מסדר העתיקים (משחקי Assassin's Creed)

מסדר העתיקים (באנגלית: Order of the Ancients, ידוע גם כ"מסדר הנחש", "רעולי הפנים" ובצורה לעגנית כ"מסדר הכופרים") הוא קולקטיב חשאי בדיוני שמתקיים בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed, ופעל בתקופת העולם העתיק. המסדר נוסד בשנת 1334 לפנה"ס על ידי הפרעה המצרי סמנח כא רע, שלא רק שהעריץ את החייזרים הקדומים שנודעו כבני האיסו, אלא גם החזיק בנקודת מבט נחרצת ועליונה. הוא ביקש להשתמש בפיסות העדן - ממצאים טכנולוגיים רבי-עוצמה ועתיקים שהושארו מאחור בידי האיסו, כדי להוביל בכוח את האנושות הן מבחינה דתית והן מבחינה פוליטית על מנת ליצור תרבויות איסו מחודשות על פני כדור הארץ ולהקים לתחייה את האיסו.

במהלך ההיסטוריה בה היה קיים, מסדר העתיקים שלט במרבית האימפריות של העולם הנאור. חברי המסדר חלשו על פני מגוון תפקידים בכירים, ביניהם מפקדים צבאיים, בכירי דת, מלומדים, אנשי אצולה, מנהלי מחוזות, פילוסופים וגם ארכי-פושעים, ולרוב אימצו מילת קוד שתתאר אותם ואשר לפיה התכתבו אחד עם השני. למרות שהמסדר לא זכה להתנגדות נגד שליטתו באנושות במהלך עשרות השנים הראשונות לקיומו, מספר אנשים בודדים וקבוצות בחרו ללחום נגד הרודנות - ביניהם הנחבאים בשנת 47 לפנה"ס - כוח התנגדות שהוביל למלחמת צללים בת מאות שנים נגד המסדר.

עם עלייתן של דתות אברהמיות ודעיכתן של דתות פוליתטיות ברחבי אירופה ואסיה, המסדר החל בתהליך דעיכה וכמעט שהושמד בשנת 878 בידי הגרנדמאסטר של המסדר באנגליה, אלפרד הגדול. אלפרד תיעב את האידיאלים ומערכת האמונות של מסדר העתיקים, והחשיב אותם כחילול הקודש לאלוהים היחיד של הנצרות. עם התרחבות הויקינגים לאנגליה, אלפרד הפעיל מניפולציה על אייבור ורינסדוטיר ושבט העורב שלה כדי שהיא תשמיד ללא ידיעתה את חברי המסדר ברחבי אנגליה, ובכך להגשים את חלומו להקים מחדש את המסדר לכזה שיתאים יותר לאמונות הפוליטיות שלו. רצף אירועים אלה הוביל להקמתו של מסדר האבירים הטמפלרים.

למרות רדיפות חוזרות ונשנות, שיירים של המסדר עדיין היו קיימים במקומות אחרים באירופה, כמו אירלנד וצרפת. אולם, בסופו של דבר הם הוכחדו - נעלמו לגמרי או שהוטמעו לתוך מסדר הטמפלרים. בהתחשב בדמיון שבמערכת האמונות של המסדרים, המתנקש שון הייסטינגס שיער בשנת 2020 שמסדר העתיקים היה ארגון קדום של כוחות הרצון הראשון - ארגון מבודד ומודרני שביקש להחיות מחדש את האיסו כשליטי האנושות.

 אידאולוגיה ומטרות 

 היסטוריה בדיונית של הארגון 
 התקופה הקלאסית 

 השנים המוקדמות 

מסדר העתיקים הוקם בידי הפרעה סמנח כא רע בשנת 1334 לפנה"ס, במטרה לחפש אחר טכנולוגיה של האיסו ולנצלה. סמנח כא רע גילה את כספת האיסו במצרים וחיבר בינה לבין הקבר שלו כדי להסתיר אותה מעיני כולם. המסדר הרחיב את השפעתו על מצרים לפני שהתרחב אל ממלכת פרס, שם ביקש להפעיל מניפולציה על האימפריה הפרסית האחמנית ולשלוט בה. עד המאה ה-5 לפנה"ס, המסדר גדל לכדי ארגון רב-עוצמה שהשפיע על שלטונם של דורות שלמים של שליטים אחמנים, ביניהם דריווש הראשון ובנו חשיארש הראשון.

עד לפלישת פרס השנייה על יוון - אשר במהלכה התרחש קרב תרמופילאי המפורסם - מסדר העתיקים חלק בשותפות ממושכת עם הכת של קוסמוס. למרות ששני הארגונים פעלו באופן עצמאי, מטרותיהם היו לעיתים משותפות, וכתוצאה מכך שתי הקבוצות פעלו להמליך את חשיארש הראשון על יוון העתיקה. אולם, מסדר העתיקים לא היה מודע לחלקה של הכת של קוסמוס בהצתת המלחמה הפלופונסית - עימות שהביא לתוהו ובוהו באזור, למורת רוחו של מסדר העתיקים.

 האימפריה האחמנית 
 המרדף אחרי דריווש 

בסופו של דבר, עצם קיומו של המסדר ופעילויותיו התגלו בידי אנשי האצולה הפרסים ארטבנוס, אמורגס ופקטיאס במהלך תקופת שלטונו של חשיארש הראשון. יחד עם בני אצולה אחרים, הם הקימו תנועת מחתרת בשם "מגיני פרס" כדי להתנגד למסדר ולכל מי שמשתף איתו פעולה. הם הצליחו להתנקש בחייו של חשיארש לאחר שארבו לשיירה שלו בשנת 465 לפנה"ס. עם מותו של חשיארש, העתיקים הפנו את תשומת ליבם לבנו ארתחששתא הראשון, שירש את מקומו של אביו למלוכה. כשארטבנוס תכנן את ההתנקשות, מתוך חשש שארתחששתא יהפוך גם הוא לשליט בובה, אמורגס בגד בחברו והצטרף למסדר העתיקים, בתקווה שהמשאבים של המסדר ייצרו עתיד טוב יותר לפרס.

אחרי שאמורגס סיכל את בגידתו של ארטבנוס וחשף אותו, זה האחרון נאלץ לעזוב את פרס עם משפחתו ולאמץ זהות חדשה בשם דריווש. בינתיים, אמורגס עלה בדרגות המסדר והפך למנהיג העתיקים. הוא שלח את מסדר הציידים, תת-סיעה של מסדר העתיקים בהנהגת פקטיאס כדי למצוא את חברו לשעבר ולחסל אותו. אחרי שאיבד את מרבית משפחתו לציידים, דריווש הצליח לטשטש את עקבותיו ונמלט ליוון העתיקה יחד עם בנו/בתו.

בעוד מסדר הציידים רדף אחרי דריווש, מטרתו השתנתה וכעת חבריו בחרו לחסל את כל "המתבוללים" - צאצאים של בני האיסו שמחזיקים בכוח וביכולות על-אנושיים, אשר נתפסים כאיום בידי מסדר העתיקים. עד לשנת 420 לפנה"ס, פקטיאס והמסדר צדו בהצלחה אחרי מספר מתבוללים ברחבי פרס וסביבותיה.

