מהרגר

מֶהְרְגַר (באורדו: مہر گڑھ) הוא אתר ארכאולוגי נאוליתי הממוקם ב בבלוצ'יסטן שבפקיסטן. האתר ממוקם ממערב לנהר האינדוס, בין הערים הפקיסטניות של ימינו כוויתה,  ו, כ-750 קילומטרים צפונית לקראצ'י.

האתר משתרע על שטח כ-2,000 דונם. החלק הקדום ביותר ממוקם בפינה הצפון מזרחית של האתר, היה כפר חקלאי קטן בשטח של כ-2 קילומטרים רבועים, המתוארך בין השנים 7000 לפנה"ס עד 5500 לפנה"ס.

האתר מיוחד בשל עדויות לחקלאות המבוססת על זני חיטה מבויתים, ביות וגידול בעלי חיים. כמו כן נמצאו בו ממצאים ארכאולוגיים, המעידים על יכולות ייצור ועיטור קרמיקה, ברמה גבוהה, ביחס לתקופת המעבר בין התקופה הנאוליתית לתקופת הברונזה.

 תקופות ההתיישבות באתר 
 תקופה I (5500–7000 לפני הספירה) 
תקופת מהרגר I הייתה נאוליתית ו. החקלאות המוקדמת ביותר באזור פותחה על ידי נוודים למחצה שהשתמשו בצמחים כמו חיטה ושעורה ובעלי חיים כמו כבשים, עיזים ובקר. המבנים הוקמו מלבני בוץ לא אפויים וברובם היו ארבעה חלקים פנימיים. נמצאו קבורים רבים עם חפצים, כמו: סלים, כלי אבן, כלים מעצמות, חרוזים, צמידים, תליונים, ולעיתים גם בעלי חיים. בקברים של זכרים נמצאו גם קונכיות, טורקיז, לפיס לזולי, צלמיות של נשים ובעלי חיים וכן גרזני אבן (המוקדמים ביותר בדרום אסיה).
ממוזער|שחזור כלים ששימשו לקידוחי שיניים.
בשנת 2001, ארכאולוגים שחקרו את שרידיהם של גברים ממהרגר גילו שבתקופתם היה כבר ידע ברפואת שיניים. במאמר שפורסם בכתב העת המדעי Nature, באפריל 2006, פורטו העדויות העתיקות ביותר לקידוחי שיניים באנשים חיים: אחד-עשר שיניים טוחנות שנמצאו בהן קידוחים. הממצאים מתוארכים ל-7,500 עד 9,000 שנים לפני הספירה.

 התקופה השנייה (5500–4800 לפני הספירה) והתקופה השלישית (4800–3500 לפני הספירה) 
תקופות נאוליתיות קרמיות (שימוש בכלי חרס) ומאוחר יותר כלקוליתית יוצרו חרוזי פאיאנס מזוגגים וצלמיות מטרקוטה נעשו מפורטות יותר. פסלוני הנקבות היו מעוטרים בצבע, עם תסרוקות וקישוטים מגוונים. בתקופה השנייה נמצאו שתי נקברות שגופן נמשח באוכרה. רוב מנחות הקבורה כללו רק קישוטים, נמצאו חותמים מטרקוטה ועצם עם עיצובים גאומטריים. הטכנולוגיות כללו עיבוד אבן ונחושת, בורות כבשנים וכורי היתוך למתכות שונות.

 שלב Togau 
בתחילת תקופת ההתיישבות השלישית הופיעה באתר קרמיקה זהה לזו שנמצאה ב-Togau (תל גדול באזור Sarawan בבלוצ'יסטן) וכן גם במזרח אפגניסטן. קרמיקה מסוג Togau הייתה מעוטרת בעיצובים גאומטריים עם דמיון לסימנים ומוטיבים שהיו ברחבי האזור ומחוצה לו, עד לאיראן וטורקמניסטן. ונעשתה עם אובניים. כלי Togau היו עם עיצובים שחורים על חרס אדום והתאפיינו בצורות גאומטריות ובדמויות חיות מסוגננות. אחד המאפיינים היה רצועת ווים או צורות 'S', אחת אחרי השנייה, שנראות משהו כמו דשא גלי.

 מהרגר תקופות IV, V ו-VI (3000–3500 לפני הספירה) 
תקופה IV הייתה בסביבות 3500–3250 לפני הספירה, תקופה V מ-3250–3000 לפני הספירה, והתקופה השישית הייתה בסביבות 3000 לפני הספירה.

