תפילת יום שישי הטוב למען היהודים

תפילת יום שישי הטוב למען היהודים היא תפילה שנתית בחלק מהליטורגיות הנוצריות. זוהי אחת מכמה תפילות-בקשות, הידועות בכנסייה הקתולית בשם "ההשתדלויות החגיגיות" (Solemn Intercessions) ובכנסייה האפיסקופלית (ארצות הברית) בשם "האוספים החגיגיים" (Solemn Collects), הנאמרות בטקס יום שישי הטוב, למען סוגים ומעמדות שונים של אנשים: עבור הכנסייה, האפיפיור, בישופים, כמרים ושמשים, עבור המאמינים, לומדי הנצרות, נוצרים אחרים, עבור היהודים, עבור אחרים שאינם מאמינים במשיח, או אינם מאמינים באלוהים, עבור המשמשים בתפקידים ציבוריים ועבור בעלי מוגבלויות.ממוזער| נתפלל גם בעד היהודים שאינם מאמינים (נוסח 1924)

 ... , תפילות אלה כלולות כבר ב  מהמאה השמינית.

 משמעות 
"יום שישי הטוב" (Good Friday) הוא היום שבו נוצרים מציינים את צליבתו של ישו, והוא חל ביום שישי שלפני חג הפסחא.

התפילה עבור היהודים היא נושא רגיש בהיסטוריה הנוצרית, שכן במשך מאות שנים היא כללה ניסוחים בעייתיים שהתייחסו ל"עיוורון" היהודים או ל"קשיות עורפם" בסירובם להכיר בישו כמשיח. במאה ה-20, במיוחד לאחר השואה ומועצת הוותיקן השנייה (1962-1965), עברה תפילה זו רפורמות משמעותיות בכנסייה הקתולית ובכנסיות אחרות, כדי להסיר תוכן אנטי-יהודי.

 רקע 
הנוצרים הראשונים, בדרשותיהם המיסיונריות, פנו ליהודים בארץ ישראל וקראו להם לחזור בתשובה, כדברי פטרוס: , אך אין בברית החדשה עדות לתפילה מיוחדת עבורם.

לאחר הפרדת נצרות מן היהדות, בסביבות שנת 100 לספירה, חלק מאבות הכנסייה כגון ג'סטין, ספרו מדי פעם יהודים בין האויבים שעבורם נוצרים נרדפים צריכים להתפלל על פי מצוות אהבת האיבה של ישוע (מתי ה':45) ובקשתו שלו לסליחה על הצלב (לוקס כ"ג:34). זאת בעקבות הדוגמה של ירמיהו, שקרא ליהודים הגולים בבבל להתפלל למען טובת העיר. (ירמיהו כ"ט:7)

על אף שהנצרות הפכה לדת המדינה הרומית (משנת 380 לספירה), הפעולות המיסיונריות הנוצריות בקרב יהודים זכו להצלחה מועטה ביותר. רק תאולוגים מעטים כמו הירונימוס וליאו הראשון (בסביבות שנת 400) כללו את היהודים ככופרים בתפילותיהם.

במאה ה-6 נכללה תפילה מיוחדת ליהודים בתוך המיסה היומית בספרד ואילו בליטורגיה הרומית, נכללו תפילות עבור יהודים, כופרים ועובדי אלילים רק ביום שישי הטוב והן כללו כריעת ברך (Genuflection).

במאה ה-9 הושמטה הכריעה שהייתה נהוגה בתפילה בבקשה למען היהודים והבישוף אמלריוס (Amalarius, 850-755) נימק זאת:

באירופה של ימי הביניים, יום שישי הטוב ושבוע הפסחא היו היהודים נתונים למתקפות מצד הגויים. קיימת מחלוקת האם המתקפות נגרמו עקב נוסח התפילות ביום שישי הטוב.

