נשים במדע בישראל

לאורך תקופות ארוכות בהיסטוריה אפליית נשים וקיפוח זכויותיהן הרחיקו אותן מעיסוק במדע. במאה העשרים חל שיפור ניכר במעמד האישה בכלל ובמעמדן של נשים במדע בפרט, אך טרם הושג שוויון מלא בהשתתפות נשים במדע בישראל, שקמה באמצע המאה העשרים, מתקיימות אחדות מהבעיות המאפיינות השתתפות של נשים במדע.

שמאל|ממוזער|250px|עדה יונת במעבדה. יונת התפרסמה בעבודתה פורצת הדרך בתחום פענוח המבנה המרחבי של הריבוזום על ידי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. היא החלה במאמציה בדרך זו עוד בשנות ה-70 של המאה ה-20, ובמשך שנים רבות נחשבו מאמציה לחסרי תקווה. בהמשך זכתה בפרס נובל לכימיה לשנת 2009

על פי מרכז המחקר והמידע של הכנסת במהלך השנים חל גידול ניכר בשיעור הנשים הלומדות בכלל התארים – ומאז שנת 1999 נשים מהוות יותר מ-50% מכלל התלמידים. עם זאת, ייצוגן של נשים בסגל האקדמי הבכיר עמד בשנת 2009 על כ-26%.

על פי סקירה, שבוצעה בשנת 2015 על ידי המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה בראשות פרופ' נורית ירמיה, המדענית הראשית של משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, עולה כי במחלקות באקדמיה בתחומי המתמטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב, 93% מהמחלקות סובלות מתת-ייצוג חמור בנשים. כך גם ב-74% מהמחלקות בתחום המדעים הפיזיקליים, 72% מהמחלקות בתחום ההנדסה ו-41% מהמחלקות בתחום המדעים הביולוגיים.

מערכת החינוך

מחקרים חינוכיים מראים שלמורות ולמורים בכל רמות החינוך יש ציפיות נמוכות יותר מבנות במתמטיקה ובמדעים והם מפלים לטובה בנים לעומת בנות. בתצפיות שנערכו בכיתות, מורים נטו לגלות יחס שונה כלפי בנים וכלפי בנות בכיתה: בנים זכו להקצאת זמן גדולה מבנות, ובשוני מבחינת התייחסות והערכה: ניהול שונה של דיאלוג – שימוש בביטויים רגישים וסלחניים יותר כלפי בנות ובשפה מעודדת ומדרבנת יותר כלפי בנים, שפה הכוללת הוראות לשיפור וניסיון לכוונם אל הפתרון הנכון. כמו כן, כאשר נשאלו תלמידים מצטיינים ביחס לגורמים להצלחותיהם, תשובת רוב הבנים התמקדה ביכולתם האישית ובכישרונם, ואילו הבנות זקפו את הצלחתן ל"השקעה", מבחן "קל", "מזל", "מורה טוב" - אך לא להיותן חכמות ומוכשרות. כיוון שמקצועות המתמטיקה והפיזיקה נחשבים בבתי הספר כמקצועות "קשים", בנות נרתעו מלבחור בהם.

חוקרים, שבדקו את אופי הלימוד של בנות, מצאו שהן מתפקדות טוב יותר בכיתות עם מודל נשי וייצוג רב של בנות, מצליחות כאשר יש משוב קונסטרוקטיבי, כאשר אווירת הכיתה מעודדת את כולם להביע את דעותיהם ולקבל הערכה שווה, הן מעדיפות לימוד באמצעות קבוצות דיון קטנות שבהן מובהרים הרעיונות והעקרונות על פני הרצאות דפוסי הוראה המעודדים תחרותיות ולמידה אלגוריתמית, מזיקים לבנות ומקפחים את זכותן לנצל את מלוא הפוטנציאל שלהן. התוצאה היא שבנות חוששות להגביר את המקצועות המדעיים-טכנולוגיים בשל חוסר האמונה ביכולתן להגיע להישגים ובשל שיטות הוראה שאינן מתאימות לסגנון הלמידה המועדף עליהן.