 מהרגר תקופה VII (2000–2600 לפני הספירה) 
בין 2600 לפני הספירה ו-2000 לפני הספירה, ננטש האתר והתושבים עברו ליישוב מבוצר גדול יותר  שנמצא כחמישה קילומטרים מהאתר. בתקופה זו הייתה, כאשר תרבות עמק האינדוס בשלבי הביניים של התפתחותה.

הארכאולוג Massimo Vidale טוען שסדרת חצאי העמודים שנמצאו באחד המבנים במהרגר, שתוארך בסביבות 2500 לפנה"ס, כדומה מאוד לחצאי עמודים שנמצאו בתקופה הרביעית ב-שהר-י סוח'תה.

 מהרגר תקופה VIII 
התקופה האחרונה נמצאת בבית הקברות ביישוב Sibri, כשמונה קילומטרים ממהרגר.
ממוזער|להבים וראשי חץ מאבן צור מסותתת

 אורח חיים וטכנולוגיה 
תושבי מהרגר חיו בבתים בנויים מלבני בוץ, אחסנו את התבואה שלהם באסמים, עיצבו כלים עם עפרות נחושת מקומיות וציפו את מכלי הסל הגדולים שלהם בביטומן. הם טיפחו זנים מתורבתים של שעורה, חיטה, שזיפים סיניים ותמרים. הם רעו כבשים, עיזים ובקר. תושבי התקופה המאוחרת (5500 לפני הספירה עד 2600 לפני הספירה) השקיעו מאמץ רב במלאכות, כולל סיתות צור, בורסקאות, ייצור חרוזים וחרשות מתכת.

הדוגמה הקדומה ביותר הידועה של שיטת השעווה האבודה נמצאה בקמע נחושת בצורת גלגל, בן 6,000 שנה, שהתגלתה באתר מהרגר. הקמע נעשה מנחושת טהורה (ללא סגסוגת).

ממוזער|חרס מצויר, מהרגר, 3000–2500 לפני הספירה.

 קבורה 
הצוותים הארכאולוגים סרקו באתר כ-360 קברים.

 קדרות 
עדויות לקדרוּת מתחילות מתקופה II. בתקופה השלישית, הממצאים הולכים וגדלים, עם שימוש באובניים, והם כוללים עיצובים מורכבים יותר וגם מוטיבים של עלי גפן, בעלי חיים. פסלוני הנשים האופייניים מופיעים החל מהתקופה הרביעית והממצאים מראים עיצובים ותחכום מורכבים יותר. עיצובי עלי פיקוס קדוש משמשים לקישוט מתקופה VI. נעשה שימוש בכמה טכניקות שריפה מתוחכמות מתקופות VI ו-VII ובתל MR1 נמצא אזור שהיה מיועד לתעשיית החרס. עם זאת, לקראת התקופה השמינית, נראה שהאיכות והמורכבות של העיצובים נפגעו עקב ייצור המוני, וכן בשל עניין גובר בכלי ברונזה ונחושת.

 צלמיות 
ממוזער|פסלוני נשים, מהרגר.
צלמיות הקרמיקה העתיקות ביותר בדרום אסיה נמצאו במהרגר. הם יוצרו בכל תקופות היישוב והיו נפוצים עוד לפני הופעת החרס. הפסלונים המוקדמים ביותר הם פשוטים למדי ואינם כוללים פרטים מורכבים. צלמיות "מפורטות" החלו להופיע כבר בסביבות 4000 לפני הספירה: פסלוני נשים עם תסרוקות אופייניות למקום וכן שדיים בולטים. פסלונים של זכרים החלו להופיע רק מתקופה VII ונהיו נפוצים, בהדרגה. ברבים מהפסלונים הנשיים הן נראות אוחזים בתינוקות, והתפרשו על ידי חוקרים, כמתארים את האלה האם. עם זאת, כמה חוקרים העדיפו להשתמש במונח "פסלונים נשיים עם משמעות פולחנית".

 קבורה 
באתר מהרגר נמצאו שלושה סוגי קבורה:

 קבורה בודדת, שבה פרט בודד היה סגור בקירות בוץ צרים.
 קבורה קולקטיבית, שבה התגלו שלדים של שישה פרטים שונים, שהונחו במצב מכופף, ממזרח למערב, עם קירות דקים מלבני בוץ.
 עצמות ילדים נמצאו בצנצנות גדולות או בקבורות כדים (4000-3300 לפני הספירה)
ממוזער|חרוזי וריקועים מנחושת

 קישורים חיצוניים 

 האתר מועמד להיות אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
 כתבה על אודות האתר עם צילומים (באנגלית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:תרבויות ארכאולוגיות
קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים
קטגוריה:בלוצ'יסטן
קטגוריה:פקיסטן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:פקיסטן: אתרי מורשת עולמית