 פעילות ביוון 
בשלב מסוים במאה ה-5 לפנה"ס, שישה מחברי המסדר בהנהגת איאנטה ערכו מסע לקפלוניה בחיפוש אחר פגיון של האיסו, שהשמועה אמרה שהוא חבוי בכספת תת-קרקעית קדומה. למרות שחברי המסדר איתרו את הכספת, הם לא יכלו לפתוח אותה, ולכן איאנטה שכר את שירותיהם של מרקוֹס הסוחר ושל שכיר החרב קדמוס כדי להשיג את ה"אוצר" של הכספת. אולם, לאחר שקדמוס מצא את הפגיון, איאנטה וחברי המסדר בגדו בו, לקחו את הפגיון ולכדו אותו בתוך הכספת. קדמוס הצליח להימלט, רדף אחרי חברי המסדר והרג את איאנטה, אך בקרב המתחולל נשבר הפגיון לשני חלקים. שאר חברי המסדר ששרדו נמלטו עם חלק אחד בעוד קדמוס החזיק בחלק השני.

בסביבות 429 לפנה"ס, מסדר הציידים ערך מסע למקדוניה היוונית בניסיון לחסל את המיסתיוס הספרטנית קסנדרה, מתבוללת שזכתה לפרסום במהלך המלחמה הפלופונסית. במקדוניה, הם חברו לקבוצה של ספרטנים כדי לחשוף את זהותו של המיסתיוס, בעוד קיומו של מסדר העתיקים הובא לידיעתם של קבוצת שכירי חרב שחיפשו אחר קסנדרה בעצמם. קבוצה זו חשפה תכתובות בין הצבא הספרטני לבין מסדר העתיקים, בנוסף למארב מתוכנן שהם החליטו לסכל מתוך מחשבה שהדבר יעלה את סיכויים להצטרף לצוותה של קסנדרה על סיפון האונייה שלה, האדרסטיה.

פקטיאס נתן הוראה למשוך את קסנדרה ממחבואה והמשיך להרחיב את השפעתם של העתיקים על מקדוניה. אולם, קסנדרה עבדה במשותף עם דריווש ונטאקאס כדי לחבל בפעולותיהם. ניסיונות נוספים של מסדר הציידים לחסל את המתבוללים ואת משתפי הפעולה לא צלחו, והתרחבותם של העתיקים ביוון עמדה בפני סכנה כאשר נודע להם שהכת של קוסמוס - ששלטה ברוב האריסטוקרטיה של יוון העתיקה - הייתה מודעת לקיומם. בסופו של דבר, פקטיאס התעמת לבדו מול קסנדרה ביער ונמלט למערה. עם הגיעם של דריווש ונטאקאס, פקטיאס חשף בפניהם את זהותו האמיתית של דריווש כארטבנוס ואת עברו המסתורי, אך נהרג על ידו. עם מותו של פקטיאס, השפעתם של העתיקים במקדוניה נפסקה.

 נפילת סיעת המסדר בפרס 
עם כישלונו של פקטיאס, אמורגס החליט להגיע ליוון ולצוד בעצמו אחר דריווש. הוא התחזה לסוחר מזדקן ואיתר את מקומם של דריווש ונטאקאס באכאיה, שעמדו להפליג מעיר הנמל פטרס. כדי לשבש את תוכניתם, הוא הורה למסדר הסערה בהנהגת פילה להטיל מצור ימי על עיר הנמל, אך גם ניסיון זה סוכל כאשר קסנדרה השתמשה נגדם בנשק החדש של המסדר "נשמת כימרה" (להביור מתנייד על ספינות המלחמה). עם הבסתה של פילה, קסנדרה בחרה להשתקע עם נטאקאס בעיירה היוונית דימה, ולחיות חיים שלווים. אולם, אמורגס הטיל את מלוא אימתם של העתיקים על העיירה ושרפו אותה עד היסוד. קסנדרה לא הצליחה למנוע את הירצחו של נטאקאס וחטיפת בנה אלפידיוס. היא ודריווש רדפו אחר אמורגס למצודת המסדר במסיניאה, שם עבדו במשותף עם חיילים אתונאים כדי לנטרל את השפעתם של העתיקים על מסיניאה. קסנדרה הביסה את אמורגס בקרב, והוא חשף בפניה את מיקומו של אלפידיוס. מאחר שקסנדרה הגיעה למסקנה שהרך הנולד יהיה מצוי בסכנה תמידית בגלל היותו "מתבולל", היא ביקשה מדריווש לקחת את נכדו למקום מבטחים בעוד היא צדה אחר שיירי המסדר ברחבי יוון.

 האימפריה המקדונית וסין בתקופת שושלת צ'ין 
במאה ה-4, המסדר כרת ברית עם המלך אלכסנדר השלישי של מקדוניה, שידוע יותר בשם אלכסנדר הגדול. כסמל לברית ביניהם, המסדר העניק לאלכסנדר שתי פיסות עדן - מטה וקלשון. בעזרת שני ההמצאים, אלכסנדר יכול היה להקים את אחת האימפריות הגדולות בהיסטוריה, והפך למפקד צבאי בלתי מנוצח. אולם, בשנת 323 לפנה"ס, חברת מסדר הנחבאים בבבילון בשם אילתני הרעילה את המלך וגרמה לקריסת האימפריה. כמאה לאחר מכן, המסדר הרחיב את השפעתו למזרח אסיה, שם השפיע על שלטונו של צ'ין שה-חואנג, הקיסר הראשון של סין המאוחדת. באמצעות תמיכתם, הקיסר יכול היה לקחת על עצמו מספר תוכניות בנייה, כמו החומה הגדולה של סין. אולם, בשנת 210 לפנה"ס, חבר היושיה (קבוצת לוחמים בסין העתיקה) וויי-יו התנקש בחייו של הקיסר.

 מצרים בתקופת ממלכת בית תלמי 
300px|ממוזער|שמאל|מסדר העתיקים של מצרים העתיקה, צילום מסך מתוך Assassin's Creed Origins.

 הכחדת המדג'אי 
על למאה ה-1 לפנה"ס, מסדר העתיקים ביסס את אחיזתו במצרים העתיקה, והחזיק במספר משרות כוח ברחבי חצר המלכות של הפרעה תלמי השנים עשר. חבר העתיקים פותינוס שימש כסריס בחצר המלכות, בעוד ברניקי שימשה כנומארך של פיום. בערך בזמן זה, פותינוס גייס לתוך המסדר את החייל לוקיוס ספטמיוס, אחד מהגביניאני (לגיון רומאי) שהוצב במצרים כדי להגן על הפרעה.

בשנת 70 לפנה"ס, חבר המסדר רייה שכר את שירותיו של שכיר החרב בַּיוֹן כדי להכחיד את שושלת הדם של המדג'אי, כוח השיטור של מצרים באותה עת, מאחר שהמדג'אי נחשבו לאיום על מטרותיו של המסדר. ביון הצליח בחלק ממשימתו, וחיסל את המדג'אי פרט לחבר אחד מתוכם - באייק מסיווה. אולם, באייק הרג את ביון בשנת 56 לפנה"ס בעזרתן של חברתו איה ואמו אחמוס. הוא המשיך ואיתר את רייה והתנקש בו בביתו באלכסנדריה.

 החיפוש אחרי הכספת בסיווה 

בעקבות מותו של תלמי השנים עשר בשנת 51 לפנה"ס, ילדיו תלמי השלושה עשר וקלאופטרה ירשו אותו כפרעונים, המנהלים יחדיו את הממלכה. מסדר העתיקים ראה זאת כהזדמנות להשיג כוח נוסף, וניסה לשכנע את קלאופטרה לעבור צד. אולם, תוכניתם נכשלה. אחרי שהמסדר הבין שלא ניתן לשכנע את המלכה בקלות כמו את אחיה, הוא ארגן את גירושה ממצרים בשנת 49 לפנה"ס. לאחר מכן, המסדר בחר בתלמי השלושה עשר שישמש כשליט הבובה שלהם, מתוך ידיעה שקלאופטרה הייתה שליטה ערמומית ואסטרטגית טובה יותר מאחיה הצעיר - שהיה מעוניין יותר באחיזת עיניים וניתן היה להשחית אותו בקלות. באותו זמן, מסדר העתיקים הונהג על ידי פלביוס מטלוס, גנרל רומאי רם-דרג ששירת לצד יוליוס קיסר.

