הילוך איטי

הילוך איטי (Slow motion) הוא שיטה שבה פעולות מצולמות בקצב פריימים גבוה יותר מזה של הניתוב הרגיל, מה שגורם לפעולה להיראות איטית יותר. לדוגמה, צילום ב-60 פריימים לשנייה וניתוב ב-24 פריים לשנייה יוצר אפקט של האטה פי 2.5. זה מאפשר לצופים לראות פרטים שלא ניתן לראות בזמן אמת, כמו טיפות מים מתפוצצות או תנועות ספורט מהירות.

 היסטוריה 
המחקר מצביע על כך שהטכניקה פותחה על ידי אוגוסט מוסגר, כומר ופיזיקאי אוסטרי, בתחילת המאה ה-20. הוא פיתח מנגנון תוף מראות לסנכרון, שפוטנט ב-1904 והוצג לראשונה בגראץ, שטיריה ב-1907. בתקופת הקולנוע המוקדם, מצלמות נסובבו ביד, וצילום מהיר יותר (overcranking) יצר אפקט איטי. עם הוספת הקול לסרטים, נקבע קצב פריימים סטנדרטי של 24 פריימים לשנייה בארצות הברית ו-25 במדינות אירופאיות, והילוך איטי המשיך להתפתח ככלי חשוב.

 טכניקה 
ממוזער|הנפשה בהילוך איטי של טיפת מים נופלת.
הילוך איטי הוא אפקט קולנועי המאפשר להציג תנועה באופן מואט, כך שהצופה יכול להבחין בפרטים שאינם נראים במהירות רגילה. כדי להשיג אפקט זה, מצלמים את הסצנה בקצב פריימים גבוה מהרגיל, ולאחר מכן מקרינים אותה בקצב סטנדרטי, מה שיוצר את התחושה של תנועה איטית. לדוגמה, אם מצלמים בקצב של 48 פריימים לשנייה ומקרינים ב-24 פריימים לשנייה, התנועה תוצג בהילוך איטי פי שניים. זה נעשה באופן דומה על ידי הגדרת מצלמה לקצב פריימים גבוה, או על ידי שימוש בתוכנות עריכה להאטה והוספת פריימים (interpolation). לדוגמה, מצלמות מודרניות כמו Sony Alpha a7S III תומכות בצילום בקצבים גבוהים להשגת אפקט זה.

טכניקה זו משמשת להדגשת רגעים חשובים, להעצמת דרמה או להוספת אפקטים ויזואליים מיוחדים. הראשון שהציג הילוך איטי בסרטים היה הכומר האוסטרי אוגוסט מוסגר, שהשתמש באפקט כבר בתחילת המאה ה-20.

 יישומים 
הילוך איטי משמש בתחומים שונים:
 סרטים וטלוויזיה – להדגשת רגעים דרמטיים, כמו סצנות קרב או רגעים רגשיים, כפי שנראה בסרטים כמו מטריקס סצנת התחמקות מהכדורים.
 שידורי ספורט – לניתוח משחקים, כמו בחזרות איטיות בכדורגל או כדורסל, כדי לראות פרטים כמו עבירות או שערים.
 מחקר מדעי – לצפייה בתופעות מהירות, כמו התפוצצות בועות סבון או התנגשות חלקיקים, באמצעות מצלמות מהירות כמו סדרת i-SPEED.
 אמנות וקליפי מוזיקה – ליצירת אווירה חלומית או סגנונית, כמו בקליפים של להקות פופולריות, להדגשת תנועות ריקוד.

 דוגמאות בולטות 
דוגמאות מפורסמות כוללות:
 מטריקס (1999) – הסרט הכיל את סצנות זמן הקליע בהן ניאו הצופה חווה אירועים שכביכול עוברים כהרף-עין (כגון ירי קליעים) בצורה איטית כאשר האובייקט מוקפא או זז בהילוך איטי ואילו המצלמה ממשיכה לנוע רגיל.
 מרכבות האש (1981) – סצנות ריצה על החוף באיטיות, עם מוזיקה מפורסמת.
 300 (2006) – קרבות בסגנון איטי להדגשת דרמה.
 חבורת הפראים (1969) – סצנות ירי איטיות בבימויו של סם פקינפה.

 סרטונים 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:טכניקות צילום
קטגוריה:מונחים בקולנוע