שרה לישנסקי

שרה לישנסקי (1884–1924) הייתה אחות ארצישראלית ילידת אוקראינה, מחלוצות הרפואה במושבות, הקימה את המרפאה הראשונה של קופת חולים כללית.

 ביוגרפיה 
נולדה במאלין שב (כיום באוקראינה).

הוריה שושנה רייזל לבית מורוז, מצאצאי האדמו"ר מנחם נחום מצ'רנוביל תלמיד הבעש"ט ואבי שושלת האדמו"רים לבית טברסקי, ומאיר יונה לישנסקי.

לשרה לישנסקי היו שלוש אחיות צעירות ממנה: רחל, תמר ובתיה. רחל גולדה לישנסקי, שנודעה כרחל ינאית בן-צבי, אשת הנשיא השני יצחק בן-צבי. בתיה לישנסקי הייתה פסלת ישראלית. כלת פרס ישראל לפיסול (1985), כלת פרס דיזנגוף לפיסול (1944, 1957) ויקירת העיר תל אביב (1983). תמר הייתה רופאה.

באוקראינה רכשה השכלה ב"חדר" לבנות, היא למדה רוסית וחשבון וכן קראה ספרות רוסית קלאסית. יחד עם חברותיה יסדה אגודה בשם "משענה" לתמיכה בעניים.

בגיל 16 השיאו אותה הוריה בכפייה לקרוב משפחה מבוגר. מיד אחרי החופה נמלטה שרה מהבית ולא שבה עד הבוקר, ומרגע זה התעלמה כליל מהבעל שנכפה עליה. לאחר כמה חודשים עזב האיש לדרכו ושנים לאחר מכן, כאשר למדה בקייב, העניק לה גט באמצעות אחותה תמר.

לישנסקי הייתה פעילה בארגון עובדי בית-החרושת לנייר שבעיירה, היא הייתה פעילה בתנועת "פועלי-ציון" יחד עם אחותה רחל וכן ייסדה בית-ספר יהודי בעיירה.

בשנת 1904 עברה לקייב שם למדה והוסמכה כחובשת ומיילדת. בקייב הצטרפה למפלגה הציונית-סוציאליסטית. ב-1906 חזרה למאלין ועבדה כאחות, היא המשיכה בפעולת ארגון העובדים. ב-1907 עברה לגור אצל אחותה רחל בוילנה ומשם עברה לסנקט פטרבורג שם הצטרפה ל"פועלי ציון". ב-1908 חזרה שוב לעיירה.

אחותה רחל עלתה לארץ ישראל ב-1908, האם והאחות בתיה עלו לארץ ישראל ב-1910, והאב והאחיות תמר ושרה עלו ב-1911.

 פעילותה בארץ ישראל 
בארץ ישראל עבדה בתחילה כאחות בבית חולים משגב לדך בירושלים ולאחר מכן בבית-החולים הממשלתי.


עוד טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עזבה את ירושלים והייתה אחות בכרכור.

מאוחר יותר הייתה אחות במושב תל עדשים בעמק יזרעאל, שם טיפלה בחברי ארגון "השומר" של תל עדשים ושל מרחביה. היא עסקה ברפואה מונעת וניהלה מרפאה במושב.היא טיפלה בחולי קדחת ומלריה רבים. בתקופה זו עברו הוריה לגור במושב.

בשנת 1920 עברה לתל אביב והייתה שותפה בהקמת "קופת חולים הכללית של הפועלים העבריים בארץ ישראל" כחברה פעילה במרכז קופת-החולים הייתה ממקימי המרפאה הראשונה של קופת-חולים בתל אביב.

מאוחר יותר חזרה להתגורר בירושלים שם עבדה כאחות בקופת חולים כללית. היא הצטרפה כפעילה למפלגת אחדות העבודה. היא נבחרה לוועד העיר ליהודי ירושלים, לאספת הנבחרים הראשונה ולמועצות השונות.

לישנסקי חלתה בסרטן. בניסיונה להבריא נסעה לווינה ולברלין ושם החלימה. היא חזרה לארץ ישראל וחזרה לעבוד אך מחלת הסרטן התעוררה מחדש ואחרי מספר חודשי מאבק היא נפטרה בירושלים, ח' אב תרפ"ד, 1924 בגיל 40.

לישנסקי לא נישאה שוב ולא נולדו לה ילדים.

 הנצחה 
 ב-1926 ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל הוציאה ספר לזכרה בשם לאחות: קובץ לזכר שרה לישנסקי.
 בתל עדשים אשר בעמק יזרעאל הוקם ב-1960 מוזיאון על שמה "אהל שרה" כמרכז תרבות אזורי של מועצה אזורית עמק יזרעאל. כיום במקום קיימת המכללה האקדמית עמק יזרעאל.
 ב-1941 אחותה בתיה לישנסקי יצרה פסל לכבודה אשר נתרם למוזיאון על שמה. עותק מן הפסל שמור באוסף יד בן צבי (ראו באתר ארץ חפץ).
 בראשון לציון קיים רחוב אחות שרה על שמה

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אחיות יהודיות
קטגוריה:היישוב: בריאות ורפואה
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1924