זמן מה לאחר מכן, המסדר גילה על קיומה של כספת תת-קרקעית מתחת למקדש של אמון בכרנכ, והאמין שהוא מקושר לתפוח העדן שברשותם. כתוצאה מכך, כמה מחברי המסדר ערכו מסע לתוככי הכספת בשנת 49 לפנה"ס וניסו לגלות את המסתורין שחבוי בה. הם חטפו את המדג'אי האחרון באייק ואת בנו ח'מו והביאו אותם לכניסה של הכספת, בהאמינם שיוכלו לפתוח אותה. המסדר האמין שתפוח העדן היה חלק אחד מתוך המפתח שייפתח את הכספת, וששושלת הדם של המדג'אי היא החלק השני. אולם, מאמציהם לא נשאו פרי. גם באייק וגם ח'מו לא ידעו דבר על הכספת, שדלתה לא נפתחה כשהניחו את תפוח העדן בידיו של ח'מו. לפני שיוכלו להמשיך לחקור את המדג'אי, הגיעה לאוזניהם ידיעה על הגעתו של תלמי השלושה עשר למקדש של אמון. מרבית חברי המסדר עזבו, בהשאירם את באייק ואת בנו בקטקומבה. בעזרתו של ח'מו, באייק שחרר את עצמו מכבליו וניסה להילחם בחברי המסדר הנוכחים, אך אחד מהעתיקים הדף את המתקפה שלו, מה שגרם לבאייק לדקור את בנו ולהרגו.

 ניצודים בידי המדג'אי האחרון 

אחרי שנכשל לפתוח את הכספת, מסדר העתיקים נטש את חיפושיו ועזב את סיווה. המסדר מינה את מדונמון להישאר בכפר ולתפקד בתור האורקל של אמון, ומסר לידיו את תפוח העדן כדי שיגלה פרטים נוספים על הממצא העתיק. מאוחר יותר באותה שנה, באייק יצא למסע נקמה בחברי המסדר על מות בנו. הוא איתר את רודג'ק, ששימש כנומארך של סקארה-נום ורדף אחריו עד לפירמידה הנטויה בדחשור. באותו זמן, אשתו של באייק, איה, ערכה מסע נקמה משלה. היא גייסה את עזרתו של אפולודורוס כדי לאתר את מיקומם של חברי המסדר שאחראים למות בנה, ומצאה שניים מתוכם באלכסנדריה. היא הוכרזה כנמלטת בעוון מעשיה בידי הפילאקיטיי הצבאי גנאדיוס, שעבד עם הלבלר המלכותי אאודורוס כדי לצוד אחריה.

אאודורוס ופותינוס חשו מאוימים מאירועים אלה, והם שלחו איגרת למדונמון בסיווה, המיידעת אותו על השפעתם על תלמי השלושה עשר ומזהירה אותו לפעול בזהירות. אולם, מדונמון היה הבא בתור ליפול בידי באייק, שחזר לסיווה בעקבות ההתנקשות ברודג'ק וחבט באורקל למוות באמצעות תפוח העדן. כתוצאה מכך, המסדר איבד את חזקתו בתפוח לעת עתה. אאודורוס עצמו נהרג בהמשך במרחצאות העיר אלכסנדריה בידי באייק, שהאמין שחיסל את אחרון העתיקים. אולם, המסדר נותר בשיא כוחו וחבריו עדיין שלטו בחלקים נרחבים של מצרים - ח'ליסט בגיזה, ח'תפי בממפיס וברניקי בפיום. בסופו של דבר, כולם מצאו את מותם בידיו של באייק.

בינתיים, תהרקה ביקש להרחיב את השפעתו של מסדר העתיקים בספי-רז נום על ידי העלאת העיר לטופוליס מחולות המדבר, ושימוש בתפקידו כדייל במסווה. כשבאייק מגיע לעיר, תהרקה מנסה לחסל אותו אך נכשל וגם הוא נהרג בידי המדג'אי.

 הברית עם יוליוס קיסר וקלאופטרה 
בסוף שנת 48 לפנה"ס, פותינוס וספטימיוס קשרו קשר להתנקש בחייה של קלאופטרה בהרקליון. לשם כך, ספטימיוס השתמש בקשריו הקודמים עם הגביניאני ושכר את שירותיו של ונטור ושל אנשיו כדי לארגן את ההתנקשות במלכה. אולם, אחד מחייליו של ונטור, ליביוס, נלכד, וקלאופטרה גילתה את המזימה נגדה. היא שלחה את באייק להרוג את המתנקשים ולסכל את המזימה. בניסיון אחרון לחסל את קלאופטרה ואת מאמיניה, ונטור ואנשיו התעמתו איתם בחצר המלכות אך הובסו. באותו זמן, מסדר העתיקים גילה על הברית החדשה בין גנאיוס פומפיוס מגנוס לבין קלאופטרה כדי לאפשר לה לתפוס בחזרה את השלטון. כדי למנוע את הדבר, סופטימיוס נשלח למצוא את פומפיוס, מאחר ששירת את הגנרל בעבר. אחרי שפומפיוס וחייליו הגיעו צפונית-מערבית להרקליון, ספטימיוס ואנשיו ארבו לגנרל והרגו אותו. לאחר מכן, ספטימיוס כרת את ראשו של פומפיוס והביא אותו בחזרה לאלכסנדריה, מתוך כוונה שתלמי ישתמש בזה כדי לכרות ברית עם יוליוס קיסר.

אולם, התוכנית נכשלה, וקיסר בחר לחבור לצידה של קלאופטרה, שהצליחה להסתנן לתוך הארמון בעזרתם של אפולודורוס, איה ובאייק. פותינוס וספטימיוס זעמו על החלטה זו, והחליטו ללכוד את קיסר וקלאופטרה יחד עם שליחים רומאים במצודה באלכסנדריה בהתאם להוראתו של פלביוס. אולם, קיסר הצליח להימלט מהמצור בעזרתה של איה, שהציתה את אש המגדלור באלכסנדריה כדי להזהיר את צי הספינות של קיסר, בו בעת שבאייק ליווה את הגנרל אל המגדלור במרכבת סוסים.

מספר חודשים לאחר מכן, פותינוס וספטימיוס הצטרפו לכוחותיו של תלמי השלושה עשר בקרב על הנילוס בניסיון אחרון לפטור את מצרים מקלאופטרה. בסופו של דבר, תלמי טבע בניסיון לברוח, ופותינוס נהרג בידי באייק. למרות שהמדג'אי הביס גם את ספטימיוס, קיסר חס על חייו והודיע שספטימיוס ייענש לפי החוק הרומאי.

 התנגדות הנחבאים 
פלביוס השתמש בהשפעה שלו כדי לשכנע את קיסר לחוס על חייו של ספטימיוס ולאפשר לו לשרת לצד הגנרל. בנוסף, עם הכתרתה של קלאופטרה כשליטה היחידה של מצרים והשפעתו של מסדר העתיקים עליה דרך קיסר, העתיקים החזיקו כעת בכוח של שתי אימפריות. המסדר גם שכנע את קלאופטרה לשחרר את איה ואת באייק משירותיה ולנתק כל קשר איתם. בהמשך, פלביוס וספטימיוס המשיכו בתוכניתם לפתוח את הכספת בנווה המדבר סיווה, הסתננו לתוך הקבר של אלכסנדר הגדול כדי להשיג את מטה עדן אותו חשבו שקשור לכספת. אחרי שגנבו את תפוח עדן מאפולודורוס והסיחו את דעתו עם חיילים, השניים ערכו מסע לסיווה והשתמשו בתפוח כדי לנטרל את כל מי שהיה בדרכם.

