תומאס קטרון

תומאס בנטון קטרון (באנגלית: Thomas Benton Catron; 6 באוקטובר 1840 – 15 במאי 1921) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי שהיה בעל השפעה על הקמת מדינת ניו מקסיקו, וכיהן כאחד הסנאטורים הראשונים שלה בארצות הברית. לקטרון יש תומכים אבל אויבים תיארו אותו כ"תופס קרקעות חמדן ופוליטיקאי חסר רחמים".

קטרון היה יליד מיזורי ובוגר אוניברסיטת מיזורי. הוא היה יוצא צבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר המלחמה, הוא עבר לטריטוריית ניו מקסיקו, שם למד ספרדית, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין. הוא היה חבר המפלגה הרפובליקנית למרות שרוב תושבי הדרום היו אנשי המפלגה הדמוקרטית, ועד מהרה הטביע קטרון את חותמו הן במשפט והן בפוליטיקה, כולל כהונה כתובע מחוזי, התובע הכללי הטריטוריאלי (1869–1872), ותובע פדרלי לניו מקסיקו (1872–1878). מאוחר יותר כיהן במועצה הטריטוריאלית של ניו מקסיקו (1884, 1888, 1889), כנציג הטריטוריאלי לקונגרס (1895–1897), נשיא לשכת עורכי הדין של ניו מקסיקו (1895), וראש עיריית סנטה פה (1906–1908).

בנוסף לעיסוק בעריכת דין, היה קטרון חבר במעגל סנטה פה של עורכי דין בולטים, פוליטיקאים וספקולנטים בקרקעות. הוא השתמש בידע שלו על מענקי הקרקע הספרדים והמקסיקנים של ניו מקסיקו כדי לרכוש קרקע ממתיישבים היספנים שאינם מכירים את החוק האנגלי ואת השפה האנגלית, ולעיתים קרובות אפילו לא היו מודעים לכך שהבעלות שלהם על האדמה שבה חיו אותגרה. הוא צבר את התואר ליותר מ-3,000,000 אקרים (12,000 קמ"ר, מה שהפך אותו אולי לבעל הקרקעות הגדול ביותר בארצות הברית. כאשר ניו מקסיקו קיבלה מעמד של מדינה, בחר בית המחוקקים בקטרון כאחד מהסנאטורים הראשונים מטעם המדינה. הוא כיהן מ-1912 עד 1916, והיה מועמד לבחירה מחדש ב-1916, אולם לא נבחר בבחירות. הוא מת בסנטה פה, ונקבר בבית הקברות פיירוויו של סנטה פה.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
קטרון נולד ליד לקסינגטון שבמיזורי, ב-6 באוקטובר 1840, בנם של והיה ג'ון קטרון ומרי (פלטשר) קטרון, ונקרא על שמו של הסנאטור ממיזורי תומאס הארט בנטון. אבותיו היגרו מגרמניה לווירג'יניה בשנת 1765. הוא התחנך בבתי הספר הציבוריים של לקסינגטון ובמכללת הבונים החופשיים בלקסינגטון. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת מיזורי בשנת 1860.

 מלחמת האזרחים 
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הצטרף קטרון לצבא הקונפדרציה, שירת בסוללת היירם מ. בלדסו, יחידה בפיקודו של סטרלינג פרייס. קטרון השתתף בקרבות קרתגו, וילסון קריק, לקסינגטון השני ופי רידג'. בסוף המלחמה היה קטרון לוטננט ראשון ופיקד על סוללת מיזורי ה-3. בשלבים האחרונים של המלחמה שירת במהלך הלחימה בטנסי, אלבמה ומיסיסיפי, לפני שנכנע במיסיסיפי בתום המלחמה כחלק מפקודתו של ריצ'רד טיילור.

 לאחר מלחמת האזרחים 
קטרון חזר למיזורי לאחר המלחמה והחל ללמוד משפטים. בשנת 1866 עבר לטריטוריית ניו מקסיקו, התגורר בלאס קרוסס לפני שהתיישב במסילה. הוא נסע לניו מקסיקו עם שני מטענים של קמח, אותם מכר כדי לממן את לימודי המשפטים שלו, וספר דקדוק ספרדי, שבו השתמש כדי להתחיל ללמוד את השפה. (עד מהרה הוא למד את השפה בכך שחי בקהילות דוברות ספרדית ודיבר רק ספרדית.) קטרון השלים את לימודי המשפטים שלו והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1867.

 קריירה פוליטית 
בניגוד לרוב תושבי הדרום שתמכו בקונפדרציה, קטרון היה חבר המפלגה הרפובליקנית. זמן קצר לאחר שהחל לעסוק בעריכת דין מונה קטרון לתובע המחוזי של המחוז השיפוטי השלישי (כיום מחוז דוניה אנה), וכיהן בתפקיד עד 1868.

בשנת 1869 מונה לתובע הכללי של טריטוריית ניו מקסיקו. בשנת 1872 מונה ליועץ המשפטי הפדרלי עבור מחוז ניו מקסיקו, תפקיד שהחזיק בעבר שותפו למשפטים, עמיתו למלחמת האזרחים ועמיתו הרפובליקני סטיבן אלקינס, שנבחר לקונגרס. קטרון שימש כיועץ משפטי פדרלי עד 1878.

