קלינטון פרסבה אנדרסון

קלינטון פרסבה אנדרסון (באנגלית: Clinton Presba Anderson; 23 באוקטובר 1895 – 11 בנובמבר 1975) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את ניו מקסיקו בסנאט של ארצות הברית מ-1949 עד 1973. כחבר במפלגה הדמוקרטית, כיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית מ-1945 עד 1948 וייצג את מחוז הקונגרס הכללי של ניו מקסיקו מ-1941 עד 1945.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
אנדרסון נולד בסנטרוויל, דקוטה הדרומית, ב-23 באוקטובר 1895. הוריו היו אנדרו ג'יי והטי בל אנדרסון (לבית פרסבה). הוא התחנך במערכת בתי הספר הציבוריים של דקוטה הדרומית ולמד באוניברסיטת דקוטה וסליאן (1913–1915) ובאוניברסיטת מישיגן (1915–1916) אך לא קיבל תואר מאף אחד מהמוסדות.

 קריירה 
 קריירה מוקדמת 
לאחר שאביו שבר את גבו ב-1916, עזב אנדרסון את אוניברסיטת מישיגן כדי לחזור לביתו ולעזור לפרנס את משפחתו. הוא עבד מספר חודשים בעיתון במיטשל, עד שחלה בשחפת. הוא לא היה מודע למחלתו עד שניסה להצטרף לצבא האמריקני ב-1917 עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הרופאים העריכו שנותרו לו שישה חודשים לחיות. אחד נתן לו את העצה לפנות לסניטריום המתודיסטי באלבקרקי, ניו מקסיקו. הוא עשה זאת מיד, ותוך כדי התאוששות שם, הוא כתב מדי פעם עבור "אלבקרקי הראלד".

ב-1919, כשהיה בריא מספיק כדי לעזוב את בית ההבראה, הוא השיג עבודה בעיתון Albuquerque Morning Journal, הנקרא כיום Albuquerque Journal, והוא נשלח לסנטה פה כדי לסקר את בית המחוקקים של ניו מקסיקו. בהיותו ביקורתי מאוד על האופן שבו המפלגה הרפובליקנית מנהלת את המדינה, הוא התיידד עם כמה מחוקקים דמוקרטיים בניו מקסיקו וחלק איתם את רעיונותיו לגבי הצעות חוק שעמדו לפני בית המחוקקים. חלק מהרעיונות הפכו בסופו של דבר לחוק המדינה, ואנדרסון החל בקשר שנמשך כל חייו עם המפלגה הדמוקרטית.

הקריירה הארוכה שלו בשירות הציבורי החלה כמזכיר בפועל של האגודה לבריאות הציבור של ניו מקסיקו ב-1919. שם הוא גייס כסף כדי להילחם בשחפת, כונן תוכניות בריאות מחוזיות, והיה גורם מרכזי בהקמת מחלקת הבריאות של ניו מקסיקו.

בתחילת שנות ה-20 עסק אנדרסון  בעניינים עסקיים פרטיים. בשנת 1922, הוא התחיל לעסוק בביטוח בחברת ההלוואות והמשכנתאות של ניו מקסיקו. עד מהרה הצליח אנדרסון לקנות את החברה ולשנות את שמה לסוכנות קלינטון פ. אנדרסון, מפעל מצליח ומתמשך.

מעורב פעיל במועדון הרוטרי של אלבקרקי מאז 1919, הוא נבחר למועצה הבינלאומית ב-1930 והפך לנשיא רוטרי הבינלאומי ב-1932. התפקיד איפשר לו ליצור קשרים עסקיים ופוליטיים רבים.

 ממשלת ניו מקסיקו ופוליטיקה 
אנדרסון חזר לחיים הציבוריים, והיה ליושב ראש המפלגה הדמוקרטית של ניו מקסיקו ב-1928 ולגזבר המדינה של ניו מקסיקו ב-1933. לאחר מכן כיהן כמנהל משרד ההכנסה, מנהל הסעד של מדינת ניו מקסיקו, מתאם שדה של מדינות מערביות של מינהל החירום הפדרלי, מנהל המדינה של מינהל הנוער הלאומי, יו"ר חטיבת ביטוח האבטלה של ניו מקסיקו, ומנהל ועדת החגיגות לציון 400 שנה מאז משלחת קורונדו.