ללא כל התנגדות כנגדו, פלביוס יכול היה למזג את תפוח העדן עם המטה ולפתוח בהצלחה את הכספת. הוא וספטימיוס יכלו להבחין בהקרנה של גלובוס לפני שהותקפו בידי חברו של באייק, חפצפה, שהתמנה לשומר של סיווה בהיעדרו של באייק. שני העתיקים הרגו את חפצפה בקלות והשאירו את גופתו בכספת כאות אזהרה לבאייק, לפני שנפרדו לדרכם - פלביוס לקח את התפוח איתו לקירנה, בעוד ספטימיוס לקח את המטה לאלכסנדריה. כשעבר דרך קירנאיקה, פלביוס השתמש בתפוח העדן כדי להרחיב את השפעתו על התושבים המצרים והיוונים שבאזור, לפני שהתבסס במקדשו של מרס באקרופוליס של קירנה. שם, הוא התעמת עם באייק, שגילה את מקום מחבואו בעזרתם של פרקסילה ודיוקלס. למרות שהשתמש בתפוח וביכולותיו, פלביוס הובס בידי באייק, שהשיג חזרה את התפוח לרשותו והחביא אותו.

בשנת 46 לפנה"ס, הכהן מנח'טו - ממאמיניו לשעבר של מדונמון - התחזה אליו בתור "המגלן שקם לתחייה" וחבר לשרידי מסדר העתיקים במצרים כדי להקים את "סקטת המגלן שקם לתחייה" בניסיון להשתלט שוב על האומה. כשהם נכנסו למצודת האיסו שבתוך הפירמידה הגדולה של גיזה, מסדר הנחבאים אותו הקימו באייק ואיה כדי להתנגד למסדר העתיקים הרג את מנח'טו ואת מאמיניו ושם קץ לתוכניותיהם.

בממפיס, חברת העתיקים ח'ביבה החזיקה ברשות אחד הלהבים של פגיון ווג'וביס, אותו החזיקה בתיבה מוזהבת יחד עם אוצרות אחרים הרחק מידיהם של חבריה למסדר. אחרי שהנחבאים ניסו להתנקש בחייה מספר פעמים ללא הצלחה, היא עברה למקדש של פילה, שם נמצאה בידי חברת הנחבאים ח'פרי ונהרגה. ברגעיה האחרונים, ח'ביבה ביקשה מהנחבאים לקחת את הלהב מתיבת האוצרות שלה, וח'פרי הסכימה לעשות זאת.

 האימפריה הרומית 

לאחר מותו של תלמי השלושה עשר, המסדר בחר להתמקד בתמיכתו בקלאופטרה וביוליוס קיסר. זה האחרון העניק להם את הדחף להרחיב את תחום השפעתם ברחבי הרפובליקה הרומית, והיה להם תפקיד חשוב בהפיכתה לאימפריה הרומית. בינתיים, לוקיוס ספטימיוס הגיע לאלכסנדריה ומשם חזר לרומא עם יוליוס קיסר כששימש כיד ימינו. בהתאם לכך, סניף חדש של מסדר העתיקים הוקם באימפריה הרומית, ומטה עדן הועבר לרשות המסדר. כדי להבטיח שהעתיקים יישארו בעמדת כוח בממלכתה של קלאופטרה, קיסר מינה את הגנרל שלו, גאיוס יוליוס רופיו, למנהיג המשמר הרומאי במצרים, וביסס את מפקדתם בסיני. עד לשנת 44 לפנה"ס, קיסר מוטט את מרבית יריביו במלחמת האזרחים ועמד להיות מוכרז כדיקטטור של הרפובליקה. איה - שביססה סניף של הנחבאים ברומא כדי להתנגד למסדר - גייסה סנאטורים רומאים רבים למטרתה, ביניהם את גאיוס קסיוס לונגינוס, מרקוס יוניוס ברוטוס ובן דודו דקימוס יוניוס ברוטוס אלבינוס ואת פובליוס סרוויליוס קסקה

באידו של מארס, ספטימיוס התעמת מול איה בתיאטרון פומפיוס, בעוד קיסר נכח בפגישה בקוריה עם הסנאטורים הרומאים. אחרי שספטימיוס נפצע אנושות בידי איה, הוא גילה לה על גורלו של מטה המסדר, ושקיסר היה "אב ההבנה" שלהם. ללא הגנתו של ספטימיוס, קיסר נותר פגיע בקוריה, ואיה התנקשה בחייו כשלאחר מכן שאר חברי הסנאט דקרו אותו בזה אחר זה. בעקבות מותו של יוליוס קיסר, נטל המנהיגות עבר לבנו המאומץ אוקטביאנוס. אוקטביאנוס כרת ברית עם מרקוס אנטוניוס כדי לחסל את המתנקשים שהיו אחראים למותו של קיסר, מה שהוביל למלחמת האזרחים השנייה (ר' הטריומווירט השני) ולמלחמה האחרונה של הרפובליקה הרומית.

עד לשנת 38 לפנה"ס, המסדר החל לאבד את השפעתו על קלאופטרה, ולכן רופיו תכנן פלישה למצרים מתוך סיני. אולם, הרומאים זכו להתנגדות מצד הנחבאים ומצד כוחות מקומיים בהנהגת המורד גמילאט. לאחר ששני נחבאים נהרגו במתקפה, באייק הגיע לסיני והתנקש בחיי סגניו של רופיו אמפליוס, פתמוס וטקיטו. כשהצי של רופיו הגיע לסיני, באייק הסתנן לספינה והרג אותו במו ידיו. בשנת 30 לפנה"ס, צבאו של אוקטביאנוס פלש למצרים כדי לשבות את קלאופטרה - שבאותה עת ניתקה כל קשר עם המסדר ועם אהובה מרקוס אנטוניוס. בעוד מרקוס אנטוניוס התאבד אחרי שכוחותיו הובסו, קלאופטרה זכתה לביקור מאיה, בת בריתה לשעבר, שכעת קוראת לעצמה בשם אמונת. אמונת נתנה לקלאופטרה שיקוי רעל ועודדה אותה לנטול בעצמה את חייה כדי לחסוך ממצרים את זעמו של אוקטביאנוס. קלאופטרה עשתה זאת, אך למרות זאת הרומאים פלשו למצרים וכבשו אותה. אוקטביאנוס הכריז על עצמו קיסר בשנת 27 לפנה"ס, מלך תחת השם אוגוסטוס והקים את האימפריה הרומית.

מסדר העתיקים המשיך לתמוך בקיסרים רומאים מאוחרים יותר ולהשפיע עליהם, כמו קליגולה, שנחשב לרודן חסר רחמים. בשנת 259 לספירת הנוצרים, חבר המסדר קאיוס פולבוס וולטר ביקש להשיג לרשותו ענח, פיסת עדן שנמצאה בידי אקילוס, חבר סיעת ה'ליברליס קירקולום' של הנחבאים. אחרי שאקילוס נתן את הענח לאביו לוקיוס, וולטר ניצל את חברותו עם לוקיוס כדי להחליש את הגנותיו, הרג אותו בביתו הפרטי שבלוגדונום שבגאליה וגנב את הענח.

