משפטה של המלכה קרוליין

משפטה של המלכה קרוליין הוא ציור היסטורי רחב־היקף מאת סר ג'ורג' הייטר, המתאר את הדיונים בבית הלורדים הבריטי בשנת 1820 סביב הצעת חוק עונשין מיוחדת (Bill of Pains and Penalties), שנועדה לשלול מקרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל את מעמדה כמלכה ולשמש בסיס לגירושיה מהמלך ג'ורג' הרביעי. אף שלא היה מדובר בהליך פלילי, הציבור והעיתונות ראו בו "משפט" לכל דבר, והוא עורר סערה ציבורית ופוליטית חסרת תקדים.

נושא הציור ותיאורי סצנה
הציור מתאר את היום השישי להליך, 23 באוגוסט 1820, שבו העיד תיאודור מז'וקי, אחד העדים המרכזיים נגד המלכה. הייטר בחר להציג את רגע חקירתו על ידי הלורד גריי, מנהיג האופוזיציה הוויגית, המתואר במחווה דרמטית, זרועו מושטת לעבר המתרגם ספינטו, בעוד המלכה קרוליין יושבת בנינוחות, מאזינה בעיון.

סביבה מופיעים עורכי דינה - דנמן, ברוהם, ויילד, ויליאמס, לוושינגטון וטינדל. בית הלורדים מלא בדמויות פוליטיות בכירות: ראש הממשלה הלורד ליברפול, הדוכס מוולינגטון, הלורד קסטלריי, הלורד ג'ון ראסל, לורד מלבורן ואחרים. נוכחים גם הדוכס מיורק ודוכס קלרנס (לימים המלך ויליאם הרביעי). בצד הימני של הציור נראים ג'ורג' אגר אליס, מזמין העבודה, והאמן עצמו, המופיע בדיוקן עצמי.

תהליך ההכנה ורישומים מוקדמים
הייטר נכח בדיונים וערך עשרות סקיצות בעיפרון, דיו וצבעי מים. הוא תיעד במדויק את התאורה, הצללים, הבדים, הפאות והאדריכלות, ואף כתב לעצמו "מזכר עזר" ובו 16 הוראות טכניות, בהן: "הצללים רכים", "האור על הברזל בוהק מכל אובייקט אחר", ו"כל הראשים ליד כס המלכות מאבדים אור".

בציור מופיעות קרוב ל־300 דמויות, מתוכן 161 אישים ישבו ודגמנו להייטר לפורטרט אישי. עם זאת, רק שני ציורי שמן מוקדמים ידועים כיום: דיוקן המלכה קרולינה ודיוקן הלורד הולנד. שאר ההכנות שמורות בצורת סקיצות כתובות ושרטוטים בארכיון גלריית הדיוקנאות הלאומית.

האולם והאדריכלות
האירוע התרחש ב"בית הבקשות" (Court of Requests) בארמון וסטמינסטר, אשר עוצב מחדש על ידי האדריכל ג'יימס וייאט. אף שהמבנה עורר ביקורת כ"לא ראוי" ו"דמוי טחנת כותנה", הייטר שיחזר אותו בפרטי פרטים, כולל התקרה המקומרת, כס המלכות, הנברשות, הגלריות של סר ג'ון סואן ושטיחי הארמדה ההיסטוריים.

הצגה וביקורת ראשונית
הציור הוצג לראשונה במרץ 1823 בגלריית קאוטי בפאל מא בלונדון, וזכה לביקורת נלהבת. הטיימס תיאר אותו כיצירת מופת של דיוק טבעי, פרספקטיבה מעודנת ואפקטים של אור וצל יוצאי דופן. לאחר מכן הוצג בביתו של אגר אליס בכיכר הנובר, תוך חלוקת כרטיסים מסודרת למבקרים, כולל בקשה להימנע מהגעה בנעליים רטובות או מלוכלכות.

תהליך ההדפסה וההפצה
ב־1823 תוכננה הפקת הדפס חרוט של הציור, שפורסם לבסוף רק בשנת 1832 על ידי המוציא לאור רוברט בוייר. ההדפס לווה במפת זיהוי - תרשים הממפה את הדמויות בציור באמצעות מספרים וצירוף שמותיהן, תפקידיהן ומיקומן. מפת הזיהוי המקורית שיצר הייטר כללה 189 אישים, ושימשה בסיס לזיהוי הדמויות בגלריה עד היום.

 מעבר לגלריית הדיוקנאות והיסטוריית בעלות 
לאחר פטירתו של אגר אליס (שכונה לימים לורד דובר) בשנת 1833, עבר הציור בירושה ונשמר באוספים פרטיים. בשנת 1895 הושאל לגלריית הדיוקנאות הלאומית (NPG), ולמרות ניסיונות של ממשלת בריטניה להעבירו לבית הלורדים, הוא נרכש בשנת 1912 על ידי קרן האוספים הלאומיים והוענק ל-NPG. שם הוא שמור ומוצג עד היום, תחת מספר הרישום NPG 999.

מפת זיהוי – הדמויות בציור
הציור מהווה תיעוד פורטרטיסטי מקיף של התקופה הרג’נסית המאוחרת. באמצעות מפת הזיהוי המקורית של הייטר, ניתן לזהות כמעט כל אחת מהדמויות בציור, כולל תיאור תפקידה ההיסטורי. בין הבולטים:

108 – המלכה קרולינה

116 – הרוזן גריי

122 – הלורד הולנד

75 – הלורד ליברפול, ראש הממשלה

62 – הדוכס מוולינגטון

173 – הלורד קסטלריי

176 – ג'ורג' אגר אליס

177 – ג'ורג' הייטר (דיוקן עצמי)

94–96 – עורכי הדין של קרוליין (דנמן, ויילד, ברוהם)

10 – דוכס קלרנס (ויליאם הרביעי)

 תערוכות 
הציור הוצג בשנת 1823 באולמות גרייט רומס של קוטי בבית שומברג שברחוב פאל מל בלונדון. ג'ורג' הייטר המשיך ביצירת ציורים היסטוריים עכשוויים נוספים, בהם בית הנבחרים, 1833, וכן ציורים המתעדים את ההכתרה והנישואין של המלכה ויקטוריה, כיום הציור מהווה חלק מאוסף גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון, לאחר שנרכש מתרומת קרן האמנות בשנת 1912.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:הגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון: ציורים