מריאנה מצוקאטו

מריאנה פרנצ'סקה מצוקאטו (באיטלקית ובאנגלית: Mariana Francesca Mazzucato; נולדה ב-16 ביוני 1968) היא כלכלנית ואקדמאית איטלקית-אמריקאית-בריטית. היא משמשת כפרופסורית לכלכלת חדשנות וערך ציבורי ביוניברסיטי קולג' לונדון (UCL) וכמנהלת המייסדת של מכון UCL לחדשנות ומטרה ציבורית (IIPP).

מצוקאטו נודעת בעיקר בזכות תרומתה להבנת הדינמיקה של שינוי טכנולוגי, לבחינת תפקידו של המגזר הציבורי בקידום חדשנות (בפרט במסגרת מדיניות מוכוונת-משימה), ולחידוש השיח הכלכלי סביב מושג הערך. כתב העת ניו ריפבליק תיאר אותה כאחת ההוגות החשובות ביותר בתחום החדשנות.

היא פרסמה רבות בתחומי כלכלת החדשנות, תורת הערך והכלכלה הפוליטית, ובשנים האחרונות עוסקת גם בשאלות של שינויי אקלים והמשבר הסביבתי העולמי. בין ספריה הבולטים: המדינה היזמית: הפרכת מיתוסים על המגזר הציבורי מול הפרטי, ערך הכול: יצירה ונטילה בכלכלה העולמית, כלכלת משימה: מדריך בסגנון ירח לשינוי הקפיטליזם, ו-ההונאה הגדולה: כיצד תעשיית הייעוץ מחלישה את עסקינו, ממעיטה בערך ממשלותינו ומעוותת את כלכלותינו, שנכתב בשיתוף עם רוזי קולינגטון.

בקריירה הציבורית שלה שמה דגש על תרגום רעיונות כלכליים למדיניות פרקטית, והיא מכהנת בשורת תפקידים בכירים בזירה הבין-לאומית: חברת קבוצת המומחים הבכירה של אונסק"ו לממשל אקולוגי של בינה מלאכותית, וחברת מועצת הייעוץ של המרכז לחברה ולכלכלה חדשה בפורום הכלכלי העולמי (WEF). בשנת 2019 מונתה על ידי נשיא דרום אפריקה, סיריל רמאפוסה, לחברה במועצה הנשיאותית לייעוץ כלכלי (PEAC) של המדינה.

ברקורד הציבורי שלה גם תפקידים כיו"ר משותפת של קבוצת המומחים של כוח המשימה של מדינות ה-G20 למאבק בשינוי האקלים; יו"ר משותפת של הוועדה הגלובלית לכלכלת המים לצד ננגוזי אוקונג'ו-איוולה, פרופ' יוהאן רוקסטרום ותרמן שנמוגאראטנם; יו"ר מועצת ארגון הבריאות העולמי בתחום "כלכלת בריאות לכולם"; וחברה במועצות ייעוץ כלכליות של ממשלת סקוטלנד ושל האומות המאוחדות.

בשנת 2021 הוענק לה תואר "גרנדה אופיצ'יאלה" במסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה – העיטור האזרחי הגבוה ביותר במדינה – כאות הוקרה על תרומתה התאורטית והמעשית לעיצוב המדיניות הכלכלית.

 ביוגרפיה 
מריאנה מצוקאטו נולדה ברומא, איטליה, להורים ארנסטו מצוקאטו, פיזיקאי, ואלסנדרה מצוקאטו, שניהם איטלקים. ב-1972 עברה המשפחה לפרינסטון, לאחר שארנסטו קיבל משרה במעבדת הפלזמה של אוניברסיטת פרינסטון. מצוקאטו בילתה את רוב שנותיה המוקדמות בארצות הברית לפני שחזרה לאירופה.