 ימי הביניים המוקדמים 
 בריטניה הקלטית 
בתחילת ימי הביניים, מסדר העתיקים הרחיב את השפעתו על אזורים חדשים בעולם באמצעות הכיבוש הרומאי. עד למאה ה-6, המסדר הגיע אל האיים הבריטיים, שם כרת ברית עם המלך ארתור פנדרגון, נושא חרב העדן שידועה בתור אקסקליבר. עם הזמן, ארתור הצטרף לעתיקים והפך למנהיגם, אך בגלל התערבותו של המסדר, הוא נהרג בקרב קמלן אחרי שנבגד בידי אשתו, חברו הטוב ובנו. אחרי מותו של ארתור, המסדר ניסה להשיג לרשותו את אקסקליבר, אך אחד מנתיניו הנאמנים של המלך החביא אותה, מתוך אמונה שכוחה הרב לא צריך להיות ברשותו של אף אחד.

עד למאה ה-8, המסדר השיג אחיזה גם במזרח אסיה, ועד המאה ה-9 גם בסקנדינביה, פרנקיה ובריטניה הגדולה.

 סין בתקופת שושלת טאנג 
כאמור, מסדר העתיקים התפשט למזרח אסיה עד למאה ה-8. הוא הגיע לסין שבתקופת שושלת טאנג של שואן-דזונג, קיסר סין. הלשכה הסינית של המסדר, שהייתה ידועה בתור הצבים המוזהבים, הפעילה לחץ על חצר המלכות באמצעות הקיסרית יאן יואנג, ששמה את מבטחה בבכירי המסדר יינג גוצ'ונג ואן לושאן.

אולם, חיכוך פנימי בין שני החברים הוביל להתפלגותה של סיעה בשם יֵי-לוּאוֹ-הִי, אותה הנהיג אן לושאן. בסופו של דבר, אן לושאן מרד נגד הקיסר, הקים מדינה ריבונית משלו, והכריז על עצמו כקיסר ין.

 האימפריה הקרולינגית 

בשנת 803, המלומד אלקווין - אשר הוזמן על ידי קרל הגדול לשרת בחצר המלכות הקרולינגית - חשף את קיומו של מסדר העתיקים לאחר חקירה מקיפה בכנסיות ובמנזרים של האימפריה. הוא התייחס למערכת האמונות של המסדר ולהוקרת בני האיסו כאל כפירה, וכתב למלך במאי 804 כדי להזהירו מפני האיום של מסדר העתיקים. ללא ידיעתו, קרל הגדול כבר היה מנהיג המסדר למרות אמונותיו הנוצריות לכאורה, ואלקווין מת בנסיבות מסתוריות כשבוע לאחר מכן. עקב פטירתו בטרם עת, מכתבו מעולם לא נשלח לקרל ובסופו של דבר הגיע לידי הלשכה האנגלו-סקסונית של המסדר.

 הח'ליפות העבאסית 
300px|ממוזער|שמאל|מסדר העתיקים של ממלכת פרס, צילום מסך מתוך Assassin's Creed Mirage.

עד למאה ה-9, הלשכה הפרסית הוותיקה ביותר של המסדר עדיין החזיקה בכוח על האזור מבירתה של הח'ליפות העבאסית, בגדאד. אולם, לשכה זו זכתה להתנגדות רצינית ממסדר הנחבאים של מצודת אלמות, והייתה זו אחת הסיעות הגדולות האחרונות שעדיין פעלה. בשלב מסוים לפני שנת 824, המסדר כרת ברית עם כת שידועה בשם "המרטירים של אגאונום", והעניק להם מתנה של שריון בלתי חדיר. בתמורה, המרטירים קיבלו הוראה להעביר תיבה הנושאת ממצא עתיק לאחד מסוכני המסדר בבגדאד, בדחיפות האפשרית. אולם, הפגישה בין המרטירים לבין הלקוח שלהם נקלעה למארב של שלושה שכירי חרב - רושאן, אזדה ודיאס. השלושה נשכרו בידי חבר הנחבאים פולאד אלהאמי. בזמן ששכירי החרב נלחמו במרטירים, פולאד נחלץ לעזרתם, התנקש בחבר העתיקים, ואיבטח את התיבה.

 השפעה על הח'ליף 
בשנות ה-60 של המאה ה-9, מסדר העתיקים בח'ליפות העבאסית הונהג בחשאי בידי קביח'א, פילגשו המועדפת של הח'ליף אל-מתוכל הראשון ושליט הבובה של העתיקים. תחת מנהיגותה, חברי המסדר התרכזו במציאת ממצאי איסו בחפירות במדבר שמסביב לבגדאד, תוך שעבוד אנשים שישמשו עבורם ככוח עבודה. אולם, מטרתה העיקרית של קביח'א הייתה למצוא את מקדש אלמות - כספת איסו קדומה שחבויה למרגלות מפקדת הנחבאים במצודת אלמות.

לאחר שאל-מתוכל השיג לרשותו תיבה המכילה חותם זיכרון בדצמבר 861, הוא ארגן פגישה עם חמישה חברי מסדר רעולי פנים בארמון העבאסי באנבאר כדי להראות להם את הממצא הקדום. במהלך פגישתם, העתיקים איימו על הח'ליף אחרי שביקש מהם לראות את תכולת התיבה, והזכירו לו ללכת בתלם לבל יקרה לו משהו. מעט אחרי שחברי המסדר עזבו, הח'ליף נהרג בידי גנב צעיר, באסם אבן אסחאק, שהסתנן לארמון כדי לגנוב את חותם הזיכרון עבור הנחבאים.

 פעילות בבגדאד 

למרות שאיבדו את שליט הבובה שלהם, העתיקים דבקו במטרתם וניסו להרחיב את השפעתם בבגדאד. בעוד קביח'א פיקחה על פעילות המסדר מהעיר העגולה, כל אחד מסגניה שלט ביד נוקשה במחוזות העיר. במחוז הֳרְבִּיאָ, מסע'וד אל-יקע'וב שלט על המחוז להרתחת סבונים, וביקש להשיג עובדים לאתרי החפירות של המסדר, אם על ידי רכישתם מחאן בבגדאד ואם על ידי שיחוד השומרים של כלא דמשק כדי שיספקו לו אסירים. בע'באסיה, פאזיל פאהים אל-קמסה השתלט על בית החוכמה, שם תכנן מכשיר שנועד לפענח את תוכנם של חותמי הזיכרון, ובכך לאפשר למסדר העתיקים לגלות יותר מידע על בני האיסו. בזמן שפאזיל ערך ניסויים במושאי מחקר אנושיים בתא סודי תת-קרקעי מתחת לבית החוכמה, חבר המסדר חסן ניסה למצוא חתיכות טכנולוגיה של בני האיסו כדי להשלים את בנייתו של מכשיר הפיענוח. בהמשך, חסן שכר את שירותיו של הממציא אחמד אבן מוסא, שהיה בסתר חבר הנחבאים. באותו זמן, חברת מסדר העתיקים זהרה גנבה את כתב יד וויניץ' מספריית בית החוכמה וחטפה את המלומד חוניין אבן אסחאק כדי לאלץ אותו לתרגם את כתב היד, אך חוניין לא הצליח לעשות זאת.

במחוז כרח, חברת מסדר העתיקים נינג קיבלה את מעמד האוצרת של הח'ליף, מה שהעניק לה שליטה על הבזאר. היא משתמשת בסגנה סוהייל כדי להעלות מיסים עבור הסוחרים בשוק, ובמיוחד הסוחרים הזרים, ומשתמשת בכסף שהורווח בדרך זו כדי לממן סגר ימי על נמל בגדאד. על הסגר הימי פיקח ג'אביד, שקיבל הוראה להחרים כל סחורה זרה בחיפוש אחר סיכת שיער סינית קדומה בה חפצה נינג. במחוז שרקיה, וואסיף אל-טורקי שלט בצבא הטורקי של הח'ליף, ועבד במשותף עם חבריו למסדר נאדר אבן חביד וג'אסור אבן בסיל כדי ללחום במרד הזאנג' שבהנהגת עלי אבן מוחמד. נאדר וג'אסור שכרו את עזרתו של קפטן בשם דוע'ן בן ערסלאן ללכוד מורדים בעיר ג'רג'ראיה ולהוציאם להורג כדי למשוך את עלי ממחבואו. המורדים עצמם הוחזקו במוצב הגדול, מרכז הכוח של וואסיף.

