קתדרלת צור הצלבנית

ממוזער|שמאל|180px|שרידי הקתדרלה של צור בציורו של ג'ון דאגלס ווּדווֹרד, סדרת "ארץ ישראל הציורית", 1880
קתדרלת צור בלבנון הייתה אחת הקתדרלות הגדולות והנכבדות בממלכת ירושלים הצלבנית. בסוף המאה ה-12 ובמאה ה-13 שימשה כמקום ההכתרה המסורתי של מלכי ירושלים. הקתדרלה נהרסה בכיבוש הממלוכי ב-1291 ולא שוקמה מאז. שרידיה המעטים גלויים בלב העיר צור העתיקה.

היסטוריה
הקתדרלה של צור, שנודעה בשם כנסיית הצלב הקדוש, נבנתה במאה ה-12, אחרי נפילת העיר צור ב-1124 בידי הצלבנים בהנהגת בלדווין השני, מלך ירושלים. זמן בנייתה המדויק אינו ידוע. הארכידיוקסיה של צור הצלבנית הייתה אחת מארבע שהיו כפופות לפטריארכיה הלטינית של ירושלים בממלכה הצלבנית – קיסריה, נצרת ופטרה שבנסיכות עבר הירדן. הארכיבישוף הנודע שלה היה גיום מצור שכיהן בשנים 1175–1185. צלאח א-דין הטיל ב-12 בנובמבר 1187 מַצור על העיר צור שנמשך כשמונה שבועות, עד ראשית 1188, אבל לא הצליח לכבוש אותה ונסוג לעכו. על פי מסורת מאוחרת נקברו ב-1190 בקתדרלה של צור עצמותיו של פרידריך ברברוסה, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שמת בדרכו לארץ ישראל במסע הצלב השלישי. אחרי תבוסת חיטין ועקב שליטת המוסלמים בירושלים שימשה הקתדרלה של צור תחליף לכנסיית הקבר כמקום הכתרתם של מלכי ירושלים, אף על פי שבּירת הממלכה נקבעה בעכו. כמו כן התקיימו בה טקסי נישואין מלכותיים.

הממלוכים ביצעו בצור הרס שיטתי בעקבות נפילתה ב-1291, והעיר לא יושבה במשך מאות שנים. שרידי התקופה הצלבנית בה מועטים. הקתדרלה, כמבנים אחרים בני תקופתה, הייתה מִכרה לאבני בניין.

המבנה
הקתדרלה גדולת הממדים שכנה בלב העיר הצלבנית, בסמיכות לגבול הדרומי של הרובע הוונציאני. היא נבנתה בתבנית בזיליקלית והכילה ספינה מרכזית ושתי סיטראות, שהופרדו ממנה בשתי שורות עמודים, שישה בכל צד. בין שלושת האפסיסים במזרחהּ לבין חללי האורך הפריד בית רוחב שחרג מצפון ומדרום מקווי המבנה. אורכה של הקתדרלה ממערב למזרח היה כ-70 מ'. רוחבה מדרום לצפון באזור בית האורך היה 31 מ', ובאזור בית הרוחב הגיע ל-41 מ'. מן השרידים ניתן לקבוע שקוטר האפסיס המרכזי שלה היה 5.8 מ' וקוטרי האפסיסים הצדדיים – 4.6 מ', וכאלה היו מידות הרוחב של הספינה המרכזית והסיטראות. ממדי הבניין ומתארו דומים מאוד לאלה של הקתדרלה של נצרת הצלבנית, פרט לחריגת בית הרוחב, שיש לייחס לכך שהקתדרלה של צור הוקדשה לצלב. הקירות, כפי שנלמד משרידיהן, נבנו באבן חול קוורצית מקומית – כורכר. עמודי גרניט אדום מונוליתיים, שגובהם כ-8 מ' ומקורם במבנים מהתקופה הרומית, הוצבו בקתדרלה בשימוש משני. המבנה ניזוק ברעידת האדמה של 1202 שפגעה בעיר צור. הנזק, ככל הנראה, לא היה חמור, שכן הקתדרלה שימשה עד נפילת הממלכה ב-1291.

בהיעדר אתרי קודש מקראיים, לא זכתה צור לתשומת לב מיוחדת מצד צליינים. נוסעים שעברו במקום זיהו בבירור את אתר הקתדרלה הצלבנית, שממנה נותר האגף המזרחי בעל שלושת האפסיסים כמעט למלוא גובהו. וולני, שביקר במקום ב-1874, מספר ש. שרידי הכנסייה נסקרו ב-1874 על ידי משלחת חקר גרמנית בניהולו של ההיסטוריון הבווארי יוהאן נפומוק ספ במטרה למצוא את קברו של פרידריך ברברוסה. אף ששרידיו לא אותרו, התקבל תיאור של המבנה ושוחזרה תוכנית הקרקע שלו. תוכנית זו אוּששה גם בחפירות שערך במקום הארכאולוג הבריטי דניס פרינגל  בשלהי המאה ה-20 ובהן נחשפו יסודות המבנה במלואם. נמצא מגע ישיר עם רחוב מהתקופה הרומית, ובכך נשללו ההשערות לפיהן הקתדרלה נבנתה באתרם של כנסייה ביזנטית ושל מסגד פאטמי. מסקנתו של פרינגל הייתה שהקתדרלה הוקמה בשטח פתוח ופנוי.

 קישורים חיצוניים

 Johann Nepomuk Sepp, Meerfahrt nach Tyrus zur Ausgrabung der Kathedrale mit Barbarossa's Grab , Leipzig: E. A. Seemann, 1879 (בגרמנית)
 Denys Pringle, "The Crusader Cathedral of Tyre", Levant 33 (1), 2001, pp. 165–188
 Denys Pringle, "Tyre: The Cathedral Church of the Holy Cross" (No. 454), in The Churches of the Crusader Kingdom of Jerusalem: A Corpus, Vol. IV The Cities of Acre and Tyre, Cambridge University Press, 2009, pp.182–204 
 Patricia Antaki-Masson, "The Crusader City of Tyre: A Rich Archaeological Heritage", Journal of Eastern Mediterranean Archaeology and Heritage Studies 4 (1), 2016, pp. 1–14
 Jan Altaner, "Auf den Spuren Barbarossas – Deautcher Kaiser-Gebeine in Tyros?", Deutsche Spuren im Libanon, Goethe Institut, Lebanon, 2021 (בגרמנית)

הערות שוליים

ממוזער|ימין|230px|שרידי קתדרלת צור בתצלום מ-2019
ממוזער|מרכז|250px|אנשי המשלחת הגרמנית באתר הקתדרלה של צור ב-1874

קטגוריה:צור
קטגוריה:מבנים צלבניים
קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים