Matar Judíos

Matar Judíos (עברית: להרוג יהודים, נהגה "מטאר חודיוס") הוא חג מסורתי כחלק מחגיגות השבוע הקדוש במחוז לאון שבצפון ספרד, במיוחד באזור העיר לאון. במהלך החגיגות נהוג לשתות לימונדה אלכוהולית אדומה הנקראת "לימונדה ליאונזית" המורכבת בעיקר מלימונדה, יין אדום וסוכרים נוספים.

לחג מוטיבים רבים שיכולים להתפרש כאנטישמיים, לכן הובעו ביקורות רבות על המשך חגיגת החג גם כיום. בתחילת המאה ה-20, היו מאמצים של העיתונות הספרדית לשנות את השם "מטאר חודיוס". תומכים בשמירה על השם טוענים שלמסורת העכשווית אין היבטים אנטישמיים והיא תזכורת לעוולות היסטוריות.

 מקורות 
ממוזער| חלק מהסרקופג של סוארו דה קוויניונס מהמאה ה-16. נוצר על ידי הפסל האיטלקי פומפאו לאוני.
הגרסה הנפוצה ביותר של מקורות המסורת היא מההיסטוריון מרגריטה טורס מאוניברסיטת לאון. עד המאה ה-15, נוצרה טינה נוצרית ליהודים בלאון בגלל חובות, הלוואות ליהודים ואנטישמיות בכלל. לאחר המוות השחור הטינה שנוצרה הובילה בדרך כלל לאלימות נגד האוכלוסייה היהודית במהלך השבוע הקדוש. בשנת 1449, האציל הליאונזי סוארו דה קוויניונס היה חייב כסף למלווה יהודי, כדי להימנע מתשלום חובו, קוויניונס גייס את האוכלוסייה הנוצרית נגד היהודים, בהשראת עלילת הדם לפיה היהודים היו אחר לצליבתו של ישו. ביום חמישי הקדוש וביום שישי הטוב קוויניונס וחבריו תקפו את הרובע היהודי והרגו יהודים רבים, כולל המלווה שאליו היה קוויניונס חייב כסף. כדי לחגוג את הפוגרום שתו קוויניונס ותומכיו יין.

תיאוריה נוספת היא שבמהלך ימי הביניים, האוכלוסייה הנוצרית המקומית של לאון חיפשה נקמה באוכלוסייה היהודית ברובע היהודי הסמוך לשכונת הומדו, בהשראת עלילות הדם נגד היהודים בספרד. כדי להסיט את המתפרעים, הרשויות המקומיות התירו מכירת משקאות אלכוהוליים, כולל משקה היין המתובל שזכה לכינוי לימונדה לאונזית. הפורעים השתכרו והשאירו את היהודים בשלום. 

לפי הפדרציה של הקהילות היהודיות של ספרד, השם התייחס להוצאות להורג פומביות של יהודים במשפטי ראווה בימי הפסחא במהלך ימי הביניים.

 מנהגי החג 
במהלך חגיגות של תחילת המאה ה-20, החוגגים היו יוצרים דמויות של יהודים ושורפים אותם, תוך כדי שתיית משקאות אלכוהולים שונים, ביניהם הלימונדה הליאונזית.

העיר לאון מקיימת את פסטיבל "Matar Judíos" ביום שישי הטוב כחלק מחגיגות סמנה סנטה. לא פחות מ-16,000 חוגגים שותים כ-40,000 גלונים של לימונדה לאונזית במהלך החגיגות. המשקה מוגש במרבית הברים באזור העיר לאון, בין היתר במה שהיה פעם הרובע היהודי של העיר. שלטים מפרסמים את המשקה ברחבי השכונה, כאשר כמה ברים משתמשים בביטוי כהאשטאג כשהם מפרסמים את המבצעים שלהם ברשתות החברתיות כגאווה במורשת העיר.

על פי המסורת, חוגגים שותים 33 כוסות לימונדה בין "יום שישי של צער" ויום ראשון של חג הפסחא, לזכר הגיל שבו מת ישו.  כחלק ממסורת החג, שתיית הלימונדה מכונה "להרוג יהודים" כאשר אנשים ששותים את הלימונדה אומרים שהם "יוצאים להרוג יהודים", בנוסף הם שואלים אחד את השני "כמה יהודים הרגת?" כאשר המספר הוא ככמות הכוסות שאדם שתה.ממוזער| לימונדה לאונזית

 חלקים אחרים של ספרד 
ישנן גם חגיגות דומות בערים פונפרדה, אסטורגה, סאגון, ולה מראגטריה שבספרד. בחלק מהמקומות המקומיים ישתמשו בביטוי, "Salir a matar judíos" - "בואו נלך להרוג את היהודים" - תוך כדי שתיית הלימונדה הליאונזית במהלך השבוע הקדוש. המסורת נקשרה גם לביטוי הספרדי, "Limonada que trasiego, judío que pulverizo" ("לימונדה אני שותה, את היהודי אני מרסק").בקהילות האוטונומיות של אסטוריאס וקטלוניה, חג המטאר חודיוס (קטלאנית: matar jueus) נחגג בעיקר על ידי ילדים. למשל, עד שנות ה-50 בג'ירונה ילדים היו יוצאים לרחובות בשבת הקדושה ומרעישים עם סירים, כלי עץ, תופים, שריקות וחצוצרות במסגרת החגיגה.
 תגובות 
רשת התרבות היהודית "תרבות ספרד" קראה להפסיק את המסורת; עם זאת, האוכלוסייה הליאונזית הכללית טוענת כי הביטוי אינו וולגרי או אנטישמי וכי הביטויים הנוכחיים של החגיגה אינם השתקפות של רגשות אנטישמיים.

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:עלילות אנטישמיות
קטגוריה:ספרד: תרבות