הפיתוי של אנתוני הקדוש

הפיתוי של אנטוני הקדוש (בהולנדית: De verzoeking van de Heilige Antonius) הוא טְרִיפְּטִיכוֹן בצבעי שמן על לוחות עץ מאת הצייר ההולנדי הירונימוס בוש, שנוצר בסביבות שנת 1501. היצירה מתארת את הייסורים הנפשיים והרוחניים שחווה אנטוניוס הקדוש, ממנהיגי  בפרובינקיה מצרים במאות ה-3 וה-4. נושא "הפיתוי של אנטוני" היה פופולרי באמנות ימי הביניים והרנסאנס, והטריפטיך כולל דימויים פרי הדמיון האופייניים לסגנונו של בוש. בימינו מוצגת היצירה ב בליסבון.

 תיאור 
הטְרִיפְּטִיכוֹן מורכב משלושה לוחות עץ: לוח מרכזי ושני לוחות צדדיים המתקפלים כדלתות. הלוח המרכזי ממדיו 131.5×119 ס"מ, ולוחות הצד ממדיהם 131.5×53 ס"מ. היצירה מתארת באופן סמלי את הייסורים הנפשיים והרוחניים של אנטוניוס הקדוש, בהשראת מקורות כמו "חיי אנטוניוס" מאת אתנסיוס מאלכסנדריה ו"מקראת הזהב" מאת .

 לוח שמאלי 
הלוח השמאלי מתאר את המסע האגדי של אנטוניוס ואת נפילתו. בחלק העליון, הקדוש נישא בשמיים על ידי שדים. מתחת, נראית מערה (או בית בושת) החצובה בגבעה בצורת אדם על ארבע, כשפתחה בגבו. תהלוכה בלתי קדושה מובלת לעבר הפתח על ידי שד לבוש בגדי קודש ועל ידי צבי. בחזית, אנטוניוס מותש נתמך על ידי נזיר ואדם חילוני, שזוהה לעיתים כבוש עצמו. מתחת לגשר החוצה אגם קפוא נראות שלוש דמויות, כולל נזיר הקורא מכתב, וציפור שדית מחליקה על הקרח עם שלט בו כתוב "שמן", אולי רמז לסימוניה.

 לוח מרכזי 
הלוח המרכזי מתמקד בפיתויים של אנטוניוס. הקדוש מופיע במרכז, שקוע בהתבוננות, ידו המברכת מצביעה על תאו בתוך מגדל הרוס, שבו נראה ישו מצביע על הצלב. מימינו, כוהנת בעלת עור כהה מחזיקה כלי עם צפרדע, סמל לכישוף ולמותרות, כשהצפרדע מחזיקה ביצה. זמר לבוש שחור עם פני חזיר וינשוף (סמל לכפירה) מעל ראשו, וגבר נכה עומד לקבל קומוניון. הקדוש מביט אל העולם תוך הצבעה לעבר ישו, אך אף דמות בלוח אינה מסתכלת לעברו.

ברקע, עיר בוערת מסמלת את ההגנה של אנטוניוס מפני ארגוטיזם (המכונה "אש האנטוניוס"). קבוצות שדים כוללות אישה עם קסדה דמוית עץ חלול, המייצגת אלימות, וקבוצה במים המחקה את מנוסת ישו למצרים או את הערצת המאגים. בשמיים נראים ציפור בצורת ספינה, דגים מעופפים וסירות מכונפות. גבר מזוקן עם כובע צילינדר עשוי לייצג מכשף שיצר את החזיונות.

חלק מהדימויים עשויים להתקשר לארגוטיזם ולטיפולים בו בתקופת בוש. הפרי הגדול בחזית עשוי לייצג תפוח מנדרגורה, המשמש להרדמה ולהגנה מפני המחלה, והדמויות האלימות סביבו עשויות לשקף את ההזיות שנגרמו מהמחלה ומהטיפול.

 לוח ימני 
הלוח הימני מתאר את התבוננותו של אנטוניוס. בשמיים, שתי דמויות רוכבות על דגים, סמל ליכולת שהעניק השטן להשתתף בשבת המכשפות. בחזית, אישה עירומה, סמל למותרות, מציצה מגזע חלול דרך אוהל שמוחזק על ידי צפרדע. גמד עם גלימה אדומה וסביבון מסמל את חולשת האנושות. שולחן עם לחם וקנקן יין, נתמך על ידי שדים עירומים, מייצג את הפיתויים האחרונים. אחת הדמויות תקועה עם רגלה בקנקן, רמז למעשה מיני. ברקע נראות עיר עם מגדלים, טחנות רוח ואגם.

 לוחות חיצוניים 
הלוחות החיצוניים של הטריפטיך, כמקובל ביצירות פלמיות מאותה תקופה, צוירו בגריזאיי. הם נועדו להיראות במהלך תענית שלפני פסחא. הלוח השמאלי מתאר את מעצרו של ישו, כולל פטרוס הקדוש החותך את אוזנו של מלכוס ויהודה איש קריות הבורח. הלוח הימני מציג את ישו נושא את הצלב, עם שני הגנבים בחזית, האחד מתוודה והשני מסרב להמיר דתו, ולצד ישו דמויות כמו שמעון מקירנה וורוניקה הקדושה.

 היסטוריה 
הטריפטכון עשוי להיות אחד משלושה ציורים בנושא הפיתויים שהוזכרו במלאי של פליפה השני, מלך ספרד שנשלח לאל אסקוריאל ב-1574. עם זאת, היסטוריונים רבים סבורים כי היצירה נרכשה על ידי ההומניסט הפורטוגלי דמיאו דה גואש בשנים 1523–1545. הציור תועד באוסף המלכותי בליסבון ב-1872, וב-1911 הועבר למוזיאון הנוכחי. ניתוח דנדרוכרונולוגי תיארך את היצירה לסביבות 1501.

 עותקים וגרסאות דומות 
הציור הועתק פעמים רבות. עותק מסדנתי נמצא במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה, ועותק מאוחר יותר בגמלדה-גלרי, ברלין. עותק מוקטן של שני הלוחות הצדדיים מוצג במוזיאון הפראדו במדריד, וגרסה של הלוח המרכזי נמצאת במוזיאון האמנות של סאו פאולו בברזיל. עותק נוסף של הלוח המרכזי, מאת חסיד של בוש, נמצא בגלריה הלאומית של קנדה באוטווה.

 ביבליוגרפיה 



 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:הירונימוס בוש
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16