ב-1986 סיימה מצוקאטו את לימודיה באוניברסיטת פרינסטון. ב-1990 השלימה תואר B.A. בהיסטוריה ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטת טאפטס. כסטודנטית לתואר ראשון, השתתפה בתוכנית חילופי סטודנטים במקסיקו סיטי ולמדה בהאוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, שם נחשפה לראשונה ללימודי כלכלה פוליטית. ב-1994 השלימה תואר M.A. בכלכלה בהניו סקול למחקר חברתי, ולאחר מכן קיבלה תואר דוקטור בכלכלה מאותו מוסד ב-1999. עבודת הדוקטורט שלה נקראה ארבע מסות על דינמיקות של נתח שוק אבולוציוני: גישה חישובית. בין מנחי התזה שלה היו וילי זמלר, לאנס טיילור, דאנקן ק. פולי וצ'ארלס טילי.

 קריירה 
אקדמיה
מצוקאטו היא כיום פרופסורית לכלכלת חדשנות וערך ציבורי ביוניברסיטי קולג' לונדון, שם ייסדה ב-2017 את מכון UCL לחדשנות ומטרה ציבורית (IIPP) במטרה "לחקור כיצד המגזרים הציבורי, הפרטי והשלישי יכולים לעבוד יחד בדרכים דינמיות וחדשניות כדי לקדם חדשנות, להתמודד עם אתגרים חברתיים וטכנולוגיים ולעצב וליצור שווקים חדשים", תוך בנייה על עבודתה בספר המדינה היזמית.

קריירתה האקדמית החלה ב-1995 כמרצה אורחת לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק עד 1997. היא לימדה באוניברסיטת דנוור בין השנים 1997 ל-1999. בין 1998 ל-1999 שימשה כחוקרת פוסט-דוקטורט במסגרת מלגת מארי קירי בבית הספר לעסקים של לונדון, שם עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם פול גרוסקי. ב-1999 הצטרפה להאוניברסיטה הפתוחה כמרצה והפכה לפרופסורית מן המניין ב-2005, שם ייסדה את מרכז המחקר לחדשנות, ידע ופיתוח. בין 2008 ל-2010 שימשה כפרופסורית אורחת באוניברסיטת בוקוני. ב-2014 הייתה פרופסורית אורחת נכבדה באוניברסיטת טכנולוגיה סידני. בין 2011 ל-2017 כיהנה כפרופסורית בכיסא RM פיליפס לכלכלת חדשנות באוניברסיטת סאסקס לפני שעברה ליוניברסיטי קולג' לונדון ב-2017. ב-2024 ייסדה במשותף את הברית הכלכלית האסטרטגית, רשת עולמית המגבירה את קולן של כלכלניות מהדרום הגלובלי בקידום תיאוריה כלכלית חדשה.

 ייעוץ כלכלי 
מצוקאטו פעילה בייעוץ לממשלות בנושאי חדשנות, אסטרטגיה תעשייתית וצמיחה. בין 2015 ל-2019 הייתה חברה בוועדה המייעצת הבין-לאומית של Sitra, קרן החדשנות הפינית. ב-2018 שימשה כיו"ר משותפת של הוועדה למדיניות חדשנות ואסטרטגיה תעשייתית מכוונת משימה, שהשפיעה על האסטרטגיה התעשייתית של ממשלת בריטניה. ב-2019 מונתה על ידי נשיא דרום אפריקה סיריל רמאפוסה לחברה במועצת הייעוץ הכלכלי שלו, תפקיד שבו היא ממשיכה לספק המלצות לבניית פיתוח בר-קיימא ומכליל.

מאז 2020, מצוקאטו היא חברה בקבוצת מומחי החדשנות של משרד העסקים, האנרגיה והאסטרטגיה התעשייתית בבריטניה וחברה בוועדה המייעצת הבין-לאומית של Vinnova, סוכנות החדשנות של שוודיה. ב-2020 מונתה על ידי ראש ממשלת איטליה ג'וזפה קונטה כיועצת מיוחדת למדיניות כלכלית ונציגת הכלכלנית של איטליה בוועדת G7 לעמידות כלכלית, שייעצה למנהיגי G7 בוועידת G7 בקורנוול, בריטניה, ב-2021.

