ברוך עין

ברוך עין (י"ז באייר ת"ר, 1840 – נפטר לפני תרע"ד, 1914) היה תלמיד חכם, סוחר ואספן ספרים, מאמדור שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. נודע בזכות בקיאותו העצומה בתורה ובכתיבת חידושים הלכתיים. חיבר את הספר "דבר מצווה" (וורשה, תרמ"ד) והיה ידוע כאישיות נדירה המשלבת גאונות תורנית עם עיסוק במסחר.

 ביוגרפיה 
נולד בי"ז באייר ת"ר (1840) בסוויסלוץ' שבפלך גרודנו, לאביו רבי אליהו עין. צאצא של רבי משה רודנר אב"ד סוויסלוץ', מחבר הספר "בגד עדים", שלא נדפס. ולאמו שינא נכדת רבי משה חן-טוב אב"ד פיעסק. הוא התייתם בצעירותו וגדל בבית דודו, (אחי אמו), רבי דוד מייזל, שהיה מורו ורבו המובהק. בשנת תרי"ח (1858) נשא לאישה את שרה בתו של רבי דוב, סוחר מאמדור, ועבר להתגורר שם. הוא התפרנס ממסחר במוצרי טקסטיל ותפירה, כאשר אשתו ניהלה את החנות והוא הקדיש את זמנו ללימוד תורה. גם בעת ישיבתו בחנות נהג לעיין בספרים, ושפתיו דובבו דפי גמרא ותוספות אותם ידע בעל פה. נודע בעירו בכינוי "בארע בערעס", על שם חותנו ששמו היה "בערע" (דוב).

היה לו פרנסה בריוח והתגורר בבית גדול עם חצר, בסמוך לבית המדרש של ברעגמאן. בבעלותו הייתה ספרייה גדולה של ספרים עתיקים, בהם כמה יחידות נדירות (אוניקום). בשנת תר"ע (1910), לאחר שרפה גדולה שפרצה בסוויסלוץ' וכילתה את בית המדרש הישן על אלפי ספריו, תרם רבי ברוך 500 ספרים יקרי ערך מספרייתו העשירה לעיר הולדתו. אחד מממייני הספרים, יהודה ליב אגושביץ, העיד כי כולם היו מלאים בהערות גאוניות בכתב ידו, והם היוו רק חלק קטן מאוצר ספריו.

רבי ברוך התפרסם כגאון ובקי עצום, והיה מרבה לכתוב חידושי תורה. הוא החליף מכתבים ושו"ת עם גדולי דורו, בהם רבי מאיר יונה ברנצקי, אב"ד סוויסלוץ' ומפרש ספר העיטור, רבי חיים חזקיהו מדיני, מחבר הספר שדי חמד. והחוקר שלמה בובר מלבוב.

 ספריו וחיבוריו 
ממוזער|בית המדרש בסוויסלוץ' משנת תרע"ה-תרע"ח
בצעירותו, החל רבי ברוך לחבר את הספר "דבר מצווה" העוסק בספר המצוות לרמב"ם. הוא השלים את כתיבתו באמדור בה' בתשרי תרל"ד (1873), והספר נדפס בוורשה בשנת תרמ"ד (1884). הספר כולל יישוב השגות הרמב"ן על הרמב"ם בנוגע למניין המצוות. ובשנת תרל"ה (1875), החל לפרסם מאמרים בכתבי העת, כגון הלבנון ועברי אנכי. בנוסף, פרסם מאמרים תורניים בכתבי עת תורניים, בהם "אור תורה" (ירושלים, תרנ"ז), כנסת הגדולה (ורשה), ו"תורה מציון". ב"אהל יצחק" פרסם הערותיו לשו"ת חתם סופר.

ממוזער|בית המדרש באמדור
בכתביו התבלט רבי ברוך בבקיאותו העצומה, והעז להשיג על גדולי האחרונים ואף על הרמב"ן. הוא ציין לעיתים כי גדולים אלו לא שמו לב לדברי קודמיהם, כגון שו"ת בשמים ראש, עם הגהות כסא דהרסנא של שאול ברלין, והגהות מהר"ץ חיות. לדוגמה, הוא העיר על הפרי מגדים שלא הזכיר את דברי הרשב"ץ ומגילת אסתר, והביע פליאה על כך שדברים מפורשים בגמרא לא נראו על ידי הרמב"ן. לעיתים התפלמס גם עם האבן עזרא, והתייחס לספרו "יסוד מורה" כתמוה.

בין חיבוריו שלא נדפסו:
"מעין הברכות" – על תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות;
"דבר אליהו" – על אזהרות רבי אליהו הזקן, שנדפסו ב"טעם זקנים";
שו"ת עם גאוני זמנו;
חידושים על שולחן ערוך, אבן העזר וחושן משפט.
"תעלומות עין"

 פטירתו 
רבי ברוך עין נפטר כמה שנים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה, לפני שנת תרע"ד (1914), ככל הנראה באמדור, שם נקבר.

 משפחתו 
היה לו בן יחיד בשם "בערל", שכונה בעיר "בערל רבי ברוך'ס". בשלב מסוים בחייו, נשלח לסיביר עקב מעשים מהפכניים שביצע.

 לקריאה נוספת 
ישראל יעקב דינסטאג, תלפיות, כרך ט, חוברת ג-ד, עמ' 738-737.

ידידיה אפרון, אמדור: מיין געבוירן-שטעטל, בואנוס איירס, 1973, עמ' 65-66 ספר יזכור אמדור באתר ספריית העיר ניו יורק. 


 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1914