כיסאן

כיסאן (בערבית: كيسان) הוא כפר ערבי קטן השוכן בנפת בית לחם ברשות הפלסטינית. הכפר ממוקם כ-3 קילומטרים דרום-מערבית לעיירה תוקוע וכקילומטר וחצי צפונית למעלה עמוס. בשנת 2017 מנתה אוכלוסייתו 560 נפשות, לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה.

 היסטוריה 
כיסאן הוא כפר בדואי של בני שבט תעמרה. כמה מבני השבט התראיינו לכתבה של הערוץ הראשון שנעשתה על צבי מסיני, איש הייטק לשעבר שחוקר את מוצאם היהודי של חלק מהפלסטינים, וטענו לשורשים יהודים. צבי מסיני הביא את סיפור שבט התעמרה גם ב"ספר ההתחברות". לטענתו, שבט התעמרה היה בעברו שבט של יושבי קבע. הראשונים שיצאו, התרחקו מהכפר עם עדרי הצאן שלהם, בגלל מחסור במרעה במקום. כך הפכו אנשי התעמרה לנוודים, בתורם אחרי מקומות מרעה. מסיני מציין כי בבית הקברות של שבט התעמרה בסמוך לחירבת תעמר, נמצאות במקום הגבוה ביותר שתי מצבות ישנות שעליהן חקוקים מגיני דוד, שניזוקו בחלקם. לטענתו, אלו סותתו בידי תושבי המקום כדי להסתיר את מוצאם היהודי לאחר שאולצו להתאסלם.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 כתב יצחק בן-צבי כי השבט כולל כארבעת אלפים נפש. בני שבט התעמרה עזרו באיתור המגילות הגנוזות במערות קומראן ובמערות מורבעת במדבר יהודה.

עד שנת 1967 נדדו בני השבט בכל השטח המדברי המשתרע ממזרח ומדרום לבית-לחם, וברחבי מדבר יהודה, בעקבות שטחי המרעה, ולשוב אל כפריהם במחזוריות עונתית. בעונת החורף היו נודדים עם עדריהם למערות שבואדייות מדבר יהודה, ואת מגורי קיץ היו מקמים באוהלים בגב ההר; אך רוב שטח נתפס על ידי צה"ל כשטח אש, דבר שחייב אותם להתמקם במגורי קבע בין השאר בכפרים זעתרה ומעסרה, ולמצוא פרנסות חלופיות לאמצעי הקיום המסורתיים. לפלג אחד משבט התעמרה, אל־עביאת, הצטמצמו שטחי המרעה והנוודות במהירות, גם עקב תפיסתם לצורך הקמת ההתנחלויות תקוע, מעלה עמוס ונוקדים, ובשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא נדחק לשטח מצומצם בן קמ״ר אחד מדרום להרודיון. סביב הכפר כיסאן, שם היה להם כבר מספר מבנים (כולל מסגד ובית הקברות). מקור הפרנסה הכמעט בלעדי של השבט היה גידול צאן, אך כל שטחי המרעה שממזרח לכפר עד ים־המלח נסגרו כשטח אש.

עד 1987 המנהל האזרחי התיר לבני התעמרה הקמת מבני קבע, אז החל לאכוף צווי הריסה, בנימוק שהבנייה נעשתה על קרקעות חקלאיות. בנוסף החל צה"ל להחרים לעיתים קרובות את עדרי הצאן של השבט, כאשר יצאו לרעות באזור, בטענה שנכנסו לשטח אש. בינואר 1988⁩ אף ירה חייל צה"ל בבן השבט בעת שניסה למנוע את החרמת העדר שלו. באוגוסט 1989⁩, בעקבות עתירה לבג"ץ שהוגשה בסיוע ארגון רבנים למען זכויות־האדם, הוסכם על פרשה בה הוסכם על הריסת מספר מבנים שהוקמו ללא היתר בשטח חקלאי לטובת הסדרת פתרון קבע לבנייה בכפר.

לאחר הסכמי אוסלו השטח הבנוי של כיסאן הוכרז כשטח B (באחריות אזרחית של הרשות הפלסטינית). ועדה של המשרד הפלסטיני לשלטון מקומי הוקמה בכיסאן ב-1997, ולאחר מכן הפכה למועצת כפר בת 9 חברים. ב-2021 נבנה בכפר בית ספר יסודי על ידי הרשות הפלסטינית, לאחר אישור של שר הביטחון בני גנץ; אך פעילי תנועת רגבים החלו בקמפיין לפעול להריסתו.

באפריל 2022, הותקפו שלושה מתושבי הכפר על ידי עשרות יהודים רעולי פנים באבנים, אלות וגז פלפל, לטענתם הם הגיעו מההתנחלות מעלה עמוס. אחד הנפגעים, בן 62, אושפז בבית החולים בבית לחם עם חבלת ראש.

באוקטובר 2022, הותקפו בידי מתנחלים בכפר כיסאן שתי פעילות שמאל, שבאו לכפר כדי לסייע לתושביו למסוק זיתים בכפר.

 ראו גם 
 כביש 3698

הערות שוליים

קטגוריה:נפת בית לחם