שמיניית האלים

ממוזער|שמאל|220px|שמיניית האלים עם בני זוגם הזכרים והנשים כאחד
ממוזער|שמאל|220px|ציור של ייצוג שמיניית האלים במקדש פילה 
במיתולוגיה המצרית, שמיניית האלים או ח'מניו (במצרית עתיקה: ḫmnyw; ברבים: ניסבה של ḫmnw "שמונה"; ביוונית עתיקה: ὀγδοάς – אוֹגדוֹאַס, "השמונה") היו שמונה אלוהויות קדומות שסגדו להן בהרמופוליס .

ההתייחסות הוודאית המוקדמת ביותר לשמיניית האלים היא משושלת השמונה-עשרה, בכתובת הקדשה של חתשפסות בספאוס ארטמידוס .

כתבים מהתקופה המאוחרת מתארים אותם כבעלי ראשי צפרדעים (אלים זכרים) ונחשים (אלות נקבות), ולעיתים קרובות הם מתוארים כך בתבליטים של השושלת האחרונה, ממלכת בית תלמי.

שמות
שמיניית האלים היו מסודרים בארבעה זוגות זכר-נקבה. לשמות יש משמעויות זהות ונבדלים רק בסיומם לציון מגדר.
נו W24*W24*W24:N1-N35A-A40 נונת W24*W24*W24:N1-N35A X1:H8-B1 (Ḥeḥu) V28-V28-G43-A40  חחות (Ḥeḥut) V28-V28-G43-X1:H8-B1 V31:V31-y-G43-N2-A40  V31:V31-y-G43-N2-X1:H8-B1קרח (Qerḥ) W11:r-V28-D41-A40 קרחת (Qerḥet) W11:r-V28-D41:X1*H8-B1

תכונות
שמותיהם של נו ונונת נכתבים עם תווית הידוע לשמים ולמים, ונראה ברור שהם מייצגים את המים הקדמוניים.

לחח וחחיות אין תווית ידוע הניתנת לזיהוי; לפי הצעתו של היינריך ברוגש  (1885), השמות קשורים למונח המספר הבלתי מוגדר או בלתי מוגבל, חח, המציע מושג הדומה ל-aion  היווני. עם זאת, בהקשר של מספר קטעים שבהם מוזכר חח, הציע ברוגש גם כי השמות עשויים להיות האנשה של האטמוספירה בין שמים וארץ (ע"ע שו).

שמותיהם של ככ וככיות נכתבים עם תוית ידוע המשלבת את הירוגליף השמיים עם מטה או שרביט המשמשים למילים הקשורות לחושך ולאפלה, וככו כמילה רגילה פירושה "חושך", מה שמרמז שהאלים הללו מייצגים חושך קדמוני, הדומה לארבוס היווני, אך בהיבטים מסוימים נראה שהם מייצגים את היום וגם את הלילה, או את השינוי מלילה ליום ומיום ללילה.

לזוג הרביעי אין תכונות עקביות מפני שהם מופיעים עם שמות משתנים; לפעמים השם קרח (Qerḥ) מוחלף בני (Ni), ננו (Nenu), נו (Nu) או אמון, והשם קרחת (Qerḥet) באנית (Ennit), ננוית (Nenuit), נונו (Nunu), נית (Nit) או אמונת. המשמעות הנפוצה של קרח (qerḥ) היא "לילה", אבל התוית הידוע (D41 עבור "לעצור, לחדול, לדחות") מציע גם את העיקרון של חוסר פעילות או מנוחה.

אין דרך ברורה להקצות או לייחס ארבע פונקציות לארבעת זוגות האלוהויות; באדג' מניח ש"למצרים הקדמונים עצמם לא היה מושג ברור" לגבי פונקציות כאלה. עם זאת, היו ניסיונות להקצות "ארבעה מושגים אונטולוגיים" לארבעת הזוגות: לדוגמה, בהקשר של הממלכה החדשה, מאולנה קארנגה  משתמש ב"נזילות" (עבור "מבול, מים"), " חושך", "חוסר גבולות" ו"אי נראות" (או "מנוחה, חוסר פעילות").

ראו גם
 תשיעיית האלים

לקריאה נוספת
 Baines, John D.; Shafer, Byron Esely; Silverman, David P.; Lesko, Leonard H. (1991), Religion in Ancient Egypt: Gods, Myths, and Personal Practice, Cornell University Press
 Budge, E.A. (1904), The Gods of the Egyptians: Or, Studies in Egyptian Mythology, vol. 1
 Dunand, Françoise; Zivie-Coche, Christiane (2004), Gods and Men in Egypt: 3.000 BCE to 395 CE, Cornell University Press
 Hart, George (2005), The Routledge Dictionary Of Egyptian Gods And Goddesses, Routledge, p. 113
 Zivie-Koch, Christiane (2016), "L'Ogdoad d'Hermopolis à Thebes et ailleurs ou l'invention d'un mythe", Egitto e Vicino Oriente, 39: 57–90
 Salmon, George (1887), "Ogdoad", in Smith, William; Wace, Henry (eds.), A Dictionary of Christian Biography, Literature, Sects and Doctrines, vol. IV, London: John Murray

קישורים חיצוניים

 Butler, Edward P. (19 March 2009). "Hermopolitan Ogdoad". Retrieved 2010-08-21.

הערות שוליים

קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:בריאת העולם