דלתות זהב", שלא נדפס.

בשנת תרכ"ט (1869) איבד חותנו את הונו, ואפרתי עבר להתגורר במוהילב אצל הגביר רבי שמריהו מרדכי צוקרמן, שדאג לכל מחסורו. שם התכתב עם גדולי הרבנים, בהם רבי יוסף שאול נתנזון, רבי יעקב אטלינגר והמלבי"ם. לאחר שמצבו הכלכלי של חותנו השתפר, חזר להתגורר בהרדוק.

בשנת תרל"א (1871) הכריז על כוונתו להדפיס את ספרו שו"ת "מגדל דוד" בעיר מיינץ בדפוס שהקים שם יחיאל ברי"ל. באותה תקופה פנו אליו רבי אליהו גוטמכר ורבי צבי הירש קלישר לשמש כגבאי וראש חברת ארץ ישראל ברוסיה. והוא הפך לדמות פעילה בתנועת חיבת ציון.

במסגרת פעילותו למען יישוב ארץ ישראל, ביקש אפרתי להדפיס כתב מינוי לגבאים לצורך איסוף תרומות, בהתאם להנחיותיו של הרב קלישר. דבר זה הגיע לידיעת השלטונות ברוסיה, והצנזור הרוסי העביר את נוסח הכתב למושל ויטבסק. בעקבות זאת נערך חיפוש בביתו של אפרתי, במהלכו החרימו השלטונות את כתביו שנמצאו בביתו והטילו עליו מעצר בית למשך שנה. הרב קלישר פנה אל קלונימוס זאב ויסוצקי במוסקבה שישתדל אצל השלטונות בפטרבורג וביום ז' בחשוון תרל"ד (1873) שוחרר ונמצא זכאי, וכל כתביו הוחזרו לו. וישב בוילנה שלשה חדשים, לאחר מכן הדפיס את ספרו "דברי דוד". באותה עת כבר היו לו ארבעה ילדים.

לאחר שחרורו עבר אפרתי לוויטבסק, שם עסק במסחר תה והמשיך ביצירתו התורנית. הוא פרסם את תשובותיו בקובץ "יגדיל תורה" ובספרים נוספים, כגון "יד דוד טעבלי" ו"נשאל דוד", שהודפסו בלבוב. למרות הצעות חוזרות ונשנות לשמש כרב, סירב אפרתי לקבל עליו תפקיד רבני והעדיף להתפרנס ממסחר. בשנותיו האחרונות חלה במחלה קשה והרופאים המליצו לו לשהות במרחץ ליפפשפרינגה , בשל האוויר הטוב שם. בתקופה זו התקרב לרב הגאון עזריאל הילדסהיימר, רבה של הקהילה האורתודוקסית בעיר ברלין, שתמך בו גם מבחינה כספית וכיבדו מאוד. בהמשך פנה לפרנקפורט דמיין כדי להיוועץ ברופאים, אך נפטר שם ביום י"ח בחשוון תרמ"ה, (6 בנובמבר 1884) בגיל 34 בלבד.

 יצירתו הספרותית 
דוד טבלי אפרתי השאיר אחריו מורשת ספרותית עשירה, שחלקה נדפס וחלקה נותר בכתב יד. ספריו עוסקים במגוון תחומים: הלכה, אגדה, פלפול, דרוש, קבלה וחקירה תלמודית. בין חיבוריו הבולטים:

 ובברלין, הכולל שו"ת, פלפול, דרוש וביקורת ספרים.
 ספרים שלא נדפסו 
דלתות זהב – על שולחן ערוך, או"ח ויו"ד
מגדל דוד.
קול דוד ושתילי דוד – נדפסו בסוף הספר "נטעי אברהם".
מט"ע אפרתי – פירוש על הש"ס.
מריבי כהן – חיבור תלמודי.
מאירת עיניים – קונטרס.
ציוני האבן – קונטרס הערות והגהות על סדר תנאים ואמוראים.
בנוסף, כתב ספרים נוספים שלא נדפסו, בהם גפן אדרת, טוב לב על המשניות, וחיבור נרחב על הזוהר. חיבוריו התאפיינו בחריפות, בקיאות וגישה מקורית.

 פסבדונימים 
אפרתי חתם על רבים מפרסומיו בפסבדונים. בין היתר חתם בשמות:
 בא"א [בן אברהם אפרתי]
 ד"ט בא"א [דוד טעביל בן איש אפרתי]
 חמ"ד מט"ע אפרתי [חותם מאהבה דוד מכונה טעבלי עפראטה אפרתי]
 חמ"ד מט"ע בן איש אפרתי

 משפחתו 
בתו, בילא, נישא לאברהם אביש, בן רבי יוסף לוינשטיין.

לקריאה נוספת
תולדות הרב הגאון רבי דוד טעבלי איש אפרתי - אוטוביוגרפי של דוד טבלי אפרתי, אוצר הספרות, א, תרמ"ז (1887), עמ' 129-132
קר"ן, ר' דוד טעבלי אפרתי, האסיף שנה שנייה, עמ' 754.
 ישראל קלוזנר, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, א, ירושלים תשי"ח, עמ' 164–166. (שם בטעות: נולד בהורדוק. ואביו ר' אליעזר)

קישורים חיצוניים



מודעת פטירתו של פלוני בכתבי עת:

הערות:
, 
, 

, , , , , 

, 

, 

מבקש מידע ליחוסו:

כתבה על ספריו:

חותנו קיבל מעות למשפחתו:

ביקורת על הספר תולדות אנשי שם:

הערות שוליים

קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1884