 הבסת המסדר בידי הנחבאים 

בעקבות ניסיון מתקפה של שכירי חרב שנשכרו בידי המסדר על מצודת אלמות, הנחבאים שלחו אחד מחבריהם, נור, כדי ליצור קשר עם עלי והמורדים שלו ולחקור את פעילות מסדר העתיקים בבגדאד. אולם, עלי נלכד בידי מסע'וד. אחרי שהותקף בידי שומרים שעבדו בשביל מסע'וד, נור חזר למצודת אלמות ודיווח על הנעשה למועצת הנחבאים. כדי להמשיך את חקירתו של נור ולמצוא את עלי ולהצילו, המנטור של הנחבאים - רייח'אן, בחר לשלוח את פולאד אלהאמי, רושאן ובאסם אבן אסחאק - שרק הצטרף לאחווה. באסם הציל את עלי מכלא דמשק, הוא דיווח לנחבאים על פעולותיו של מסע'וד, מה שהוביל אותו להתנקש בחייו בחאן. מסע'וד היה הראשון מחברי המסדר בבגדאד שנפלו, ובחודשים הבאים, חברי הנחבאים המשיכו לחשוף את המזימות והתככים של העתיקים. באסם התנקש בחייהם של חברי המסדר עד אשר קביח'א הייתה האחרונה להישאר.

כעת כשכל סגניה מתים, קביח'א ביקשה לערוך עסקה עם מושל בגדאד מוחמד אבן טהיר, שרצה להביא לסוף הסכסוך בין בנו של אל-מתוכל, אבו עבדאללה, ואחיינו אל-מסתעין - אשר שניהם הבטיחו לרשת את כס המלוכה. בתמורה לכך שבנה יסיר את זכותו מלידה לכס המלוכה, קביח'א ביקשה ממוחמד שקרוביו הטאהרים יסירו את הגנתם ולחסל את כל מי שמדבר ממצודת אלמות, ובכך ישאירו את מצודת הנחבאים ללא הגנה. בעקבות כך, קביח'א מצאה מקום מקלט בארמון הכיפה הירוקה, והשאירה את המשרתת שלה מקירה לשמור על חצר המלוכה ולחסל את כל מי שמדבר לרעתה על מנת לשמור על השפעתה. אולם, כוונותיה התגלו בידי הנחבאים, ובאסם התעמת איתה בארמון. קביח'א הגיעה למסקנה שבאסם הוא לוקי, אחד מבני האיסו שנולד מחדש, והאמינה שהוא המפתח שנחוץ לפתיחת המקדש התת-קרקעי של אלמות. היא שכנעה אותו ללוות אותו לכספת המקדש, אך לפני שבאסם הסכים, רושאן התנקשה בחייה.

עם מותה של מנהיגתם, הסיעה הפרסית של מסדר העתיקים חוסלה כליל, אם כי תוכניתה להתקיף את מצודת אלמות ולקבל גישה למקדש האיסו החלה. ללא הגנת הטאהרים, הנחבאים הובסו ונשבו בידי חיילים עבאסים בהנהגת קאביר אל-יונד, שניסה לחקור אותם לגבי מקום הימצאו של המקדש. אולם, קאביר ואנשיו נהרגו בידי באסם לאחר שחזר לאלמות, מה שאיפשר לנחבאים להשיג שליטה בחזרה על מצודתם.

 האימפריה הביזנטית 
מסדר העתיקים, תחת מנהיגותו של איסאאקיוס, הרחיב את השפעתו גם על האימפריה הביזנטית, והסתנן לתוך קונסטנטינופול, שם זכה לנאמנותו של הקיסר בסיליוס הראשון אחרי שעזר לו להשיג שליטה על העיר. העתיקים גם השפיעו על הקיסר לתכנן ניסיון התנקשות בבנו לאון על ידי כך ששכנעו אותו שלאון היה בנו הבלתי חוקי של הקיסר הקודם מיכאל השלישי.

בשנת 867, המסדר הושכר כדי להרוג את לאון. לשם כך הוא שחרר שני נחשים לתוך חדרו בארמון. אולם, חבר הנחבאים היית'ם סיכל את תוכניתם, לאחר שפעל במסווה כשומר ורנגי. איסאאקיוס תכנן ניסיון התנקשות נוסף על ידי הסתערות על הארמון, וקשר קשר עם החפרפרת שלו בארמון, תיאודור, שהיה המורה הפרטי של לאון. אולם, הוא קיבל שוחד מהאחות הפרטית של לאון, אנה, והבין שהיא יודעת יותר מדי. בשל כך, הוא הורה לאנשיו להרוג גם את לאון וגם את אנה במהלך המתקפה. בהמשך, המסדר ראה בהיית'ם כאיום והורה לשני שומרים ורנגים להרוג אותו בשנתו. אולם, היית'ם שרד את ניסיון ההתנקשות והרג אחד מהם, בעוד השני נמלט. בלילה למחרת, המסדר התקיף את אגף הילדים בזמן שהשומרים הורעלו בידי תיאודור, אולם מנהיגת השומרים ת'ירה, היית'ם והמנטור שלו באסם אבן אסחאק הדפו את המתקפה והצילו את לאון.

עם כישלון המתקפה, מסדר העתיקים ואיסאאקיוס הניחו מלכודת כדי ללכוד את באסם החמקמק בבניין נטוש. אולם, הם לכדו את היית'ם במקום ותיחקרו אותו לגבי מיקומו של באסם. לפני שיכלו להרוג אותו, הם נקלעו למארב של באסם ות'ירה, שהרגו את כולם למעט איסאאקיוס, שנמלט. כאשר הברית עם הקיסר עמדה בפני סכנת פירוק, איסאאקיוס תכנן ניסיון התנקשות נוסף במהלך מרוץ ההיפודרום של בסיליוס. לאחר שקרתה תאונה לבסיליוס במהלך המירוץ, המסדר תקף מיד את יציע הקיסר בו הייתה משפחתו, וחטף את לאון. אולם, העתיקים נפלו במלכודת שהטמינו להם הנחבאים, ת'ירה ושומר ראשו של לאון, שהצילו את הנסיך והרגו את כל חברי העתיקים, כולל את איסאאקיוס. בכך למעשה הם מוטטו את הברית בין העתיקים לבין הקיסר.

 דרך המשי 
בשלב מסוים במהלך המאה ה-9, אחד מחברי מסדר העתיקים, שהגיע ממוצא זר, איחד את השבטים הסוגדיאנים תחת שלטונו ויצר את ארגון אוכלי הנחש. מטרתו הייתה להשתלט על מקורות העושר, הרעיונות החדשים וההמצאות הטכנולוגיות שעברו בדרך המשי - שהייתה באותה תקופה דרך המסחר הראשית בין המערב לבין המזרח הרחוק. תחת שלטונו, הסוגדיאנים שגשגו והארגון שלט בעיר צ'אנג-אן.

בעקבות מותו של מנהיג אוכלי הנחש בשנת 870, בתו דוניה הפכה למנהיגת הארגון, והחלה להרחיב את השפעתו של הארגון לכיוון הלבנט ושלחה אנשים להשתלט על אנטיוכיה. אולם, הנחבאים סיכלו את ניסיון ההשתלטות ואיתרו את מיקומה ממפקדתה בסוגדיאנה לצ'אנג-אן - שם אוכלי הנחש הובסו וחוסלו כליל.

