גיל סנס

גיל סנס (באנגלית:Gill Sans) הוא גופן סנס-סריף הומניסטי, שעוצב על ידי אריק גיל ופורסם על ידי הסניף הבריטי של מונוטייפ בשנת 1928. הגופן מבוסס על "האלפבית התת-קרקעי" שעיצב אדוארד ג'ונסטון בשנת 1916 עבור הרכבת התחתית של לונדון.

כשהיה אמן צעיר, גיל סייע לג'ונסטון בשלבי הפיתוח המוקדמים של הגופן. בשנת 1926, דאגלס קלברדון, מדפיס-מו"ל צעיר, פתח חנות ספרים בבריסטול, וגיל צייר עבורה כיתוב על החזית בגופן סנס-סריף באותיות רישיות. בנוסף, גיל רשם עבורו סקיצה של אלפבית כמדריך לשימוש בהודעות עתידיות. באותו זמן, גיל כבר היה אמן אותיות ומגלף באבן ידוע, והחל לעבוד על עיצוב גופנים.

גיל קיבל הזמנה לפתח את האלפבית שלו למשפחה טיפוגרפית שלמה מידידו סטנלי מוריסון, מנהל במונוטייפ והיסטוריון הדפוס. מוריסון קיווה שהגופן ישמש כמתחרה בריטי לגל של גופני סנס-סריף גרמניים בסגנון "גאומטרי", שכלל את ארבר, פוטורה וקבל, אשר זכו לתשומת לב רבה בגרמניה בסוף שנות ה-20. גיל סנס פורסם על ידי מונוטייפ בשנת 1928, תחילה כאותיות רישיות לכותרות, ובהמשך עם אותיות קטנות. שאיפתו של גיל הייתה לשלב את השפעותיו של ג'ונסטון, גופנים סריפיים קלאסיים וכתובות רומיות כדי ליצור עיצוב שנראה גם מודרני וגם קלאסי. מכיוון שהגופן עוצב לפני שהיה מקובל להשתמש בטקסט סנס-סריף לכל המסמך, המשקל הרגיל שלו מודגש יותר מגופני גוף טקסט מודרניים.

כבר בשנה שלאחר פרסומו זכה הגופן להצלחה מהירה, כאשר חברת רכבת לונדון וצפון-מזרח אימצה אותו לכל הכרזות, לוחות הזמנים והפרסומים שלה. לאחר מכן, בריטיש רייל אימצו אותו כגופן הסטנדרטי שלהם כאשר חברות הרכבות הולאמו בשנת 1948. בנוסף, Gill Sans שימש בכריכות המודרניסטיות והפשוטות בכוונה של ספרי פינגווין, וכן בגופנים גדולים במיוחד עבור כרזות והודעות בריטיות באותה תקופה. הגופן נחשב לאחד המרכזיים בדפוס הבריטי לאחר השקתו ונשאר פופולרי מאוד. לעיתים מכונה "ההלווטיקה הבריטי" בשל השפעתו הרבה על העיצוב הבריטי.

מונוטייפ הרחיבה במהרה את המשקל הרגיל למשפחה טיפוגרפית רחבה, אשר ממשיכה להימכר גם כיום. גרסה בסיסית שלו נכללת עם חלק מתוכנות מיקרוסופט וכן בין גופני macOS.

 מאפיינים 
ממוזער| השוואה בין גיל סנס לבין גופני סנס-סריף אחרים מאותה תקופה. גיל סנס אינו משתמש בצורות ה-"g" או "a" בעלות מבנה חד-קומתי, הנפוצות בגופני סנס-סריף רבים, והוא פחות חד-קווי מ-Johnston. מבנהו מושפע מגופנים סריפיים מסורתיים כגון Caslon, בניגוד ל-Futura, שמבוסס בעיקר על קווים ישרים ומעגלים.
הפרופורציות של Gill Sans נובעות מאותיות רומיות מונומנטליות באותיות הרישיות ומאותיות ב"סגנון ישן" בגופן הסריפי באותיות הקטנות. שילוב זה מעניק ל-Gill Sans סגנון שונה מאוד מגופני סנס-סריף גאומטריים כגון Futura, המבוססים על ריבועים ומעגלים פשוטים, או גופנים בסגנון גרוטסק "תעשייתי" כמו Akzidenz-Grotesk, Helvetica ו-Univers, המושפעים מסגנונות כתיבה מהמאה ה-19.