ב-1940, סכסוך בין חברי המפלגה הדמוקרטית במדינה הביא לכך שג'ון דמפסי נפסל מלהתמודד לכהונה נוספת כנציגה היחיד של ניו מקסיקו בבית הנבחרים של ארצות הברית. חברי המפלגה שכנעו את אנדרסון להתמודד על המושב, בו זכה באמצעות קשריו העסקיים והפוליטיים ברחבי המדינה. במשך שלושת העשורים הבאים, הוא חילק את זמנו בין אלבקרקי לוושינגטון הבירה.

ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| מזכיר החקלאות קלינטון פ. אנדרסון מגיע לבית הלבן לישיבת קבינט.

אנדרסון נודע בעבודת המחקר היסודית שלו, ובמהלך שלוש הקדנציות שלו בבית הנבחרים, הוא שובץ בכמה ועדות מיוחדות, כולל ראש הוועדה המיוחדת לחקירת מחסור במזון ב-1945. הוועדה טענה לייעול מערך חלוקת המזון, שנוצר בזמן מלחמת העולם השנייה כתוצאה ממחסור בהספקה והגידול בביקוש לצורכי הצבא, והדגישה תכנון ארוך טווח להגדלת ייצור המזון. הצלחתו במשימה זו, יחד עם ידידותם האישית, הובילו למינויו על ידי הנשיא הארי ס. טרומן למזכיר החקלאות של ארצות הברית.

 ממשל טרומן 
ימין|ממוזער|250x250 פיקסלים| אנדרסון (במרכז) בקבינט טרומן (ינואר 1948).
זמן קצר לאחר שהארי ס. טרומן הפך לנשיא ב-1945, הוא בחר באנדרסון לכהן כמזכיר החקלאות שלו. הדאגה המיידית ביותר שלו הייתה הארגון מחדש של הכלכלה החקלאית המקומית, שבמשך ארבע השנים הקודמות, התמקדה בתמיכה במאמץ המלחמה האמריקאי במלחמת העולם השנייה. אנדרסון עסק בנושאים כמו פיקוח על מחירים, מחסור וסובסידיות, והוא מילא תפקיד חשוב בפיתוח מדיניות חקלאית לאחר המלחמה. בנוסף, החשש ממשבר מזון עולמי, שגבר ב-1946, הוביל את הנשיא טרומן להקים את ועדת החירום לרעב והרחיב את תחום עיסוקו של אנדרסון לנושאים בין-לאומיים.

אנדרסון ביצע שני מהלכים שנויים במחלוקת. ראשית, הוא שילב את כל פעילות הממשל בתחום המזון והחקלאות תחת משרדו. שנית, הוא יעץ לטרומן למנות את הנשיא לשעבר הרברט הובר ליו"ר ועדת החירום לרעב. במהלך המשבר, אנדרסון, טרומן והובר עבדו יחד באופן הדוק. רבות מההצעות של הובר להקלת המחסור במזון הבינלאומי אומצו על ידי ממשל טרומן, יישומן היה באחריותו של אנדרסון.

ייצור המזון בארצות הברית ואספקת המזון ברחבי העולם התייצבו עד 1948, ואנדרסון החליט לפרוש מהקבינט. 

ממוזער| קלינטון פ. אנדרסון ואשתו הנרייטה מקרטני בטקס הדלקת עץ חג המולד במדשאה הדרומית של הבית הלבן, 24 בדצמבר 1947.

 הסנאט האמריקאי 
 בחירות 
ימין|ממוזער| משתתפים בהשבעה של מזכיר מוסד הסמית'סוניאן לאונרד קרמייקל ב-1953. סנאטור קלינטון פ. אנדרסון נמצא משמאל.
אנדרסון שקל לפרוש מהפוליטיקה לאחר שהתפטר מהקבינט. עם זאת, הדמוקרטים במדינה, בראשות הסנאטור הפורש קרל האץ', שכנעו אותו להתמודד על מושבו של האץ' נגד הדיפלומט פטריק הארלי.

שני המועמדים המבוססים התמודדו באחד הקמפיינים הצמודים ביותר של הבחירות של 1948. הקמפיין הארצי של ממשל טרומן נגד קונגרס רפובליקני 'משבש' גרם לרפובליקנים להפסיד ברחבי המדינה, כולל הארלי.

