יהודה ותמר (הוראס ורנה)

יהודה ותמר (בצרפתית: Judah and Tamar) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי הוראס ורנה משנת 1840. ונמצא ברשות מוזיאון אוסף וולאס. הציור הוצג בסלון של פריז בשנת 1843. היצירה מבוססת על הסיפור המקראי מספר בראשית (ל"ח, 13–19), המתאר כיצד תמר, כלתו האלמנה של יהודה, התחפשה לזונה כדי להבטיח את מקומה במשפחתו. יהודה, שלא זיהה אותה, העניק לה כעירבון את טבעתו, צמידיו ומטהו. כתוצאה מהמפגש נולדו לה תאומים פרץ וזרח, ופרץ, הוא אביו הקדמון של דוד המלך.

 תיאור היצירה
הציור מציג את המפגש בין יהודה לתמר ברגע טעון מבחינה דרמטית וארוטית. תמר, בעלת שיער בהיר, יושבת כשפניה מכוסות בצעיף, אך שדה וירכה חשופים לעיני הצופים ולעיניו של יהודה, המתואר כבעל עור כהה. לצידם ניצב גמל, עד למתרחש, המשמש גם כסמל למרחב המזרח תיכוני. לבושם של הדמויות מחזק את הזיקה ל"מזרח", בהתאם לתפיסה שרווחה בתקופתו של ורנה.

הקשר היסטורי ופרשנות
ורנה שילב בציורו את גישתו שלפיה ניתן לתאר סצנות מקראיות בהשראת חיי הערבים בני זמנו, מתוך האמונה כי אורחות חייהם נותרו ללא שינוי במשך אלפי שנים. גישה זו שיקפה את האוריינטליזם של המאה ה-19, אשר הציג את המזרח כמרחב מסתורי ואקזוטי, ולעיתים גם כזירה של שחרור מיני עבור החברה האירופית המהוגנת. אלמנטים אלו ניכרים גם בציורו "כותונת יוסף", אשר משקף תפיסה דומה. גישתו של ורנה זכתה הן לשבחים והן לביקורת בתקופתו.

הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:הוראס ורנה: ציורים
קטגוריה:ציורים באוסף וולאס