בישראל, מתחילת המאה ה-21, מוקדשת תשומת-לב להעדפה מתקנת בתחום מתן הזדמנויות ויצירת סביבה לימודית מותאמת לבנות. לפי חוזר מנכ"ל משרד החינוך (דצמבר 2002) בנושא שוויון מגדרי במערכת החינוך, יש ליצור אקלים חינוכי שיבטיח נגישות שווה לבנות ולבנים בהתאם לכישוריהם ולא בהתאם לתפיסות סטריאוטיפיות. לפיכך, יש להתאים את דרכי ההוראה, הלמידה וההערכה לסגנונות הלמידה, הצרכים ותחומי העניין של בנים ובנות. החוזר מדגיש את החשיבות שיש להקצאת שעות ולחלוקת משאבים על מנת לעודד בנות ללמוד מקצועות מדעיים וטכנולוגיים.

נשים באקדמיה
על פי מרכז המחקר והמידע של הכנסת במהלך השנים חל גידול ניכר בשיעור הנשים הלומדות בכלל התארים –ומאז שנת 1999 נשים מהוות יותר מ-50% מכלל התלמידים. עם זאת, ייצוגן של נשים בסגל האקדמי הבכיר עמד בשנת 2009 על כ-26%. גם שיעור זה עולה בהדרגה.

לאורך השנים תשס"ו (2005)-תשפ"ג (2022) עלה משמעותית שיעור הנשים בדרגת פרופסור חבר באוניברסיטאות מכ- 19.8% לכ-30.3%. באופן דומה, גם שיעורן של הנשים בדרגת פרופסור מן המניין עלה מכ-11.5%- לכ- 20.7%.

קיימת שונות רבה בשיעור הנשים הלומדות, בהתאם לתחומי לימוד שונים. בעוד שיעורן של נשים מכלל הלומדים מקצועות הנדסה, מתמטיקה, מדעי המחשב ומדעים פיזיקליים נמוך יחסית, שיעורן במקצועות אחרים דוגמת חינוך ומקצועות עזר רפואיים גבוה מאוד. נשים מהוות מיעוט בקרב הלומדים מתמטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב בכל התארים. מאידך, במדעי הרוח ובמדעים הביולוגיים הן מהוות יותר מ-50% מבעלי תואר שלישי.

 סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)  מתמטיקה ומדעי הטבע  הנדסה ואדריכלות סך הכול  28%  27.5% תואר שלישי  24%  12.5%

 נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)  מתמטיקה ומדעי הטבע  הנדסה ואדריכלות  רפואה  חקלאות סך הכול  16%  14.1%  38.1%  17.7% מתוכן פרופסור מן המניין  7.5%  12.1%  22.4%  6.4%

יוזמות לקידום הנושא
בממשל: בשנת 2000 הוקמה המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה במטרה "להגדיל השתתפות נשים בתחומי מדע וטכנולוגיה ולשפר את מעמדן... בחינוך ובאקדמיה: רישום לפקולטות הנדסיות (ומדעיות), פוסט דוקטורט, מעבר מסגל זוטר לסגל בכיר; בתעשייה: איוש: תפקיד מקצועי טכנולוגי - מדעי, קידום: הזדמנויות שוות, שכר שווה לגברים."

באקדמיה: חברת לוריאל ואונסק"ו הקימו ב-1998 תוכנית פרסים ומלגות "למען נשים במדע" (L'ORÉAL-UNESCO For Women In Science). שותפות זו "נועדה להכיר בתרומתן של מדעניות בולטות לקדמה המדעית ולעודד את שיתופן של נשים במחקר המדעי". במסגרת זו מוענקים בישראל החל מ-2009 מלגות למדעניות מבטיחות.

בשנת 2007 הקים מכון ויצמן תוכנית לקידום נשים במדע. התוכנית מיועדת "לסייע למדעניות צעירות להתגבר על צוואר הבקבוק העיקרי, בו נחסם מסלול ההכשרה המקצועית של הנשים – היציאה לתקופת מחקר בחו"ל". מטרת המענקים היא להקל על נשים נשואות ואמהות לילדים קטנים לממן את השהות בחו"ל במשך שתי שנות השתלמות.

בתעשייה: בשנת 1994 הוקם "פורום מנהלות בתעשייה" במטרה לקדם נשים לתפקידי ניהול בתעשייה.

