סצנה ממבול (אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון)

סצנה ממבול (בצרפתית: Scène du déluge) הוא ציור שמן על בד מאת אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון. הוא הוצג לראשונה בסלון פריז של שנת 1806 וכעת נמצא באוסף מוזיאון הלובר. בפריז.

 רקע 
אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון החל את לימודיו תחת הצייר הנאו-קלאסי הצרפתי ז'אק-לואי דויד בגיל שבע-עשרה. ציורו הראשון תחת הדרכתו של דוד, "מותה של קמילה", שיקף את הכשרתו בדיסציפלינה של דוד. היצירה הכילה מאפיינים נאו-קלאסיים מסורתיים רבים כמו קווים מוגדרים בחדות, צבעים מאופקים וסימטריה צירית.  עם הזמן החל ז'ירודה דה רוסי-טריוזון לפתח סגנון אישי, שהתקרב יותר לרומנטיציזם. בפרט, השימוש בדרמה ובהיבטים על-טבעיים ביצירות כמו "נבוכדנאצר מצווה על הוצאתם להורג של בני צדקיהו", "רציחתו של טאטיוס, מלך הסבינים" ויצירות נוספות, היו שונים מאוד מהסגנון המסורתי והלא-דמיוני של דוד וציירים נאו-קלאסיים אחרים בני התקופה. מאפיינים ייחודיים אלו באו לידי ביטוי במיוחד ב"סצנה מהמבול" והביאו את ז'ירודה דה רוסי-טריוזון לקדמת הבמה כאחד מחלוצי האמנות הרומנטית.

לאחר שציורו "אוסיאן מקבל את רוחותיהם של גיבורי צרפת" ספג ביקורת קשה בסלון של 1802, היה ז'ירודה דה רוסי-טריוזון נחוש להצליח בסלון עתידי. "סצנה מהמבול" העניק לו הצלחה זו, על אף שקיבל בתחילה ביקורות מעורבות בסלון של 1806.

 תיאור היצירה 
היצירה, בגודל גדול (4.41 × 3.41 מטרים), מציגה חמישה בני משפחה הנאבקים להימלט מכוחות הטבע המשתוללים. גבר היושב על סלע אוחז בעץ שנשבר ומנסה למשוך אליו את אשתו ואת שני ילדיו, תוך שהוא נושא על גבו איש זקן האוחז בארנק בידו. השמיים מוארים בברקים, וגופה צפה במים הסוערים. הסצנה מלאת האימה מכילה יסודות של "הנשגב" (Sublime), שז'ירודה דה רוסי-טריוזון השתמש בהם כדי לרתק את הצופים. הבעת הפחד בפניו של הגבר מגבירה את האפקט הדרמטי. הציור עורר ריגוש, פחד והתפעלות בקרב הקהל בסלון.
ממוזער| אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון, "אוסיאן מקבל את רוחות הרפאים של גיבורים צרפתיים". ציור משנת 1802

 ניתוח ופרשנות של היצירה 
בלבול ראשוני עם המבול המקראי

למרות השוואות תכופות ליצירה " החורף או המבול" של ניקולא פוסן, ז'ירודה דה רוסי-טריוזון הכחיש כל קשר ליצירה, והתעקש שהציור אינו תיאור של המבול המקראי. במאמר שפרסם ב-"Journal de Paris", הוא ציין כי שם היצירה הודפס בטעות בקטלוג הסלון כ-"Une Scene du Deluge" במקום "Une Scene de Deluge".  מבקרים טענו כי הציור חסר את "הרחבה הפנורמית" הקשורה בדרך כלל למבול המקראי.ז'ירודה דה רוסי-טריוזון הסביר כי מטרתו הייתה לתאר "שיטפון פתאומי וחלקי שנגרם מהתפרצות טבעית".

משמעות

לפי התערוכה הרטרוספקטיבית על ז'ירודה דה רוסי-טריוזון שאורגנה ב-2005 על ידי סילבן בלנז'ה, הציור יכול להתפרש כאלגוריה פוליטית. בספטמבר 1806 כתב ז'ירודה דה רוסי-טריוזון על יצירתו ב-"Journal de Paris": "כמה אנשים, הניצבים על שוניות העולם ובתוך סערות חברתיות, מפקידים, כמו משפחה זו, את בריאותם ואת הונם בידי תמיכות רקובות." סערה חברתית זו הייתה ככל הנראה רמיזה למהפכה הצרפתית, והתמיכות הרקובות – רמז אפשרי לנפוליאון. בינואר 1793 היה ז'ירודה דה רוסי-טריוזון קורבן להתקפה אלימה מצד צבא המהפכה הצרפתי וניצל בקושי.  אף כי מעולם לא הצהיר על כך ישירות כהשראה לציור, סביר שהחוויה עיצבה את השקפת עולמו. נראה כי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון ראה בציור ביטוי למצבה של צרפת הנתלית בנפוליאון כדי להימלט מהמהפכות האלימות, רק כדי לגלות כי נפוליאון מהווה תמיכה חלשה שתוביל את המדינה חזרה לתוהו ובוהו. העץ הנשבר מסמל את השבריריות של תמיכות אלו. הדמויות, המחפשות ישועה גשמית ולא רוחנית, נפלו קורבן לשיטפון בשל נסיבות אלו.

 תגובת המבקרים 
כבר ביום הראשון לתצוגה, הציור משך את תשומת לב הקהל. ב-"Gazette de France" נכתב: "היום, עם פתיחת הסלון, כל העיניים הופנו אל סצנת המבול של ז'ירודה דה רוסי-טריוזון. קומפוזיציה נהדרת זו זכתה להערצה רחבה." מבקר אחר, ב-"Journal de l'Empire", ציין: "ציפינו בקוצר רוח כי מר ז'ירודה דה רוסי-טריוזון יציג יצירה שתוכיח ללא ספק את גאונותו.  אך היו גם מבקרים שלא ראו בעין יפה את הנושא הבלתי-שגרתי ואת מאפייני הציור. דוד, מורהו של ז'ירודה דה רוסי-טריוזון, מתח ביקורת חריפה וטען כי הציור מאיים על כבודה של האמנות, ועלול להוביל לסגנון ציור היסטורי פחות ממוקד ומלודרמטי.

הכרה ותצוגה

ב-1810 זכה הציור בפרס הראשון של ה-"concours décennal" בקטגוריית הציור ההרואי ההיסטורי, כשהוא גובר על "נשות הסבינים" של דוד בשנת 1818 נרכש על ידי המדינה הצרפתית עבור מוזיאון לוקסמבורג בפריז. לאחר מותו של ז'ירודה דה רוסי-טריוזון ב-1824, הועבר הציור ללובר יחד עם "שנתו של אנדימיון" ו"קבורתה של אטאלה".

כיום, הציור נחשב לאחת מיצירותיו הגדולות ביותר של ז'ירודה דה רוסי-טריוזון.

יצירות קשורות

סקיצה ראשונית בפחם שחור, מתוארכת בסביבות 1795, שמורה בגלריה הלאומית של קנדה. הסקיצה שונה מהגרסה הסופית: היא אופקית ולא אנכית, חסרים בה העץ והילד הבוגר המחזיק בצוואר אמו, ובמקומם מופיע כלב, והבדלים נוספים בתיאור הבדים. עם זאת, נוכחות הברק משותפת לשתי הגרסאות, ומדגישה את מחויבותו של ז'ירודה דה רוסי-טריוזון לצורות תאורה לא שגרתיות.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:המבול בציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים