אילזה טוצקה

אילזה סוניה טוצקה (בגרמנית: Ilse Sonja Totzke; נולדה ב-4 באוגוסט 1913 בשטרסבורג, הרייך הגרמני; נפטרה ב-23 במרץ 1987 בהאגנאו, צרפת) הייתה מוזיקאית גרמנייה וחסידת אומות העולם.

 ביוגרפיה 
אמה של אילזה, סופי וילהלמינה הות', הייתה אלזסית ושחקנית. אביה, ארנסט אוטו טוצקה, עבד כמנצח בתיאטרון העירוני של שטרסבורג ובתיאטרון אדן. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ב-1919, אוחדה אלזס מחדש עם צרפת, וטוצקה, כאזרחית גרמניה, גורשה. אילזה עברה עם אביה למנהיים ולאחר מכן למדה בפנימייה בבמברג. מאחר שנישואי הוריה התפרקו, אמה נשארה באלזס וזמן קצר לאחר מכן נפטרה. אביה נפטר ב-1934, ועם הגיעה לגיל 18 קיבלה ירושה של 42,000 רייכסמרק, שאפשרה לה לחיות בנוחות.

החל מחודש מרץ 1932 למדה פסנתר, כינור וניצוח בקונסרבטוריון של וירצבורג. ב-1935 עברה תאונת אופנוע קשה שעיכבה את לימודיה ובעקבותיה הפכה לאדם מבודד. כפי שהראתה ההיסטוריונית האמריקאית לורי מרהופר, סביבתה התייחסה אליה בחשדנות בשל אופייה המסוגר, העדפתה ללבוש בגדי גברים והנטייה המינית הלסבית שלה, היא החלה להיות מודרת חברתית.

לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933, הביעה טוצקה את סלידתה מהמשטר הנאצי וסירבה להרים זרוע במוהל יד. בקרב מכריה היו נשים יהודיות שהוצאו מהחברה והופלו. החל מ-1936 היא נמצאה במעקב הגסטפו, ומ-1939 הוכפשה על ידי שכנים ומדריך בלימודים לודוויג קנייזל.

ב-1938 או 1939 היא הושעתה מהלימודים. היא התחמקה משירות עבודה לנשים תוך הסתמכות על השפעות הפגיעה בראשה מתאונת האופנוע. לאחר מספר זימונים לגסטאפו, שבהם הודתה באומץ בקשריה עם יהודים, היא הוזהרה באוקטובר 1941 כי אם תמשיך בקשרים אלה תישלח למחנה ריכוז.

בקיץ 1942 היא חיפשה נתיבי בריחה לשווייץ ובנובמבר 1942 יצאה עם שתי יהודיות דרך הגבול. השלטונות השווייצריים החזירו אותה מיד. בדצמבר 1942 היא נקראה לגסטאפו והודתה שעדיין יש לה קשר עם יהודים. בלילה שבין 26 בפברואר 1943, היא ניסתה לחצות את הגבול באופן בלתי חוקי יחד עם רות בסינסקי, אך נתפסה ונשלחה חזרה לגרמניה. בסינסקי נשלחה למחנה אושוויץ.

במאי 1943 נעצרה טוצקה במחנה ריכוז רוונסבריק ונאלצה לבצע עבודת כפייה. היא הסתירה את זהותה והפכה לפולנייה סוניה טוצקי. בסוף אפריל 1945 הגיעה לשוודיה בזכות פעולת הצלה של הצלב האדום השוודי.

לאחר מלחמת העולם השנייה עברה לפריז, שם עבדה בעבודות מזדמנות. מאוגוסט 1954 חזרה לוירצבורג וביקשה פיצויים. קיבלה 8,750 מרק גרמני. לאחר מכן היא חיה באלזס.

כבוד והוקרה
ב-1995 היא הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם. לרגל יום הולדתה ה-100 ב-4 באוגוסט 2013, רחוב על שמה בוירצבורג, נקרא "רחוב אילזה טוצקה".

קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה