שמואל גורביץ

שמואל (שמואליק) גורביץ (12 בינואר 1902 – 22 ביוני 1968) היה חלוץ, מראשוני העובדים בתחנת החשמל בנהריים (1927), מזכירו האחרון של טרומפלדור, וצעיר הלוחמים היהודים בקרב על תל-חי.

קורות חיים

שמואל בן חיה (לבית אסנין) ושלמה גורביץ, נולד ביקטרינוסלב, האימפריה הרוסית.
עלה לארץ־ישראל בשנת 1913 בגיל 12, לאחר שנשלח על־ידי הוריו הציונים להמשך לימודים בגימנסיה "הרצליה". בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה, תוכניותיהם של משפחתו לעלות בעקבותיו נגוזו; כספם ורכושם אבד ואביו נפטר. אמו ואחותו עלו לבסוף ארצה כעבור כעשרים שנים, עם העלייה השלישית.
בתקופת הגירוש מתל אביב והרעב, גר גורביץ יחד עם עוד תלמידי הגימנסיה בשפייה, שם עבד כפועל עברי אצל האיכר זימנבודה. ב-1918 סיים את לימודיו כבוגר המחזור השביעי (ה'תרע"ט) של הגימנסיה, כאשר בין חברי כיתתו נמנו יהודה שרת, בתיה לישנסקי, שלומית גולומב (אשל) ויהושע אשל.
לאחר תום לימודיו, ובעקבות קריאתו של אברהם הרצפלד, יצא ב-1919 עם מספר בוגרים נוספים לאיילת השחר.

 העלייה לתל חי 

משפרצו מעשי ההתגרות הערבים, בראשית פברואר 1920 עלה עם חבריו לתל חי וכפר גלעדי. גורביץ נתמנה להחליף את דוד כנעני כמזכירו ומתורגמנו של יוסף טרומפלדור, מאחר שכנעני חזר למשקו כחודש ימים לפני הקרב. גורביץ אף כתב את מכתביו האחרונים של טרומפלדור ל"קונטרס". על־פי עדותו, לאחר הקרב הוא וחבריו נשאו את טרומפלדור הפצוע מתל חי לכפר גלעדי. הלילה היה גשום וכאשר הגיעו לכפר גלעדי, טרומפלדור כבר היה ללא רוח חיים, והחברים קברוהו בפתחו של חדר האוכל הישן בכפר גלעדי. גורביץ לא שמע אותו אומר "טוב למות בעד ארצנו". עוד באותו לילה עזבו את כפר גלעדי, מפני שהגיעו למסקנה שהימצאותם שם מסכנת את תושבי המקום. הם עלו בהרים לכיוון גבול לבנון והתארחו אצל שבטי המתואלים לזמן קצר, ואז שבו לאיילת השחר.

 חייו לאחר הקרב בתל חי 

גורביץ לא נשאר זמן רב באיילת השחר והחל לעבוד בסלילת כביש טבריה-צמח, אבן פינה בעבודה עברית חלוצית, ובהמשך גם עבד בסלילת כביש חיפה-ג'דה. בהמשך היה שומר בכפר יחזקאל, שם כנראה לקה בקדחת ממנה סבל מספר שנים. הוא הצטרף כאחד מראשוני העובדים בתחנת החשמל בנהריים תחת פנחס רוטנברג. בתחילת שנות ה-30 נשלח למצרים לשנתיים מטעם חברת החשמל תחת המנדט כמנהל עבודה בפרויקט הרמת קו מתח גבוה בין קהיר לאסואן. ממוזער|שמואל גורביץ, משנת 1932 בעת שעבד בהקמת קו מתח גבוה בין קהיר לאסואןלאחר מכן חזר והתיישב בחיפה, שם המשיך לעבוד בחברת החשמל והיה שנים רבות חבר בוועד הארצי של עובדי החברה.

ב-4 באוקטובר 1942 נישא לעדה פוניקובר (לבית ברקוביץ') בכפר יהושע, וב-1943 נולדה בתם שלומית.

נפטר ב-1968 ונקבר בבית העלמין חוף הכרמל בחיפה.

הערות שוליים

קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:לוחמי תל חי
קטגוריה:עובדי חברת החשמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968