רודולף שטאמלר

רוּדוֹלְף שְׁטַאמְלֶר (בגרמנית: Rudolf Stammler; ) היה פילוסוף של המשפט גרמני משפיע. הוא הבחין בין תפיסה פורמלית טהורה של החוק לבין האידיאל, מימוש הצדק. הוא סבר שבמקום להגיב ולהתאים את החוק ללחצים כלכליים, יש לכוון את החוק במכוון לעבר האידיאל.

קורות חיים
קארל אדוארד יוליוס תאודור רודולף שטאמלר נולד ב שבהסן ב-19 בפברואר 1856. משפחתו מצד אביו הייתה משפחת עורכי דין במשך שלושה דורות. הוא למד משפטים בלייפציג ובגיסן. עבודת הדוקטורט שלו זכתה בפרס, ובשנת 1876 הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים. הוא רכש ניסיון מעשי בבתי משפט שונים במדינת הסן, האחרון שבהם היה בלייפציג בשנת 1880. לאחר מכן פנה שטאמלר לאקדמיה ולימד באוניברסיטאות מרבורג (1882–1882),  (1884–1885), האלה (1885–1916) וברלין (1916–1923). הוא ירש את  בברלין.

בשלהי המאה ה-19 גרמניה עברה תיעוש מהיר, תהליך שיצר בעיות חברתיות חדשות. הקנצלר אוטו פון ביסמרק יזם חקיקה שבמסגרתה המדינה העניקה מידה מסוימת של ביטוח אבטלה ותמיכה בזקנה, אך גם חוקים אחרים נזקקו לשינוי. הטיוטה הראשונה של "הקודקס האזרחי הגרמני" פורסמה בשנת 1887, והובילה לחקיקת קודקס מתוקן בשנת 1900. בשנת 1888 הביע שטאמלר את תמיכתו בטיוטת הקודקס, ודחה את ההשקפות הפטליסטיות של לאומנים כמו  שחשב שחוק העם חייב להתפתח באופן טבעי. הוא גם התנגד להשקפתו של פרדיננד לסל ולסוציאליסטים שהכוחות הכלכליים הם שקובעים את החוק.

שטאמלר הפך להוגה מוביל בתחום תורת המשפט האירופית, יחד עם  (1878–1949) והנס קלזן (1881–1973), שכולם הושפעו רבות מהפילוסופיה הנאו-קאנטיאנית. הוא טען שלחוק יש תפקיד מרכזי בעיצוב הכלכלה, בניגוד להשקפה המרקסיסטית שהחוקים מתפתחים באופן טבעי כדי לתמוך במערכת כלכלית נתונה.

רודולף שטאמלר נפטר ב-25 באפריל 1938 בוורניגרודה, סקסוניה-אנהלט, בגיל 82. בנו, וולפגנג שטאמלר, שבר את המסורת המשפטית של המשפחה והפך לפרופסור לספרות גרמנית.

הגותו
שמאל|ממוזער|280px|כינוס מועדון שפיריטוסקרייס  של אוניברסיטת האלה ב-1902: עומדים, משמאל לימין: גאורג ויסובה, אדוארד מאייר, אלויס ריל, , , רודולף שטאמלר, , . יושבים, משמאל לימין: , אדגר לונינג, , 
שטאמלר התרשם מהישגיהם של המשפטנים הקלאסיים הגדולים בהפיכת החוק ל-"ars boni et aequi" – אמנות הטוב וההוגן. הוא כתב:

שטאמלר וחברו  מאסכולת מרבורג תמכו בתפיסתו של עמנואל קאנט בדבר התקדמות לעבר מטרה מוסרית. שטאמלר שאב מהאינדיבידואליזם המטאפיזי של קאנט כדי לפתח את תאוריית הקולקטיביזם-המטאפיזי שלו, או האידיאליזם החברתי. הוא פעל למציאת שיטה ביקורתית, המבוססת על הגישה הפילוסופית של קאנט, לקביעת מה מהווה צדק. הוא ניסה להתמודד עם השאלה כיצד שופטים צריכים להכריע במקרים אם החלטותיהם אמורות להיות צודקות באופן אובייקטיבי, בניגוד לנכונות פורמלית. שטאמלר טען שחוק יכול להיחשב תקף באופן אובייקטיבי אם הוא מאפשר את המטרות ההרמוניות האובייקטיביות של חירות, אחדות וסדר.

שטאמלר ונטורפ הסכימו עם המטרות ההומניטריות והחברתיות של הסוציאליסטים, אך דחו דטרמיניזם כלכלי, מאבק מעמדות ומטריאליזם מטאפיזי. בעבודתו המרכזית הראשונה, "כלכלה ומשפט" (1896), התנגד שטאמלר להשקפה המרקסיסטית שהחוק נקבע על ידי כוחות כלכליים. הוא הטיל ספק באידיאל המרקסיסטי של חברה עם בעלות קולקטיבית על אמצעי הייצור שהתעלם מהתפקיד המכריע של החוק בהבטחת צדק חברתי. הוא הודה שלכוחות כלכליים יש עוצמה, אך טען ששאלת הצדק היא עצמאית.  כתב שהתחייה של העניין המשפטי במשפט הטבע מתחילה עם פרסום "כלכלה ומשפט". ספר זה הניח את היסוד לכל כתביו המאוחרים יותר של שטאמלר.

לדעתו של שטאמלר, יש לראות את החוק כאחד מהווסתים של ההסדרה של הכלכלה החברתית, שבה אנשים משתפים פעולה כדי לספק את צורכיהם באמצעות ייצור וחילופי סחורות ושירותים. מוטעה לחשוב שהחוק נוצר על ידי הסדרים להפחתת לחץ או סכסוכים כלכליים, שכן החוק הוא בסיס לקיומה של הכלכלה. שטאמלר סבר שזה לא מציאותי לחכות שהחוק יתאים את עצמו בסופו של דבר לשינויים במבנה הכלכלה, כפי שהמרקסיסטים טענו. המשך מאבק המעמדות הראה שההתאמות לא נעשו. אם החוק היה מותאם ללא הרף כדי להתמודד עם מתחים חברתיים חדשים, לא היו עימותים.

אף על פי ששטאמלר הסכים שלשיטות היסטוריות או אנליטיות יש ערך בתורת המשפט, הוא סבר שהן אינן מספיקות. חייב להיות איזשהו סטנדרט או אידיאל שביחס אליו ניתן להשוות את החוק כדי לקבוע האם הוא עומד ביעדיו. פאונד מציין לזכותו של שטאמלר את התפיסה שפילוסופיה של המשפט לא צריכה רק לקשר מוסר ואתיקה לכללי חוק מופשטים, שכן אלה עלולים שלא להניב תוצאות צודקות בפועל. שטאמלר חש שהמטרה חייבת להיות השגת תוצאות צודקות, המוגדרות כאידיאל חברתי. שטאמלר סבר שאידיאל זה תלוי ברמת ההרמוניה החברתית בכל מקום, אשר תשתנה עם הזמן. יש להתאים את החוק כך שיתאים לאידיאל זה. אף על פי שהאידיאל ישתנה מתקופה לתקופה, הוא נותר כפוף לעקרונות המוחלטים של כבוד והשתתפות.

כתביו

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 Literature by and about Rudolf Stammler in the catalogue of the German National Library
 Stammler, Rudolf. Hessian Biography. (As of March 4, 2022). In: State History Information System Hesse (LAGIS).

הערות שוליים

קטגוריה:משפטנים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת האלה-ויטנברג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1938