בשנת 1926 ביקשה  (ארגון קתולי שנוסד במטרה לעודד גישה חיובית כלפי היהודים ולהתפלל להמרתם לנצרות), להסיר מהליטורגיה את הביטוי "היהודים הבוגדניים" (בלטינית: pérfidis Judǽis). האפיפיור פיוס האחד-עשר, לפי הדיווחים, תמך בשינוי וביקש מוועדת הטקסים לבדוק את הנושא. הקרדינל , שהיה בין חברי "ידידי ישראל", מונה לפקח על עניין זה.

עם זאת, הקוריה הרומאית שללה את השינויים. הקרדינל ראש ה"קונגרגציה הקדושה של המשרד הקדוש" (Sacred Congregation of the Holy Office), כתב: "הלוואי ש'ידידי ישראל' אלה לא יפלו למלכודת שטמנו להם היהודים עצמם, אשר חודרים לכל פינות החברה המודרנית ושואפים בכל דרך למזער את זיכרון ההיסטוריה שלהם ולנצל את רצונם הטוב של הנוצרים." בהמשך, המשרד הקדוש (Holy Office) פירק את האגודה ב-1928.ממוזער

 שינויים על ידי פיוס השנים-עשר 
לאחר מלחמת העולם השנייה, ישראל אנטון צולי, הרב הראשי לשעבר של רומא שהמיר את דתו לקתוליות, ביקש מהאפיפיור פיוס השנים-עשר להסיר את התואר perfidis מהתפילה למען היהודים. פיוס הגיב בהצהרה פומבית כי המילה הלטינית perfidus משמעה "חסר אמונה" ולא "בוגדני", או "ערמומי". מאוחר יותר, האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה הפך שינוי זה לרשמי.

הנוסח עד שנת 1955:

במהלך התפילה, המתפללים לא כרעו ברך, כפי שעושים בכל התפילות האחרות, בטקס יום שישי הטוב. הרציונל הוא עניין של מחלוקת. הליטורג הבנדיקטיני דום פרוספר גראנגר, כתב: "הכנסייה אינה מהססת להעלות תפילה בעד צאצאיהם של מוציאי ישוע להורג; אך בה בעת היא נמנעת מכריעה, משום שסימן ההערצה הזה שימש בידי היהודים כעלבון כלפי אדוננו במהלך ייסוריו".

מנגד היו שכתבו על היסוד האנטישמי שבהימנעות מכְּריעה.

כחלק מהתיקון הגדול של ליטורגיית השבוע הקדוש בשנת 1955, האפיפיור פיוס ה-12 הנהיג את הכריעה בתפילה, בנוסח זה:

[הפסקה לתפילה בדומייה, כריעה. קימה.]

נוסח התפילה החדשה:

[כריעה. קימה.]

 נוסח התפילה 2011 
כחלק מעבודת התרגום של  נוסח התפילה משנת 1970 תורגם מחדש באופן הבא:

תפילה בדומייה. לאחר מכן אומר כוהן הדת:

מאז 2011, גרסה זו של התפילה היא הגרסה האנגלית היחידה המורשית לשימוש בצורה הרגילה של הטקס הרומי.

 כנסיות מזרחיות 
בשנת 2007, קבוצה של שנים עשר כמרים מזרחיים אורתודוקסים המייצגים חמש כנסיות לאומיות שונות, חלקם בניגוד גלוי להנחיות מהנהגת הכנסייה שלהם, פרסמו הצהרה בת עשרה עמודים הקוראת להסיר את כל הקטעים הליטורגיים שנחשבים אנטישמיים.

 הכנסייה האנגליקנית 
נוסח התפילה בספר התפילה הכנסייה האנגליקנית, משנת 1662:

.

ב-1928 תוקן ספר התפילה של הכנסייה האפיסקופלית בארצות הברית של אמריקה ובמקום פירוט עמים הכופרים, נכתב "כל מי שמכיר אותך שלא כפי שאתה מתגלה בבשורת בנך".

מהדורת 1979 מכילה את נוסח התפילה הזה:

 הערות שוליים 

קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:קשרים בין-דתיים