 צפון אירופה 

לקראת סוף המאה ה-9, השפעתו של מסדר העתיקים דעכה עקב עלייתן של דתות מונותאיסטיות כמו הנצרות והאסלאם. למרות זאת, המסדר יכול היה להשתלט על ממלכות האנגלו-סקסונים באנגליה, כמו גם בפרנקיה, איטליה ונורווגיה. רבים מחבריה ניצבו בעמדות כוח שונות, וביניהם נמנו אופה, מלך מרסיה, לואי השני, מלך איטליה ואתלוולף, מלך וסקס.

בשנת 845, רגנאר לודברוק הטיל מצור על עיר הבירה הפרנקית פריז, וזמן מה לאחר מכן פלש לתוך אנגליה. אלה השני, מלך נורת'מבריה, שעמד להחליף את אתלוולף כגראנד מגיסטר של מסדר העתיקים, לכד את מנהיג הוויקינגים והוציאו להורג כאשר זרק אותו לבור נחשים. בשנת 867, אלה נהרג לאחר פלישת הצבא הוויקינגי הגדול, שהוקם בידי בניו של רגנאר - האלפדן רגנארסון, איבאר חסר העצמות ואובה רגנארסון. כתוצאה מכך, בנו של אתלוולף, אתלרד הפך לגראנד מגיסטר החדש.

בעקבות מותו של אתלרד בשנת 871, תואר הגראנד מגיסטר עבר לאחיו הצעיר אלפרד. שלא כמו אביו ואחיו, אלפרד תיעב את הגישה הפוליתאיסטית של המסדר. הוא נשבע להשמיד את המסדר בשל חילול הקודש שבנקודת השקפתו על העולם. בהתאם לכך, אלפרד איזן בין המשמעת הנוצרית לפיה התחנך יחד עם אלמנטים מסוימים של מטרות המסדר. הוא הכריז על אב ההבנה בתור האל האמיתי היחיד של היקום. בעזרת חבר נאמניו גודווין, אלפרד ביקש להקים "מסדר אוניברסלי" חדש שיהיה כפוף לחוקים נוצריים נוקשים. זאת ועוד, המסדר החדש לא יענה לחמדנות אישית לידע וכוח, אלא לביסוס השלום. אחת הדרכים העיקריות לכך היא על ידי הפצת הרמוניה ופרוגרסיביות באמצעות שיפור החיים האישיים והחברתיים. אולם, שאיפתו של אלפרד לבצע רפורמה במסדר העתיקים נדחתה בעקבות פלישת הוויקינגים לאנגליה.

 נפילת המסדר 

בשנת 872, מסדר העתיקים בבריטניה נקלע לעימות הראשון שלו עם מסדר הנחבאים, שהיה פעיל בצפון אירופה במהלך ארבעה עשורים. באותה שנה, סוכן המסדר בנורווגיה, קיוטבה האכזר, נהרג בידי אייבור ורינסדוטיר, בתולת מגן ויקינגית משבט העורב שחברה לחברי הנחבאים באסם אבן אסחאק והיית'ם. בנו של קיוטבה, גוֹרְם, הלך בעקבות אביו על ידי כך שהצטרף למסדר, אם כי הוא גורש מנורווגיה מעט לאחר מכן בידי המלך האראלד בהיר-שיער.

אחרי ששבט העורב הקים את ההתיישבות רייבנסת'ורפ באנגליה, אייבור גויסה בידי היית'ם כדי לעזור לנחבאים לאתר את חברי מסדר העתיקים ברחבי אנגליה. עד מהרה, מעשיה משכו את תשומת ליבו של המלך אלפרד, שראה בכך הזדמנות להשיג את מטרתו. הוא שלח לאייבור הודעות אנונימיות תחת הכינוי "החייל-חבר האביון של ישו", וסיפק לה מספר מיקומים של חברי מסדר העתיקים.

במהלך הזמן בו שהתה באנגליה, אייבור שחררה את גרנטברידג' מעולו של ויגמונד, והגנה על לינקולנשייר מפני מזימותיה של הרפריט. היא גם איתרה את גורם בוינלנד והרגה אותו, שם הוא חיפש אחר המקדש הגדול בעזרתה של יונו מבני האיסו. לאחר מכן, אייבור העניקה את הממצא העתיק אותו מצאה במקדש לגוֹנְוָוהָאוישוֹן, אישה ילידת שבט גַנְיֶינְגֵהָגַה.

בלונדן, חבר העתיקים סטואו פעל כמתווך בין הלשכות השונות של המסדר והוטל עליו לשמור על אחד הלהבים הקדושים של פגיון ויוביס. לפני שהוא נהרג בידי הוויקינגית אלבה משבט העורב ובני בריתה הנחבאים, הוא שלח את הלהב אל הלבנט. בינתיים, חברת העתיקים המלומדת פולקה ערכה מחקר על בני האיסו, ובמיוחד על יכולתם להיוולד מחדש כבני אנוש. באסם, אייבור ואחיה המאמץ סיגורד פנו אליה בגלל הידע המוקדם שלה על אבן הסאגה - ממצא עתיק של בני האיסו שמכיל כתב יד קדום, והם לא ידעו על נאמנותה למסדר העתיקים. הם שיתפו ביניהם פעולה כדי להטיל מצור על טירת קִינֵה בֵּל ולהשיג את אבן הסאגה, שנגנבה בידי ליידי אידווין. אולם, פולקה בגדה בבני בריתה החדשים כאשר היא שכנעה את המלך אלפרד - אשר הגיע לפתור את הסכסוך ביניהם לבין שבט העורב - לקחת את סיגורד כאסיר של האנגלו-סקסונים.

פולקה הגיעה למסקנה שסיגורד הוא גלגול נשמתו האנושית של טיר מבני האיסו, והיא ערכה עליו ניסויים כדי להעיר בתוכו את זיכרונות חייו הקודמים וקטעה את זרועו הימנית. למרות שבאסם ואייבור הצליחו לאתר אותה, היא הובילה אותם למלכודת ונמלטה חזרה למצודת פורטצ'סטר בסאסקס. שם, היא המשיכה לערוך ניסויים בסיגורד עד אשר נהרגה בידי אייבור, שערכה מצור על הטירה בעזרתם של באסם ובני בריתם.

 לידה מחדש כמסדר הטמפלרים 

עד לשנת 878, מסדר העתיקים בבריטניה הושמד כמעט לגמרי, כאשר נשארו מאחור מספר שורדים בודדים. אלפרד ראה בכך הזדמנות לחשוף בפני אייבור את כוונותיו האמיתיות, ושלח אליה מכתב להיפגש עמו בכפר קטן בשם אתלניי - שם חי בגלות לאחר שהפסיד בקרב צ'יפנהאם. כשאייבור הגיעה לשם, אלפרד הציג את עצמו בתור החייל-חבר האביון של ישו והגראנד מאגיסטר של המסדר, וכן הסביר את תוכניותיו לבצע רפורמה בארגון. הוא מסר לה מפתח לחדר העבודה שלו, כדי לעזור לוויקינגים לקבל הבנה טובה יותר בנוגע להשקפת עולמו ותוכניתו למסדר.

במרוצת הזמן, אייבור למדה לכבד את אלפרד ולא החשיבה אותו כאיום. היא החליטה לחוס על חייו ואפשרה לו להמשיך בתוכניתו. אולם, בשעה שמרבית המסדר אורגן מחדש כמסדר האבירים הטמפלרים, כמה משורדי מסדר העתיקים התנגדו לרפורמות של אלפרד והמשיכו בדרכי הפעולה שלהם בתמיכת הכנסייה ובני בריתם החדשים, צאצאיהם של אבירי השולחן העגול.