היא משמשת כיום כחברה במועצת היועצים הכלכליים לממשלת סקוטלנד, תפקיד שבו היא מכהנת מאז 2015. היא עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם ממשלת סקוטלנד והשר הראשון בהקמת הבנק הלאומי להשקעות של סקוטלנד ב-2018. בין 2015 ל-2016 שירתה בוועדה המייעצת הכלכלית של מפלגת הלייבור הבריטית, וסיפקה ייעוץ לקבינט הצללים.

בנוסף לממשלות לאומיות, מצוקאטו שימשה כיועצת כלכלית גם למוסדות בין-לאומיים, כולל הפורום הכלכלי העולמי, הנציבות האירופית, ארגון הבריאות העולמי, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ומחלקת האו"ם לענייני כלכלה וחברה. בין 2017 ל-2021 ישבה מצוקאטו במועצת המנהיגות של רשת הפתרונות לפיתוח בר-קיימא של האו"ם. היא הייתה חברה בכוח המשימה של הנציבות האירופית לחדשנות במגזר הציבורי ובקבוצת המומחים שלה לחדשנות לצמיחה (RISE). בין 2018 ל-2019 שימשה כיועצת מיוחדת לנציב המחקר, המדע והחדשנות של הנציבות האירופית, קרלוס מואדס.

ב-2020 מונתה על ידי תאודרוס אדהנום גברה-יסוס, המנכ"ל של ארגון הבריאות העולמי, ליו"ר המועצה לכלכלת בריאות לכולם של הארגון. בין 2022 ל-2023 שירתה בקבוצת הייעוץ הבכירה של סוכנות החלל האירופית לחקר חלל אנושי ורובוטי עבור אירופה.N° 11–2023: Independent advisory group presents report on European space revolution to ESA European Space Agency (ESA), press release of 23 March 2023. בין 2022 ל-2024 שימשה כיו"ר משותפת של הוועדה העולמית של OECD לכלכלת המים יחד עם יוהאן רוקסטרום, נגוזי אוקונג'ו-איוולה ותרמן שנמוגאראטנם. ב-2024 מונתה על ידי נשיא ברזיל לולה דה סילבה ליו"ר משותפת של קבוצת המומחים של כוח המשימה של G20 למאבק עולמי בשינויי אקלים יחד עם ורה סונגווה. מצוקאטו שירתה גם במועצת הייעוץ הבכירה של האו"ם לענייני כלכלה וחברה, בוועדה הבכירה של OECD לאקלים וכלכלה, במועצת המנהיגות של רשת הפתרונות לפיתוח בר-קיימא של האו"ם, בוועדה למדיניות פיתוח של האו"ם ובוועדה לבריאות אוניברסלית שהוקמה על ידי צ'טהאם האוס.Commission for Universal Health Chatham House.

בנוסף לתפקידים רשמיים, מצוקאטו ומכון UCL לחדשנות ומטרה ציבורית ייעצו למספר ממשלות בנושאי מדיניות חדשנות וצמיחה ירוקה בארצות הברית, ברזיל, קולומביה וברבדוס. לקחים מעבודה זו שותפו בדוח ה-IIPP אסטרטגיה תעשייתית מכוונת משימה: תובנות גלובליות, שפורסם ב-2024.

מצוקאטו חיברה מספר דוחות מדיניות, כולל מחקר וחדשנות מכווני משימה באיחוד האירופי, ולאחר מכן הדוח ניהול משימות באיחוד האירופי, שהשפיעו ישירות על תוכנית המחקר והחדשנות של האיחוד האירופי Horizon Europe, ושינוי טרנספורמטיבי באמריקה הלטינית והקריביים עבור ECLAC. דוחות משמעותיים נוספים כוללים את הדוח הסופי של הוועדה העולמית לכלכלת המים על הערכת המחזור ההידרולוגי כטובין משותף עולמי, ואת הדוח פלנטה ירוקה וצודקת, שנכתב על ידי קבוצת המומחים של G20 TF-CLIMA, שניהם פורסמו ב-2024.

