טופליצה

טופליצה (ברומנית:'ˈtoplit͡sa') היא עיר במחוז חרגיטה, טרנסילבניה, רומניה, עם אוכלוסייה של כ-12,609 תושבים לפי מפקד 2021. העיר ממוקמת בחלק הצפוני של המחוז, על נהר המורש, למרגלות הרי קלימני, הרג'יו וגורג'יו, והיא ידועה בנופיה ההרריים ובמתקני התיירות כמו בקיעי מים חמים ומסלולי גלישה.

 דמוגרפיה 
במפקד האוכלוסין של 2021, לטופליצה היו 12,609 תושבים. במפקד האוכלוסין מ-2011, חיו בעיר 13,282 תושבים; מתוך אוכלוסייה זו, 68.49% היו רומנים אתניים, בעוד 22.11% היו הונגרים אתניים (ברובם סקליים) ו-3.64% היו רומא אתניים.

בין הכפרים המרכיבים את העירייה הזו, יש מיעוטים הונגריים גדולים במג'רוש (34%), מוגלנשטי (21.5%), סקו (29.7%), וזנקאני (23.7%).

 גאוגרפיה 
טופליצה ממוקמת במזרח טרנסילבניה, במורדות העליונים של נהר מורש, ליתר דיוק בפינה הצפון-מערבית של מחוז הרגיטה. היא שוכנת בגובה של 650 מטר מעל פני הים, במישור ג'ורג'יולוי בין הרי ג'ורג'יולוי, הרי גורגיולוי והרי קאלימני. הערים הקרובות ביותר הן בורסק, גאורגני ורגין.

 תחבורה 
טופליצה מחוברת לרשת הכבישים הלאומית דרך כביש DN12, המחבר אותה לערים כמו מירצ'ורה-צ'וק (98 ק"מ) ורג'ין (69 ק"מ). יש לה גם תחנת רכבת המספקת חיבורים לאזורים אחרים ברומניה, תומכת בתנועת התיירים והמסחר.

 תרבות 
טופליצה מתהדרת במורשת תרבותית עשירה, המושפעת מאוכלוסייתה הרומנית, ההונגרית והרומית. החל מהמאה ה-18, התרבות המקומית נתמכה על ידי אגודות כמו ASTRA – אגודת התרבות והספרות הטרנסילבנית של הרומנים. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוקם בית תרבות עירוני ב-1946, עם קבוצות אמנותיות חובבניות וספרייה ציבורית. ב-1952, הפך לבית התרבות המחוזי, עם תיאטרון מודרני בן 447 מושבים שנחנך ב-2010, המארח אירועים תרבותיים, מוזיקה מסורתית, סימפוזיונים וכנסים. פסטיבל "מיאוריטה" הלאומי, שהחל ב-1976, מתקיים כל שנתיים, עם 17 מהדורות עד 2010. מוזיאון האתנוגרפיה, שהוקם ב-1998, מציג את ההיסטוריה התרבותית של האזור.

 היסטוריה 
האזור היה רכושו של שימון באן עד 1228, ולאחר מכן עבר למשפחת באנפי, ששמרה על נכסיה העצומים עד 1945.מידע על טופליצה  כתחום פיאודלי, האזור לא היה חלק מאחד ממושבי הסקליים (sedes judiciaria, מחוז סקליי עם זכויות לאומיות מיוחדות).

היישוב נוסד ב-1567 על ידי קוזמה פטריצ'ביץ' על אדמות שבבעלות פאל באנפי. הוא נתן את האדמה לשלוש משפחות איכרים מולדביות וקרא למקום Taplócza.

