עיסא בנדכ

עיסא באסיל בנדכ (בערבית: عيسى بن باسيل البندك; 1891 – 1984) היה פוליטיקאי ערבי פלסטיני־ירדני, שכיהן כראש עיריית בית לחם וכשגריר ירדן בספרד ובצ'ילה.

 ביוגרפיה 
בנדכ הקים בספטמבר 1919 יחד עם יוחנא ח'ליל דכרת ירחון בשם "בית לחם" שהופיע במשך כשנתיים. השניים היו שותים גם בסניף בית לחם של המועדון הספרותי, תנועה פוליטית ערבית שזוהתה עם משפחת נשאשיבי, כאשר דכרת שימש כנשיא הסניף ובנדכ כמזכירו. העיתון נאלץ להסגר לאחר שדכרת פרסם נובלה שהופיעה במקום הירחון בחודשי הקיץ של 1921 בשם אסל א־שקא, חיבור ביקורתי על ההירכייה דתית שגרר את דרישת הפטריארכיה הלטינית של ירושלים לסגור את העיתון והביא את דכרת לעקור לשיקגו.

במאי 1922 הקים בנדכ שבועון בשם סאות א־שעב (קול העם). בהקמה השתתפו יוסוף אבו אל־ערג' ויוסוף יעקוב דבדוב שהיו אחראים על הניהול הכלכלי, שכנדק משמש כעורך העיתון. אבו אל־ערג' פרש מהשבועון באוגוסט 1922 ודבדוב נותר מעורב עד 1925.

בשלוש שנותיו הראשונות הופיע סאות א־שעב בבית דפוס בירושלים. ב־1925 רכש בנדכ מכונת דפוס מידי המנזר היווני בירושלים לצורך הוצאת עיתונו לצד שימוש מסחרי. בעקבות כך החל העיתון בספטמבר 1925 להופיע פעמיים בשבוע. ההיבט המסחרי של העיתון עבר לניהולו של ח'ליל עיסא מורקוס.

העיתון נקט גישה אנטי־ציונית מובהקת, וועדת שו שהוקמה לבחינת אירועי מאורעות תרפ"ט האשימה את העיתון, בין אחרים, בהסתה שהובילה למהומות.

בינואר 1932 מונה לסגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת הנוער הערבי.

בבחירות ב־1934 נבחר בנדכ ללא מתחרים לראשות עיריית בית לחם. ביולי 1934 מינהו הנציב העליון לראש העירייה.

בנדכ היה בין מקימי מפלגת הרפורמה, מפלגה שבה היו שותפים מספר ראשי עיריות שרצו להתבדל מהחוסיינים ונשאשיביים בראשות חוסיין אל-ח'אלידי, ביוני 1935.

ביוני 1936 הפסיק הממשל הבריטי את הוצאת עיתונו "סות א־שעב" למשך ששה שבועות.

ביולי 1937 נעשה ניסיון להתנקש בחייו. אשתו וביתו נפצעו באורח קל, ומשרתת נפצעה באורח קשה.

בנובמבר 1937 עברה עריכת סאות א־שעב ליוסוף בנדכ, בנו של עיסא, בעוד עיסא כותב כתבות שער.

ביוני 1938 ערכה משטרת המנדט חיפוש בביתו של בנדכ ובבית הדפוס שלו, ובנדכ נעצר לארבעה ימים. מעצרו הוארך לשלושה חודשים בכלא עכו. מעצרו בא בעקבות האשמה בלקיחת שוחד ולאחר שחרור עבר לממלכת יוון. בעקבות מעצרו התפטר בנדכ והוחלף בחנא קאוואס.

בנדכ הוגלה ושהה ביוון ובאירופה עד 1940.

לאחר הבחירות לעיריות במנדט הבריטי באפריל 1946 מונה בנדכ שוב לראש עיריית בית לחם.

ב־5 בינואר 1948 העביר ראש המטה הארצי של ההגנה ישראל גלילי לידי מפקד פלמ"ח יגאל אלון פקודת מבצע בה נקבע כי יש לחסל ללא היתר נוסף את בנדכ, לצד אישים נוספים.

באפריל 1951 מינהו עבדאללה הראשון, מלך ירדן לציר ירדן בספרד. במרץ 1952 ביקש אידריס הראשון, מלך לוב מבנדכ לכהן גם כציר לוב בספרד. הוא כיהן בתפקיד עד 1954. בנדר כיהן גם כשגריר ירדן בצ'ילה (1954–1957).

 חיים אישיים 
בנו של עיסא, יוסוף, כיהן כחבר בבית הנבחרים הירדני, אך בעקבות ניסיון ההפיכה הצבאית בירדן (1957) עבר לסוריה. אחיינו של עיסא היה אליאס בנדכ, ששימש כראש עיריית בית לחם.

קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ראשי עיריית בית לחם
קטגוריה:ראשי עיריות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:דיפלומטים ירדנים
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:שגרירים בצ'ילה
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1984