 מחקר 
חדשנות
מחקריה של מצוקאטו עסקו ביחסים בין חדשנות, מדיניות ממשלתית, שווקים פיננסיים וצמיחה כלכלית, תוך התמקדות ברמת החברה, התעשייה והמדינה. חלק ניכר מעבודתה הושפע מהמסגרת השומפטריאנית של דרוויניזם כלכלי. מחקריה המוקדמים התמקדו במקורות ובאבולוציה של הבדלים מתמשכים בין חברות והשלכותיהם על מחזורי חיי התעשייה והבדלים במבנה הסקטוריאלי. מחקריה האמפיריים התמקדו בתעשיות הרכב, המחשבים האישיים, הביוטכנולוגיה והפרמצבטיקה.

ב-2013 פרסמה מצוקאטו את עבודתה המפורסמת ביותר, המדינה היזמית. הספר הצביע על התפקיד המרכזי שלדעתה ממלאים גורמים ממשלתיים בקידום חידושים רדיקליים בשלביהם המוקדמים, במיוחד בארצות הברית. הוא כלל מספר מחקרי מקרה בתחומים שונים – כולל ביוטכנולוגיה, תרופות וטכנולוגיה נקייה – כדי להראות שההשקעות בסיכון גבוה בוצעו על ידי המדינה לפני שהמגזר הפרטי נכנס לתמונה. בפרק ידוע שבוחן את האייפון, היא מפרטת כיצד הטכנולוגיות שהופכות אותו ל"חכם" – האינטרנט, GPS, מסך המגע והעוזרת הקולית סירי – כולן מומנו על ידי הממשלה. היא טוענת בספר שכספים ציבוריים סוללים את הדרך למהפכה הירוקה בדומה למה שהתרחש בביוטכנולוגיה וננוטכנולוגיה.

תחום תרומה מרכזי שלה היה האינטראקציה בין שווקים פיננסיים לשינוי טכנולוגי, תוך התייחסות להשפעות החיוביות והשליליות של גורמים פיננסיים על חדשנות. מחקרים מוקדמים שלה מצאו שתנודתיות מחירי המניות נוטה להיות הגבוהה ביותר, ברמת החברה והתעשייה, כאשר החדשנות הטכנולוגית היא הרדיקלית ביותר. בין 2009 ל-2012 היא ניהלה את פרויקט המחקר FINNOV: מימון, חדשנות וצמיחה, שמומן על ידי הנציבות האירופית. מחקרים עדכניים של מצוקאטו הדגישו את השונות בסוגי המימון התאגידי שמציעים גורמים מוסדיים שונים ואת כישלונם של גורמים פרטיים לספק מימון "סבלני" מספיק, שמוכן לקחת סיכונים לטווח ארוך בתחומים כמו אנרגיה מתחדשת.

 יצירת ערך ועיצוב שווקים 
עבודות מאוחרות יותר התבססו על המסקנה של המדינה היזמית, לפיה סוציאליזציה של סיכונים לחדשנות רדיקלית מחייבת חשיבה מחודשת על האופן שבו התגמולים מופרטים, במטרה לייצר צמיחה מכלילה יותר. במאמר משותף משנת 2013 עם ויליאם לזוניק, קשר הסיכון-תגמול: מי לוקח את הסיכונים? מי מקבל את התגמולים?, היא תיארה עוד את המתח בין האופן שבו ערך נוצר לבין האופן שבו הוא נלקח בקפיטליזם המודרני, מה שמוביל לחלוקה מצומצמת יותר של התגמולים.

ב-2018 פרסמה מצוקאטו את ספרה השני המשמעותי, ערך הכול: יצירה ונטילה בכלכלה העולמית, שעסק במושג היסודי של ערך בתיאוריה הכלכלית. הספר עקב אחר ההיסטוריה הארוכה והמגוונת של תיאוריות הערך הכלכלי וטען נגד ההיגיון המעגלי שהתפתח עם כלכלה נאו-קלאסית, שבו תגמול כספי נתפס כשווה ערך ליצירת ערך אמיתי. הספר טוען שחלק מהחברות הפרטיות פועלות כמחפשות רווחים במקום ליצור ערך בעצמן, ושהחקיקה הנוכחית מעודדת התנהגות מסוג זה.