במערכת החינוך: בשנת 2011 הוקמה תוכנית מובילות לטכניון בחסות עיריית חיפה בשיתוף פעולה עם הטכניון, אשר מטרתה קידום תלמידות ללימודי מדעים וטכנולוגיה ובהמשך שילובן במקצועות ההייטק וההנדסה. התוכנית מפעילה תלמידות בשני בתי ספר תיכוניים בחיפה. התוכנית הוקמה על ידי יושבת ראש ויצו בחיפה, ניצה סובוביץ וד"ר אסיה לויטה מהמחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון. התוכנית היא שש-שנתית, מיועדת לתלמידות נבחרות בעלות פוטנציאל ללמוד מקצועות הנדסיים בטכניון ופועלת בתשע"ד בשני בתי ספר עירוניים בחיפה. הבנות המשתתפות בתוכנית מאופיינות בהרכב חברתי מגוון – דתיות וחילוניות, ותיקות ועולות חדשות. גישת התוכנית מתייחסת לדימוי האישי והחברתי של הבנות שנסמכת על חיבור הדוק בין כל גורמי הקהילה השותפים בה. מובילי התוכנית מגדירים את החיבור כמבוסס על הקשר בין הערכים "תלמידות-אקדמיה-תעשייה-הייטק חיפאי".

מדעניות ישראליות זוכות פרסים בינלאומיים
עדה יונת היא ביוכימאית, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע, המתמחה בקריסטלוגרפיה של חלבונים. מחקריה עוסקים במבנהו ובפעולתו של הריבוזום. יונת היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009, במשותף עם ונקטרמן רמאקרישנן ותומאס סטייץ, "על מחקריהם שתרמו להבנת המבנה והתפקיד של הריבוזום" היא זכתה גם בפרס וולף בשנת 2006/7.

רות ארנון היא ביוכימאית מומחית לאימונולוגיה, פרופסור מן המניין במכון ויצמן למדע, נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בין השנים 2010–2015. היא זכתה בפרס וולף ברפואה לשנת 1998 וכלת פרס ישראל למדעי הרפואה לשנת ה'תשס"א (2001).

שפי גולדווסר היא חוקרת ישראלית-אמריקאית בתחום מדעי המחשב והקריפטוגרפיה. גולדווסר היא פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ופרופסור למתמטיקה במכון ויצמן למדע ברחובות. זכתה פעמיים בפרס גדל במדעי המחשב. כלת פרס טיורינג לשנת 2012 (יחד עם סילביו מיקאלי). בשנת 2017 נבחרה לעמית ACM.

אירית דינור היא מתמטיקאית ומדענית מחשב במכון ויצמן למדע, כלת פרס גדל לשנת 2019. מחקרה עוסק ביסודות מדעי המחשב ובקומבינטוריקה, בייחוד בהוכחות הניתנות לבדיקה הסתברותית (PCP).

נשים שזכו בפרסי מדע
פרס ישראל
פרס ישראל הוא הפרס היוקרתי ביותר שמעניקה מדינת ישראל במגוון רחב של תחומים. הענקת הפרס החלה בשנת 1953. עד שנת 2024 הוענק הפרס ל-777 איש, מתוכם רק ל-129 נשים (פחות מ-20%). בשליש מהשנים שבהן הוענק הפרס כל הזוכים היו גברים. בפרס בתחומי המדעים זכו:

 1954 - שרה הסטרין-לרנר (רפואה)
 1961 - אורה קדם (מדעי החיים)
 1982 - רות עמירן (גאוגרפיה וידע ארץ ישראל/ארכאולוגיה)
 1991 - נעמי פיינברון-דותן (גאוגרפיה וידע ארץ ישראל/בוטניקה)
 1998 - יהודית בירק (חקלאות)
 2001 - רות ארנון (מדעי החיים)
 2001 - ברכה רמות (רפואה)
 2003 - עדה יונת (כימיה)
 2004 - אסתר סמואל-כהן (סטטיסטיקה)
 2005 - רנה זיצוב-מרכס (רפואה)
 2014 - מרטה וינשטוק-רוזין (רפואה)
 2019 - עדי קמחי (מדעי החיים)

