טיסניתיים

טִיסָנִיתִיִּים (שם מדעי: Libellulidae) היא משפחת השפיריות הגדולה ביותר. לעיתים מחשיבים גם את Corduliidae או את Macroiidae כתתי-משפחות בה; אך גם אם שתי אלו אינן נכללות, נותרת משפחה בעלת למעלה מ-1000 מינים. עם תפוצה כמעט כלל עולמית, אלו הן השפיריות הנפוצות ביותר. בישראל מצויים 28 מינים.

המינים בסוג טיסנית (Libellula) מצויים בעיקר בעולם החדש, אך הוא כולל את אחד מבני סדרת השפיראים הבודדים המצויים בסכנת הכחדה חמורה: Libellula angelina היפני. רבים מחברי הסוג הזה בעלי צבעים עזים או כנפיים מפוספסות. בני הסוג עפיפונית (Sympetrum), נקראים באנגלית darters (או meadowhawks בצפון אמריקה) והם מצויים בכל רחבי העולם, מלבד אוסטרליה. כמה מינים טרופיים מהסוגים גיחנית (Trithemis) ו-Zenithoptera נחשבים ליפים במיוחד. סוגים נפוצים אחרים כוללים את Tramea וגלשונית (Pantala).

לטיסנתיים יש פגיות בעלות גוף חזק כאשר השפה התחתונה או הלביום התפתחו למסכה על החלק התחתון של הפנים.

 אטימולוגיה 
ייתכן ששם המשפחה נגזר מהמילה libella הלטינית שפירושה "חוברת". השמות העבריים חודשו בשנת 2015 על-ידי האקדמיה ללשון העברית ביחד עם כלל השפיראים המופיעים בארץ, ובשל דמיונן של שפיריות אלו לכלי טיס זעירים, נבחר השם טיסניתיים. ברוח זו נבחרו לסוגי המשפחה שמות קשורים: נחתנית, דלגנית, מצנחית, טיסנית, ריחופית, גלשונית, נפנפנית, נסקנית, עפיפונית, גיחנית, זנקנית ודאונית.

 מאפיינים 
השפיריות במשפחת הטיסניתיים יכולות להגיע לאורך גוף של שלושה עד חמישה סנטימטרים ולמוטת כנפיים של כשמונה סנטימטרים. לרוב הן בצבע צהוב-חום, לפעמים עם מעט כחול, אך לעולם לא בגוון מתכתי. למינים מסוימים, כמו ריחופית עבת-בטן (Libellula depressa), גוף קצר וחזק. משולש הכנפיים בכנף הקדמית מיושר לאורך הגוף, אך בכנף האחורית הוא מאונך לגוף. למעט בסוג Diastatops, העיניים נוגעות זו בזו בחלק העליון של הראש. לנקבות יש צינור הטלה מצומצם. הן צדות חרקים במעוף, אך אינן מעופפות לטווחים ארוכים במיוחד; יוצאת דופן היא הגלשונית הנוודת - Pantala flavescens.

 סוגים במשפחה 
משפחת הטיסנתיים מכילה את הסוגים הבאים:

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:שפיריות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'