יוסי ויין

יוסי ויין (1947 ־ 31 בינואר 2015) היה צלם, ובמאי ישראלי.

 ביוגרפיה 
ויין נולד בפולין, לו אחות, ויולה ויין. בשנת 1968 עזב לישראל עם משפחתו. אביו, אברהם ויין (2018-1917), היה בארץ היסטוריון ביד ושם (מעורכי "פנקס הקהילות").

הוא למד היסטוריה ופילוסופיה ב. הוא יצר מעל 60 סרטי עלילה, דרמות וסרטים תיעודיים. את רוב חייו המקצועיים בילה בארצות הברית, דרום אפריקה וישראל. הוא זכה במספר פרסים בינלאומיים כבמאי צילום.

 עבודתו כצלם 
 "ואדי" (1981)
 "בעקבות הלאדינו" (1981)
 "נגוע" (1984)
 "כאסח" (1984)
 "חייל הלילה" (1984)
 "גרין" (1984)
 "קוקו בן 19" (1985)
 "חוזה אהבה" (1986)
 "בר 51" (1986)
 "כפפות" (1986)
 "מחץ הדלתא" (1986)
 (1987) "Going Bananas"
 "שלגיה ושבעת הגמדים" (1987)
 (1988) "Shattered Dreams: Picking Up the Pieces"
 "אוכלים לוקשים" (1989)
 "ניפגש בספארי" (1989)
 (1989) "The House of Usher"
 "מסיכת המוות האדום" (1989)
 (1989) "American Ninja 4: The Annihilation"
 (1991) "The Human Shield"
 "זמן הגמל" (1991)
 (1992) "Lethal Ninja"
 (1993) "Point of Impact "
 (1993) "Cyborg Cop"
 (1994) "Cyborg Cop II"
 (1994) "Blood of the Innocent"
 (1994) "Freefall"
 (1996) "Danger Zone"
 (1997) "Operation Delta Force"
 (1998) "Sweepers"
 (1999) "Cold Harvest"
 (1999) "Traitor's Heart"
 Bridge of Dragons" (1999)"
 (2000) "Shark Attack 2"
 (2001) "Wadi Grand Canyon 2001"
 "סוף העולם שמאלה" (2004)
 "מלח הארץ" (2006)
 "מלך של קבצנים" (2007)
 "הבודדים" (2009)
ב-2015 התראיין בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" ששודרה בערוץ הראשון.

 כבמאי 
 "אוכלים לוקשים" (1989)
 "מסיכת המוות האדום" (1989)
 "ניפגש בספארי" (1989)
 (1989) "The House of Usher"
 (1989) "American Ninja 4: The Annihilation"
 (1991) "The Human Shield"
 (1994) "Never Say Die"
 (1995) "Cyborg Cop III"
 (1998) "Sweepers"
 (2000) "Shark Attack 2"
 (2003) "Disaster"

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:צלמי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947