 חשיבה מחודשת על ממשל 
מצוקאטו פיתחה ביקורת על תאוריית כשל שוק והציעה מושג שתופס טוב יותר את הערך שהמדינה יכולה ליצור. הדבר הוביל אותה להציע את תפקיד המדינה בכלכלה כמי שיוצרת ומעצבת שווקים חדשים, תוך שימת דגש על דרך "מכוונת משימה" שמתמודדת עם אתגרים חברתיים מרכזיים. ספרה השלישי המשמעותי, כלכלת משימה: מדריך בסגנון ירח לשינוי הקפיטליזם, מסכם את טיעוניה לשיפור יכולות המדינה ולהכוונת מדיניות כלכלית סביב משימות שאפתניות בעלות יעדים חברתיים. ב-2023 היא כתבה בשיתוף עם רוזי קולינגטון, אז אחת מתלמידותיה לדוקטורט, את ההונאה הגדולה: כיצד תעשיית הייעוץ מחלישה את עסקינו, ממעיטה בערך ממשלותינו ומעוותת את כלכלותינו. בהתבסס על תמיכתה של מצוקאטו בפיתוח יכולות פנימיות במנהלות המגזר הציבורי, הספר מתאר את עליית תעשיית הייעוץ וכיצד הסתמכות יתר על יועצים פוגעת ביכולתן של מנהלות ציבוריות לנהל חדשנות ויחסים עם המגזר הפרטי כראוי.

 חיים אישיים 
מצוקאטו נשואה לקרלו קרסטו-דינה, מפיק קולנוע איטלקי, ולזוג ארבעה ילדים.Alessandra Mazzucato obituary , Town Topics, February 16, 2011

 תקשורת 
מצוקאטו כותבת טורי דעה עבור עיתונים לאומיים שונים, כולל הגרדיאן, פייננשל טיימס, ו־הניו יורק טיימס, והיא תורמת קבועה ל־Project Syndicate. היא מופיעה לעיתים קרובות בתוכניות חדשות ואקטואליה ומעבירה הרצאות מרכזיות בכנסים. אלה כוללים מספר הרצאות TED בעלות צפייה גבוהה, וכן הרצאות פומביות במוסדות אקדמיים וממשלתיים שונים ברחבי העולם. היא הופיעה גם ברשת התקשורת השמאלנית נובארה מדיה.

 פרסים 
 ב-2016 הפכה מצוקאטו לאישה הראשונה שנשאה את ראול פרבריש הרצאה שאורגנה על ידי הוועדה הכלכלית של האו"ם לאמריקה הלטינית והקריביים בסנטיאגו, צ'ילה.
 ב-2018 זכתה בפרס לאונטייף לקידום גבולות המחשבה הכלכלית על מחקרה המתמקד באופן שבו ממשלות מקדמות חדשנות.
 ב-2019 זכתה ב־All European Academies פרס מאדאם דה סטאל לערכים תרבותיים, לכבוד תרומתה לתפקיד המגזר הציבורי בקידום חדשנות.
 ב-2020 זכתה בפרס ג'ון פון נוימן, המוענק מדי שנה על ידי מכללת רייק לחוקר במדעי החברה שיצירותיו השפיעו באופן משמעותי לאורך זמן על לימודיהם ופעילותם האינטלקטואלית של הסטודנטים במכללה.
 ב-2021 קיבלה את תואר גרנדה אופיצ'יאלה במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר של איטליה, כהוקרה על תרומתה לתיאוריה ולמדיניות הכלכלית.
 ב-2024 זכתה בפרס הערך הציבורי בליסבון, פורטוגל.
 דוקטורטים של כבוד: האוניברסיטה הלאומית של סן מרטין, ארגנטינה (2016);

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:כלכלנים איטלקים
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1968