דולגל'אי

דולגלא'י (בוולשית: Dolgellau) היא עיירה וקהילה בדרום-מערב מחוז גוויניד' שבצפון-מערב ויילס.

לאורך ההיסטוריה הייתה דולגל'אי מרכז מנהלי חשוב ועד 1974 שימשה בירת המחוז ההיסטורי מריונת'שייר, בתחילת המאה ה-15 היא שימשה מקום משכנו של הפרלמנט הוולשי העצמאי האחרון לפני כינון הסנד' המודרני.

היסטוריה
העיירה דולגל'אי נוסדה סביב המאה ה-12 כאשר נבנתה במקום כנסייה וב-1198 נוסד מנזר קאמר (Cymer) הסמוך; בתקופה זו היא הייתה "עיירת צמיתות" (Meardef) ייתכן שתחת נסיך ממלכת פוויס קדוואגן אפ בלד'ין. שמו, שפירושו "כרחי התאים", עשוי להתייחס למכלאות בקר או למנזר קאמר הסמוך, האזכור המתועד הראשון של דולגלאו מופיע בשנת 1253, וב-1284 הייתה רשומה כחלק ממחוז טליבונט. במהלך ימי הביניים הפכה דולגל'אי למוקד מינהל מקומי חשוב ושכנו בה בתי משפט ומנהל מקומיים.

בשנת 1404, דולגל'אי הייתה משכנו של הפרלמנט הוולשי האחרון תחת הנהגתו של אווין גלינדור, אירוע בעל משמעות היסטורית רבה, שכן גלינדור הכריז על עצמו נסיך ויילס ונלחם להחזיר את עצמאותה של ויילס ממלכת אנגליה. התפתחותה של דולגל'אי הואצה בשלהי ימי הביניים בשל מיקומה במפגש נהרות הווניון והאראן. העיירה הפכה למרכז שוק חשוב שבו הוחלפו סחורות חקלאיות, צאן וצמר כאשר סביב המאה ה-14, עדויות לשווקים וירידים מצביעים על משמעותה המסחרית ההולכת וגוברת. ענף מרכזי נוסף שהתפתח בדולגל'אי היא תעשיית הצמר שהגיעה לשיאה בסביבות שנת 1800, אך ירדה במהלך המאה שלאחר מכן עקב המיכון המאסיבי וכן הוזלת הייצור במוקדים אחרים. התוצרת הושתה במורד נהר הווניון עד לנמל בארמות' משם נשלח הצמר לכל רחבי העולם. ענף זה נחגג מדי שנה ב"מרוץ הצמר" המקומי. בתקופה זו חוותה העיירה גם "בהלה לזהב" קלה; מכרות כגון קלוגאי סנט דיווידס וגווינפניד' העסיקו בשיאם מאות כורים ועובדים ואף סיפקו זהב לחתונות מלכותיות.

במהלך המאה ה-16, דולגל'אי עלתה בחשיבותה על הרלך כמרכז המנהלי של מריונת'שייר (מיריונד') והפכה למרכז מנהלי אזורי חשוב, היא אף שימשה כבירת המחוז עד לארגון המחוזות מחדש ב-1974. למרות חשיבותה המנהלית, דולגל'אי מעולם לא השיגה מעמד של רובע או ייצוג פרלמנטרי. העיירה וסביבתה היו גם המוקד עיקרי להתפתחות הקווייקרים לאחר ביקורו באזור של ג'ורג' פוקס ב-1657.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:גוויניד'