אחרי שגילו שחרב האקסקליבר נמצאה בידי אייבור, המסדר וצאצאי האבירים ביקשו להשיג לרשותם את פיסת העדן. הם שיתפו ביניהם פעולה כדי לרדוף אחר הלוחמת-מכשפה וחברת הנחבאים ניאם מארגיל, שגנבה את החרב מאייבור כדי להשיבה לשבט הקלטים שלה, "נשות הערפל". אולם, למרות כוחותיהם המשותפים, שתי הקבוצות נכשלו במטרתם, וחזו בהשמדתה לכאורה של האקסקליבר בידי בני בריתה של ניאם, היית'ם והחוזה הנורדית ולקה. בנוסף לשותפות עם צאצאי האבירים, המסדר המשיך להמיר בכוח קהילות שלמות מהפגאניזם - אם באמצעות הכנסייה או בחטיפת נשים מבתיהן ושעבודן תחת הפילוסופיה שלהם. אולם, השפעתם על העיירה קוטה שבמערב אוקספורדשייר הגיעה לקיצה כשניאם הרגה את האב דיאוריק, אחד מחברי המסדר.

בשנות ה-80 של המאה ה-9, שני עשורים לאחר מותה של קביח'ה, אחת ממאמיניה לשעבר בשם מקירה הצטרפה למסדר והגיעה לאנגליה. היא חברה לאדוארד, ארל ווסטרנה, ותימרנה אותו לבצע עבורה פשיטות, לגנוב חפצים יקרי ערך ומסמכים ולהפליל את שבט העורב באותן פשיטות. כדי לטהר את המוניטין של שבט העורב, אייבור ורינסדוטיר כרתה ברית עם רושאן, חברת הנחבאים לשעבר, שאיתרה את מקירה. השתיים הצליחו להתנקש בחייהם של העתיקה ושל אדוארד בתוך מצודת רייבנסבורג וסיכלו את תוכניותיהם.

 חברים 
הרשימה הבאה מציגה את החברים העיקריים במסדר העתיקים לאורך הדורות. המנהיגים מסומנים בסימן ₹, בעוד המאגי (ר' זורואסטריות) מסומנים בסימן ₰.

 מצרים העתיקה 
 סמנח כא רע (מייסד)

 האימפריה האחמנית ויוון 
 איאנטה
 מסדר השליטים 
 אמורגס (החט של פרס) ₹
 גרגיס (המבשר) ₰
 ארטזוסטרה (השתיקה)
 דימוקרטס (המשמיד)
 גספר (שומרת השער)
 פיתיאס (הארכיטקט)
 הרפגוס מסדר הציידים 
 פקטיאס (הצייד) ₰
 אקנתה (הנוכלת)
 בובארס (הזומם)
 אקיון (הצופה)
 קונון (הלוחם)
 פרטגונה (השומרת)
 תימוסה (המטפלת) מסדר הסערה 
 פילה (הסערה) ₰
 אוגוס (הרואה-כל)
 מגקריאון (הבלתי שביר)
 נסטור (המאיים)
 סופוס (המתווך)
 מצרים של בית תלמי 
 אקטיון (הנשר)
 אמפיליוס (האדמיניסטרטור)
 ברניקי (הקרוקודיל)
 אאודורוס (ההיפופוטם)
 פלביוס מטלוס (האריה) ₰
 גאיוס יוליוס רופיו (המנהיג) ₰
 ח'ביבה (התרופה) ח'תפי (הלטאה)
 ח'ליסט (הצבועה)
 ק'טסוס (הכבש)
 ליביוס
 לוקיוס ספטמיוס (התן)
 מדונמון (האיביס)
 פותינוס (העקרב) פתמוס (הבונה)
 רייה
 רודג'ק (האנפה)
 טקיטו (המוציא להורג)
 תהרקה (החרפושית)
 תיאותימוס
 האימפריה הרומית 
 יוליוס קיסר ₰
 אוגוסטוס קיסר ₰
 קאיוס פולבוס וולטור

 בריטניה הקלטית 
 ארתור פנדרגון ₰

 סין של שושלת טאנג 

 ון, קיסר סין
 הקיסרית ון-שיאן 
 הקיסרית יאנג-סון 
 וונג
 יאנג סו
 יואן טיי
 יאנג-סון ווג'י הצבים המוזהבים 
 ביאן לינגצ'נג
 גאו לישי 
 לי לינפו  ₰
 וונג צ'נג-יי
 ויי פנג-ג'ין
 יין יואנג
 יינג גוצ'ונג ₰
 שאנג ייצ'י יי-לוּאוּ-הי 
 אן לושאן ₰
 דואן זיגואנג
 גאו מיאו
 הא שיאניין
 לי שינקו
 שי סימינג 
 סון שיאוזה
 יאן יואנג
 האימפריה הרומית הקדושה 
 שארלמאן ₰
 לואי השני, מלך איטליה ₰

 מרכז אסיה 
 דוניה (הבלתי מנוצחת)

 הח'ליפות העבאסית 

 פאזיל פאהים אל-קמסה (אל-רביסו) ₰
 חסן (אל-אז'דהא)
 ג'אסור אבן באסיל (אל-רוח')
 יעבד (אל-קולולו)
 מקירה (אל-סילא)
 מסע'וד אל-יקע'וב (אל-ע'ול) ₰ נאדיר אבן חביד (אל-אישמע')
 נינג (אל-פיריקה) ₰
 קביח'א (אל-בהמות) ₹
 סוהייל (אל-אנקא)
 וואסיף אל-טורקי (אל-מרדיח'אר) ₰
 זהרה (אל-זריק)

 האימפריה הביזנטית 
 איסאאקיוס ₰
 ארמאן

 אנגליה האנגלו-סקסונית וסקנדינביה 
 אתלרד הראשון, מלך וסקס ₹
 אתלוולף, מלך וסקס ₹
 אלפרד הגדול (האב) ₹
 אופה, מלך מרסיה
 אלה השני, מלך נורת'מבריה
 לריון
 סטואו (המקשר)
 דיאוריק
 סיירוס סוהרי המלחמה 
 גורם קיוטבסון (השדרית) ₰
 ויסלין (המצפן)
 אבגוס ראש-חנית (החץ)
 פרידסוויד (העלוקה)
 ליאופגיפו (הנדן)
 הונטה (הרצועה)
 קיוטבה (הגרזן) סוהרי העתיקות
 פולקה (הכלי) ₰

 סוהרי החוק 
 דרבי (העבירה) ₰
 אודון (הכספת)
 גריגורי (המחט)
 אינגבורג (המסית)
 גונילה (הקרדום)
 טאטה (חץ ההטלה)
 איונברט (מגילת הקלף) סוהרי העושר 
 טטפריד (הנבל) ₰
 הרפריט (מטה הכמורה)
 ויגמונד (החריף)
 גיפלה (חנית האפר)
 מוסל (המחרטה)
 פטריק (הסדן)
 הבלוק (המזמרה) סוהרי האמונה 
 בלייסווית (המגרפה) ₰
 אילפרת (הפגיון)
 סלווין (הגרדום)
 הילדה (הקולמוס)
 בנסק (הפעמון)
 הייקה (המגל)
 יוהנס לוקאס (השמן)

 ביאורים 

 קישורים חיצוניים 
 מסדר העתיקים בפרויקט פאנדום של סדרת משחקי Assassin's Creed

 הערות שוליים 

קטגוריה:Assassin's Creed