לדוגמה, בהשוואה לגופני סנס-סריף גרוטסקיים, ה-"C" וה-"a" של Gill Sans הם בעלי מבנה פחות "מקופל", עם פתחים רחבים יותר. האותיות "a" ו-"g" בגופן הרגיל (roman) הן בגרסה הדו-קומתית, ולא בגרסת החד-קומתית הנפוצה בכתיבה ידנית ובאותיות גוטיות, אשר מופיעה לעיתים קרובות בגופנים גרוטסקיים ובמיוחד בגופנים גאומטריים.
ימין|ממוזער| איור וחריטה שיצר ג'יל לאותיות הרומיות של עמוד טראיאנוס ברומא, ששימשו מודל לאותיות הרישיות של גיל סנס ו-Johnston. אותיות אלו נחשבו בעיני אמני תנועת האמנויות והאומנויות לבין היפות והקריאות ביותר שנוצרו, ורבים משלטים ופרויקטי כתב בעיצוב אמנותי התבססו עליהן.
האותיות הרישיות של Gill Sans מבוססות בחלקן על אותיות רומיות כפי שהופיעו על עמוד טראיאנוס ברומא, תוך שמירה על שונות רבה ברוחב האותיות. אותיות אלו הפכו לסטנדרט לכתובות חקוקות בבריטניה באותה תקופה: מורו של ג'יל, אדוארד ג'ונסטון, כתב כי "האותיות הרומיות תפסו את המקום העליון בקריאותן וביופיין. הן הצורות הטובות ביותר לכתובות החשובות והמרשימות ביותר".

בעוד גיל סנס אינו מבוסס על עקרונות גאומטריים מוחלטים כמו גופני הסנס-סריף הגאומטריים שקדמו לו, יש בו אלמנטים גאומטריים מסוימים. האות "J" יורדת מתחת לקו הבסיס, ה-"O" קרובה מאוד לצורה מעגלית מושלמת, וה-"M" מבוססת על פרופורציות של ריבוע, עם קווים אמצעיים שנפגשים במרכז. מבנה זה לא נבע מהחריטה הרומית אלא דומה מאוד לעיצוב של Johnston. בנוסף, האותיות "E" ו-"F" הן צרות יחסית.
שמאל|ממוזער| מאפיינים ייחודיים של גיל סנס
השפעת האותיות הסריפיות המסורתיות ניכרת גם באותיות "a" ו-"g" ה"דו-קומתיות", בניגוד לאלו של Futura, וכן באות "t", שלה עיקול מובהק ימינה בחלקה התחתון וחיתוך אלכסוני בפינה השמאלית העליונה, בעוד שב-Futura היא מורכבת משני קווים ישרים בלבד. האות "a" גם הולכת ונהיית צרה יותר כלפי ראש הלולאה שלה - תכונה נפוצה בגופנים סריפיים אך פחות שכיחה בגופני סנס-סריף.

בעקבות הדגם המסורתי של גופנים עם סריפים, הכתב הנטוי של Gill Sans שונה מהכתב הרגיל, בעוד שגופני סנס-סריף רבים פשוט מטים את האותיות בסגנון שנקרא כתב נטוי. הדוגמה הבולטת ביותר היא האות "a", שהופכת לעיצוב "קומה אחת" הדומה לכתב יד, וכן האות הקטנה "p", שלה זנב קליגרפי משמאל המזכיר גופנים נטויים של ויליאם קאסלון מהמאה ה-18. האות הנטויה "e" היא מתונה יותר, עם קו ישר בתחתית במקום עיקול כפי שנהוג בגופנים עם סריפים. בדומה לרוב הגופנים עם סריפים, גרסאות ומשקלים שונים של Gill Sans משתמשים בליגטורות המאפשרות לאות "f" הרחבה להתחבר לאותיות הבאות או להימנע מהתנגשות איתן.

עיצוב האותיות של Gill Sans אינו עקבי בין הסגנונות השונים (או אפילו בגודליה השונים של אותה גרסה בתקופת הדפוס המתכתי), במיוחד במשקלים Extra Bold ו-Extra Condensed, כאשר הסגנון Ultra Bold הוא למעשה עיצוב שונה לחלוטין ושווק בתחילה כגופן נפרד. דן ראטיגן, מעצב ב-Monotype בתקופה הדיגיטלית וכותב מאמר על התפתחות Gill Sans לאחר מותו של ג'יל, ציין: "Gill Sans התפתח באופן אורגני... הגישה שלו לטיפוגרפיה אינה שיטתית. הוא מייצג היטב את התקופה בה נוצר ואת אופני השימוש בו".

במשקלים הקלים, החיתוך האלכסוני בצד שמאל העליון של האות "t" הרגילה מוחלף בשני קווים נפרדים. ממשקל Bold ומעלה, האותיות "i" ו-"j" בעיצוב חריג, עם נקודות קטנות באופן משמעותי מגוף האות עצמה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

 ביבליוגרפיה 
 Sebastian Carter. Twentieth Century Type Designers. W.W. Norton, 1995. .
 Johnson, Jaspert & Berry. Encyclopedia of Type Faces. Cassell & Co, 2001. .
 Ott, Nicolaus, Friedl Fredrich, and Stein Bernard. Typography and Encyclopedic Survey of Type Design and Techniques Throughout History. Black Dog & Leventhal Publishers. 1998, .
 Ovenden, Mark. Johnston and Gill: Very British Types. Lund Humphries. 2016, 

קטגוריה:גופני כתב לטיני