מחסום לה רוטונד דה שארטר

מחסום לה רוטונד דה שארטר (בצרפתית: Barrière de la rotonde de Chartres) הוא מבנה היסטורי, בדגם של רוטונדה, שנבנה ב בפארק מונסו, על גבול בין  הרובע השמיני לרובע השבעה-עשר. המבנה היה אחד ממחסומי הכניסה לפריז ושימש כמשרדים לגובי המכסים.

ב-1975 הוגדר המבנה כמונומנט היסטורי .

 רקע 

פריז הוקמה בתקופת האימפריה הרומית כעיר מבוצרת המוקפת חומה. לאורך השנים גדלה העיר ומדי תקופה נבנתה חומה חדשה שנתנה מענה להגנת העיר המתרחבת.

ארכאולוגים והיסטוריונים מונים שמונה חומות כאלו שנבנו לאורך ההיסטוריה וזאת על בסיס ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו ברחבי פריז וכן על בסיס מפות היסטוריות שנשמרו.

אחת מחומות אלו הייתה חומת הפרם ז'נרל או חומת המכס  שנבנתה בין 1784 ל-1791. בניגוד לחומות הקדומות יותר, שנבנו להגנה על העיר, חומה זו נבנתה למימוש זיכיון פרם ז'נרל שאפשר לבעלי הזיכיון לנתב את המגיעים לעיר ל-62 שערים בהם אולצו המגיעים לשלם מכס.

גביית מס זו גרמה למירמור בקרב תושבי העיר, בוטלה במהלך המהפכה הצרפתית אך הוחזרה ב-1798. במסגרת תוכנית אוסמן להתחדשות פריז, שמומשה באמצע המאה ה-19, נהרסה החומה כמו גם רוב שערי הגבייה.

אחד מאותם מחסומים של החומה, ושרדו עד היום הוא מחסום לה רוטונד דה שארטר

 שמו של המחסום 
שם המחסום הוא תצריף של האופי הארכיטקטוני של המבנה (רוטונדה) ושמה של שושלת דוכסי שארטר  (שהפכה לדוכסות אורליאן).

 ההיסטוריה של המחסום 
מחסום לה רוטונד דה שארטר נבנה ב-1787, בתקופה בה נבנו שאר חלקי החומה והשערים של חומת הפרם ז'נרל או חומת המכס (1791-1784). כמו שאר המחסומים בחומה נבנה מחסום זה לגביית מכס מהסוחרים הנכנסים לעיר והוא כלל את המבנה המעוגל ומבני מחסום (שנהרסו) כשהמבנה המעוגל עצמו שימש את אנשי המנהלה של החומה.

המחסום תוכנן על ידי האדריכל קלוד-ניקולא לדו עבור בעל המחסום לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן כשהמבנה הראשי כלל שלוש קומות שכוסו בכיפה.

ב-1793 הוצא בעל המחסום, לואי-פיליפ, להורג במסגרת המהפכה הצרפתית והמבנה הולאם וב-1804 נסגר.

ב-1861 שונו הקומה העליונה והכיפה.

ב-1975 הוגדר המבנה כמונומנט היסטורי .

 מבנה המחסום 
מבנה המחסום העגול נבנה בסגנון ניאו קלאסי בדגם של רוטונדה המוקפת בחלקה החיצוני ב-16 עמודים. במקור כלל המחסום שלוש קומות כששתי הקומות התחתונות שימשו לפקידות של חומת הפרם ז'נרל. הקומה העליונה שימשה את בעל המחסון, לואי פיליפ השני, שהיה גם הבעלים של פארק מונסו הסמוך ששימש עבורו כשטח חקלאי.

 גלריה 

 ראו גם 
 חומות פריז
 מחסום ד'אנפר

 לקריאה נוספת 
Delvau, Alfred, Histoire anecdotique des barrières de Paris, Ligaran, 2015, 
 Jacques-Antoine Dulaure, Histoire physique, civile et morale de Paris, vol. 4.
 Renaud Gagneux et Denis Prouvost, Sur les traces des enceintes de Paris. Promenades au long des murs disparus, Éditions Parigramme / Compagnie parisienne du livre (Paris), 2004 ()
 Félix et Louis Lazare, Dictionnaire administratif et historique des rues de Paris et de ses monuments, 1844-1849
 Jean-Pierre Lyonnet, Les Propylées de Paris. Claude-Nicolas Ledoux, 1785-1788, Éditions Honoré Clair, 2013, 140 p. ()
 Jean de La Tynna, Dictionnaire topographique, étymologique et historique des rues de Paris
 Jean Valmy-Baysse, La Curieuse Aventure des boulevards extérieurs, Éditions Albin-Michel, 1950

 קישורים חיצוניים 

 מחסום לה רוטונד דה שארטר, באתר histoires-de-paris.fr 
 מחסומי פריז, באתר gallica.bnf.fr 
 מחסום לה רוטונד דה שארטר, באתר paris1900.lartnouveau.com 
 מחסום לה רוטונד דה שארטר, באתר travelfranceonline.com
 מחסום לה רוטונד דה שארטר, באתר structurae.net 

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:הרובע השמיני של פריז