ב-1658, גיירגיו-טופליצה נהרסה לחלוטין על ידי יחידות מולדביות בראשות פינטיה. לאחר 1660, הביאו הבאנפים 391 משפחות איכרים רומניות מדדה לאדמות אלה. בסביבות 1710 החלה פעילות רפטינג על נהר מורש. בשל המיזם הרווחי הזה, טופליצה ותושביה החלו לגדול ולהתפתח הן בעושר והן במספרים. המפקד האירופי הראשון, שהורה עליו הקיסר יוסף השני, התקיים בטופליצה ב-20 בנובמבר 1785. תוצאות המפקד הראו 227 חוות, 23 משפחות חופשיות ו-231 משפחות צמיתות שהשתייכו ל-22 אדונים. הברון יאנוש בורנמיסה החזיק ב-52 מהמשפחות הללו, בעוד הברון שימון קמני החזיק ב-30 והרוזן מיהאי טלקי ב-18.

ב-1868, שמונה "פראדיה" השתייכו לאולאה-טופליצה: קלמנפאטאק, נירמזו, צ'ובוטאני, מנאסטיראה, ווגאני, מוגלאן, פלופיש, ומגיארוש; באותו זמן ואליה כבר הייתה חלק מהיישוב. כיום היא כוללת את ואלה, זנקאני, וגאני, סקו, מוגלנשטי, מג'רוש ולונקאני.אורבאן בלאז', «תיאור ארץ הסקליים מנקודות מבט היסטוריות, ארכאולוגיות, טבעיות ואתנוגרפיות», פשט, 1868, XXVIII. מעבר לגיירגיו-טופליצה, «הספרייה האלקטרונית ההונגרית»

במהלך מלחמת העולם הראשונה, טופליצה וסביבתה היו עדים לקרבות אכזריים. האנדרטה הרומנית בסקו היא קברם של 771 חיילים רומנים, בעוד בבית הקברות לחיילים הונגרים נקברו 450 חיילים הונגרים. עד 1918 היא הייתה חלק ממחוז מארוש-טורדה בממלכת הונגריה שבאוסטרו-הונגריה. בסוף נובמבר 1918, הדיוויזיה השביעית של חיילי הרגלים של הצבא הרומני תחת פיקודו של הגנרל טראיאן מושוי חצתה את הרי הקרפטים, כשהיא מגיעה מפיאטרה ניאמץ ומתקדמת דרך עמק פריסאקאני לעבר בורסק, טופליצה ורגין. לאחר איחוד טרנסילבניה עם רומניה בדצמבר 1918 ותחילת המלחמה ההונגרית-רומנית, עברה טופליצה לניהול רומני; לאחר חוזה טריאנון של 1920, היא הפכה לחלק מרומניה.

ב-1940, החלטת וינה השנייה העניקה את צפון טרנסילבניה להונגריה. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, צבאות רומניה והסובייטים נכנסו לעיר באוקטובר 1944. השטח של צפון טרנסילבניה נותר תחת ניהול צבאי סובייטי עד 9 במרץ 1945 (לאחר מינויו של פטרו גרוזה לראש ממשלה), ולאחר מכן הפך שוב לחלק מרומניה.

 מבנים 
 1658 - מנזר מנאסטיראה דואמניי
 1847 - מנזר טופליצה
 22 בספטמבר 1867–21 באוגוסט 1869 כנסייה קתולית רומית בסמוך לכנסייה ישנה מעץ
 1867–1903 כנסייה אורתודוקסית רומנית
 1870 בית ספר דתי קתולי רומי
 1895 כנסייה קלוויניסטית
 1896 בית ספר ממלכתי הונגרי, שהוקם בחלק ואלה
 1903–1907 טירת אורמאנצי, כיום המוזיאון האתנוגרפי של העיר
 1928–1929 כנסייה יוונית-קתולית בחלק קורנישה, שנבנתה להחליף את כנסיית העץ מ-1777 שהועברה לכפר הסמוך גלאוטאש.

קישורים חיצוניים


 אתר מידע תיירותי לטופליצה - מספק פרטים על היסטוריה, תרבות ואטרקציות.
 עמוד Tripadvisor לטופליצה - ביקורות משתמשים ומידע על מלונות, מסעדות ודברים לעשות.
 אתר האינטרנט הרשמי של טופליצה - מידע על ממשל מקומי, אירועים ושירותים

 הערות שוליים 

קטגוריה:רומניה: היסטוריה