 פרס א.מ.ת. 
פרס א.מ.ת. (אמנות-מדע-תרבות) מוענק מדי שנה מאז שנת 2002. הפרס ניתן בחסות ראש ממשלת ישראל בחמישה תחומים: תרבות ואמנות, מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי הרוח, ומדעי החברה. בפרס בתחום המדעים המדויקים ומדעי החיים, זכו:
 2003 - ורדה רוטר (מדעי החיים)
 2006 - עדה יונת (מדעי החיים)
 2007 - אליאורה רון (מדעי החיים)
 2008 - בת שבע כרם (מדעי החיים)
 2010 - שרית קראוס (מדעי המחשב)
 2012 - עדי קמחי (מדעי החיים)
 2018 - חנה אנגלברג-קולקה (מדעי החיים)
 2018 - אפרת לוי להד (מדעי החיים)
 2019 - מיכל שוורץ (מדעי החיים)

 פרס רוטשילד 
פרס רוטשילד מוענק מאז שנת 1959 מדי שנתיים. הפרס מחולק בתשע דיסציפלינות: הנדסה, חקלאות, מדעי החברה, מדעי החיים, מדעי היהדות, מדעי הכימיה, מדעי הפיזיקה, מדעי הרוח ומתמטיקה. הפרסים מוענקים אחת לשנתיים אך התחומים מחולקים לשתי קבוצות, כך שכל תחום חוזר על עצמו פעם בארבע שנים, עבור עבודת מחקר מקורית ויוצאת דופן. בפרס בתחומי המדעים זכו:
 1998 - רות ארנון (מדעי החיים)
 2006 - עדה יונת (מדעי החיים)
 2018 - נעמה ברקאי (מדעי החיים)
 2020 - חנה מרגלית (מדעי החיים)
 2020 - מיכל אירני (מתמטיקה / מדעי המחשב והנדסה)

 פרס לנדאו 
פרס לנדאו מוענק החל משנת 2000. הפרס למדעים ולמחקר "נועד לציין לשבח את המחקר המדעי ואת החוקרים הישראלים, שהגיעו להישגים בתחומם, ואשר תרמו בכך תרומה רבת ערך לקידום המדע והמחקר".
 2003 - אורה אנטין (ננו-טכנולוגיה ומיקרו-אלקטרוניקה)
 2004 - חרמונה שורק (ביו-רפואה)
 2007 - חנה מרגלית (ביולוגיה של מערכות)
 2008 - שולמית מיכאלי (מיקרוביולוגיה).
 2013 - אילנה גוזס (כימיה רפואית ופרמקולוגיה)
 2014 - דנה וולף (וירולוגיה)
 2016 - סמדר כהן (הנדסת רקמות)
 2017 - אירית שגיא (ביוכימיה)
 2018 - אופירה איילון (קיימות)
 2018 - מיכל אירני (בינה מלאכותית)

 פרס ארדש 
פרס ארדש ניתן לחוקרים צעירים במתמטיקה החל משנת 1977.
 2011 - תמר ציגלר (החוקרת הראשונה מהטכניון אשר קיבלה את הפרס)
 2012 - אירית דינור (מכון ויצמן)
 2015 - שירי ארטשטיין-אבידן (אוניברסיטת תל אביב)

מדעניות ישראליות פורצות דרך
 ח'אולה אבו בַּכְּר היא מרצה וחוקרת במדעי ההתנהגות במכללה האקדמית עמק יזרעאל. בנובמבר 2009 קיבלה מעמד של פרופסור, ובכך הייתה לאישה הערבייה הראשונה בדרגת פרופסור באקדמיה הישראלית.
 מלכה שפס היא מתמטיקאית ישראלית-אמריקאית, ב-2013 מונתה לדיקנית הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן, והייתה הדיקנית החרדית הראשונה בארץ.
 סראב אבו רביעה קווידר היא ראש הקתדרה ללימודי המדבר על שם משפחת קושלנד, פרופסור חבר במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא הבדואית הראשונה בישראל שקיבלה פרופסורה, בשנת 2021.

ראו גם
 נשים במדע
 השכלת נשים

הערות שוליים

קטגוריה:נשים במדע
קטגוריה:מדעניות ישראליות