בחירתו המחודשת של אנדרסון ב-1954 נגד מושל ניו מקסיקו לשעבר, אדווין ל. מקם, הייתה פחות סוערת אך משמעותית יותר מכיוון שהדמוקרטים הפסידו את הסנאט ב-1952. אנדרסון המשיך לכהן כסנאטור עד ינואר 1973.

 הישגים 
במהלך כהונתו, אנדרסון היה אחד התומכים הבולטים של תוכנית החלל האמריקאית. הוא היה גורם מכריע בהשגת מימון לתוכנית בזמן שימש כיו"ר ועדת הסנאט למדעי האווירונאוטיקה והחלל מ-1963 עד 1973. כיו"ר הוועדה במהלך התקופה הפעילה ביותר של חקר החלל והתקופה החשובה ביותר של המרוץ לחלל, מילא אנדרסון תפקיד מפתח במדיניות החלל של ארצות הברית ובהבטחת תקציבים נאס"א.

אנדרסון היה אחד מיוזמי הצעת החוק הסופית להגנה על אזורי טבע בראשתיים, שעברה בסנאט בהצבעה של 73-12 ב-9 באפריל 1963, והפכה לחוק ב-1964 . ריצ'רד מקארדל, ראש שירות היערות מ-1952 עד 1962, טען שאלמלא תמיכתו של אנדרסון החוק לא היה עובר.

אנדרסון כיהן כיו"ר הוועדה המשותפת לאנרגיה אטומית (הקונגרסים ה-84 וה-86), ועדה משותפת לבניית בניין עבור סמית'סוניאן (הקונגרסים ה-84–ה-92), ועדה משותפת לאינדיאנים נאוהו-הופי (הקונגרסים ה-84–ה-92), ועדה מיוחדת לשימור רשומות הסנאט (הקונגרסים ה-85 וה-86), ועדה לענייני פנים ובידוד (הקונגרסים ה-87 וה-88), ועדה מיוחדת למדיניות דלק לאומית (הקונגרס ה-87).

 סיכול מינויו של לואיס סטראוס 
בשנת 1959, בחר הנשיא דווייט ד. אייזנהאואר בלואיס סטראוס כמועמדו לתפקיד מזכיר המסחר. בעבר שימש סטראוס בתפקידים ממשלתיים רבים בממשליהם של הנשיאים טרומן ואייזנהאואר. 13 המועמדים הקודמים לתפקיד הקבינט זכו באישור הסנאט תוך שמונה ימים בממוצע. בגלל חילוקי דעות אישיים ומקצועיים, לקח על עצמו אנדרסון את המשימה לסכל את אישור המינוי בסנאט. אנדרסון מצא בעל ברית בסנאטור גייל מקגי בוועדת המסחר של הסנאט. לאחר 16 ימים של דיונים המליצה הוועדה על אישור המינוי של סטראוס בהצבעה של 9–8. כהכנה לדיון המליאה על המינוי, הטענה העיקרית נגד המינוי הייתה שההצהרות של סטראוס בפני הוועדה היו "זרועות חצאי אמיתות ואפילו שקרים".

קצת אחרי חצות ב-19 ביוני 1959, מועמדות שטראוס נכשלה בהצבעה של 46–49. זה היה רק הפעם השמינית בהיסטוריה של ארצות הברית שבה מינוי בקבינט לא אושר על ידי הסנאט. 

 חיים אישיים 
ב-22 ביוני 1921 התלתן אנדרסון עם הנרייטה מקרטני, והם חזרו יחד לאלבקרקי. נולדו להם שני ילדים.

גילו ובעיות הבריאות הגוברת גרמו לאנדרסון לפרוש מהסנאט ב-3 בינואר 1973, לאחר ארבע קדנציות. הוא מת בביתו באלבקרקי ב-11 בנובמבר 1975 משבץ מוחי מסיבי, והוא נקבר בפארק הזיכרון לפיירוויו באלבקרקי. אשתו נפטרה ב-7 ביוני 1994, בגיל 94.

 מורשת 
הוא הוכנס להיכל התהילה הבינלאומי של החלל בשנת 1977. במיני-סדרה של HBO מ-1998 "מכדור הארץ עד הירח", השחקן מייסון אדמס  גילם את אנדרסון.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:מזכירי החקלאות של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו מקסיקו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו מקסיקו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975