בזמן שכיהן כיועץ משפטי פדרלי עבר קטרון לסנטה פה. ב-1884 נבחר קטרון למועצה הטריטוריאלית של ניו מקסיקו, והוא כיהן שוב ב-1888 וב-1890. בשנת 1892 התמודד קטרון ללא הצלחה על משרת הנציג לקונגרס. הוא התמודד שוב ב-1894 וניצח, וכיהן קדנציה אחת מ-4 במרץ 1895 עד 3 במרץ 1897. מ-1895 עד 1896 כיהן קטרון כנשיא לשכת עורכי הדין בניו מקסיקו. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש לקונגרס ב-1896, וכיהן שוב במועצה הטריטוריאלית ב-1899 וב-1905.

 רכישת קרקע 
כעורך דין שמכיר את המורכבויות של מענקי קרקע מקסיקניים ישנים, השיג קטרון עניין או בעלות ברורה על 34 מענקים בהיקף כולל של . כחבר בקבוצת ספסרי הקרקע המכונה "סנטה פה רינג", הוא הפך ב-1894 לבעל האדמות הגדול ביותר בארצות הברית.

לאחר סיפוח ניו מקסיקו בשנת 1848, ארצות הברית דרשה כי מענקי קרקע ספרדיים ומקסיקנים "יאושרו" על ידי בתי המשפט והקונגרס בארצות הברית. תובעים היספנים לקרקעות במענקי הקרקע לעיתים קרובות לא דיברו אנגלית והיו חשדנים ולא הכירו את מערכת המשפט האמריקאית - הכל כך שונה מההיספאנית. רבים מהתובעים היו עניים ולא יכלו להמשיך בהליך המשפטי הארוך והיקר של קבלת אישור תביעה. יתרה מכך, לסוקרים הכלליים שמונו על ידי ארצות הברית היה ידע מועט בשיטות ובמנהגי הקרקע ההיספניים. "המצב היה בשל להונאה. התוצאות היו "מענקים גדולים בבעלות ספקולנטים אושרו בטעות; מענקים אחרים שהיו צריכים להיות מאושרים לא אושרו... [ו]... כמה מענקים תקפים אושרו, אבל לאנשים הלא נכונים. "טבעת סנטה פה של עורכי דין ופוליטיקאים, לעיתים קרובות בליגה עם הסוקרים הכלליים, ניצלה לרעה את מערכת השיפוט לטובתם האישית.

בין הרכישות של קרטון היו 600,000 אקר (2,400 קמ"ר) מענק קרקע Tierra Amarilla. המחלוקות על בעלות נמשכו במאה ה-21 והתפרצו באלימות לפחות בהזדמנות אחת, פשיטה על בית המשפט של מחוז ריו אריבה ב-1967 על ידי רייס טיג'רינה וטוענים היספנים להענקת קרקעות.

 חבר הסנאט של ארצות הברית 
קטרון היה תומך מוקדם במדינת ניו מקסיקו, ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 הקים את המפלגה הרפובליקנית הטריטוריאלית כדי לעודד רפובליקנים ברמה הלאומית לקבלתה של ניו מקסיקו לאיחוד.

כאשר ניו מקסיקו התקבלה כמדינה ה-47 ב-1912, בית המחוקקים של מדינת ניו מקסיקו בחר בקטרון כאחד הסנאטורים הראשונים של המדינה. קטרון זכה ב"כהונה הארוכה" (ארבע שנים), בעוד אלברט פול זכה ב"כהונה הקצרה" (שנה אחת). קטרון נכנס לתפקיד ב-27 במרץ 1912.

כדי לזכות בבחירות לסנאט, כרת קטרון ברית אישית עם פול (מאוחר יותר היה מעורב בשערוריית טיפוט דום), והבטיח שכל אחד מהם ייבחר. ברית זו התנגדה למקסיקנים חדשים בעלי מורשת ספרדית, שקיוו שאחד מביניהם יהפוך לסנאטור.

בתחילת הקריירה שלו בסנאט כיהן קטרון כיו"ר הוועדה להוצאות במחלקת הפנים. ב-1916 הועמד לבחירה מחדש, אך הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לפרנק א. האבל. האבל המשיך והפסיד בבחירות הכלליות לאנדריוס ג'ונס.

לאחר שעזב את הסנאט חזר קטרון לסנטה פה, שם חידש את עבודתו בעריכת דין ואת האינטרסים העסקיים שלו, וכיהן בתפקידים מקומיים כולל נשיא מועצת החינוך.

קטרון הוזכר כמועמד לסנאט ב-1918 אם פול לא יתמודד לבחירה מחדש, אך פול החליט להתמודד, קיבל את המועמדות הרפובליקנית וזכה בקדנציה נוספת.

 פרישה, מוות וקבורה 
לאחר שעזב את הסנאט, ניסה קטרון ללא הצלחה לקבל מינוי כשגריר בצ'ילה. בפרישה המשיך קטרון להתגורר בסנטה פה. הוא מת בסנטה פה, ניו מקסיקו ב-15 במאי 1921, ונקבר במאוזוליאום בבית הקברות פיירוויו.

 משפחתו 
ממוזער| ג'וליה אנה וולץ
בשנת 1887 נשא קטרון לאישה את ג'וליה אנה וולץ (28 במרץ 1857 – 8 בנובמבר 1909), ילידת אוהיו. היא התגוררה במנקטו, מינסוטה, הייתה בוגרת אוברלין קולג', ולימדה בבית ספר כשפגשה את קטרון. נולדו להם חמישה ילדים, ארבעה מהם חיו עד לבגרות: ג'ון וולץ; צ'ארלס כריסטופר; תומאס בנטון השני; ופלטשר ארתור.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו מקסיקו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921