חורבן סדום ועמורה (ג'ון מרטין)

"חורבן סדום ועמורה" (באנגלית: The Destruction of Sodom and Gomorrah) הוא ציור מאת האמן הבריטי ג'ון מרטין. היצירה מציגה את חורבן הערים סדום ועמורה כעונש על חטאי תושביהן, כפי שמתואר בסיפור המקראי. רק לוט ובנותיו, הנראים נמלטים מהעיר, ניצלו מהאסון. אשת לוט, שהתעלמה מהאזהרה שלא להביט לאחור, הופכת לנציב מלח. הציור מאופיין בגוונים אדומים עזים, המייצגים את האש והחורבן, וכן בסערה מסתחררת בשמיים – מוטיב חוזר ביצירותיו של מרטין.

 סגנון ומאפיינים 
ג'ון מרטין היה ידוע בציוריו הדרמטיים, שעסקו לרוב בהרס אפוקליפטי ובנקמת האל. ציור זה משקף את הנטייה שלו לתאר חורבן בקנה מידה עצום, תוך שימוש בצבעים עזים ותאורה דרמטית. מרטין לא דבק בדיוק היסטורי או ארכאולוגי בציוריו; הוא האמין כי יש להעצים את האפקטים החזותיים כדי להשיג רושם עוצמתי יותר.

 רקע ויצירת הציור 
מרטין נולד בשנת 1789 בצפון-מזרח אנגליה והגיע מרקע צנוע. בתחילת דרכו עסק בצביעת מרכבות וכלי חרס, אך בהמשך זכה להצלחה כאמן. ב-1827 הוכרז כאחד הציירים הפופולריים באנגליה, וזכה להערכת הציבור על ציוריו רחבי ההיקף, שתיארו חורבן עולמי ותמונות תנ"כיות עוצמתיות.
 השפעות וביקורת 
ציוריו של מרטין זכו לאהדת הציבור, אך זכו גם לביקורות מצד מבקרי האמנות בני זמנו. מבקרים כגון ויליאם תאקרי ראו בהם יצירות מוגזמות ומצועצעות, ואילו אחרים החשיבו אותו כאמן חשוב המסוגל להעביר דרמה חזותית יוצאת דופן. עם השנים דעכה הפופולריות שלו, אך במאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 חלה התעניינות מחודשת ביצירתו.

עוד כמה מציוריו של מרטין מכילים נטיות אפוקליפטיות, כולל נפילת בבל (1831), נפילת נינוה, נקמה אלוהית, פנדמוניום (1841) וערב המבול (1840).

 רקע והקבלה לסגנונו של מרטין 
ציור זה משתלב בסדרת יצירותיו של מרטין, שהתמקדו בסצנות תנ"כיות של חורבן ואסון, בהן נפילת בבל. מרטין לא הקפיד על דיוק היסטורי או ארכאולוגי, אלא שם דגש על אפקטים דרמטיים ותיאורים מוגזמים, בהתאם לגישתו האמנותית.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ג'ון מרטין: ציורים