אוקטביאנו אמברוסיו לרזולו

אוקטביאנו אמברוסיו לרזולו קורל (באנגלית: Octaviano Ambrosio Larrazolo Corral; 7 בדצמבר 1859 – 7 באפריל 1930) היה פוליטיקאי רפובליקני שכיהן כמושל ניו מקסיקו הרביעי וכחבר הסנאט של ארצות הברית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
לרזולו (במקור בספרדית לראסולו) נולד ב-7 בדצמבר 1859 בוואייה דה איינדה שבצ'יוואווה, מקסיקו, לדון אוקטביאנו, בעל אדמות עשיר, ולדוניה דונסיאנה קורל דה לראסולו. הוא חונך בבית עשיר ולימדו אותו קרוא וכתוב בביתו; מאוחר יותר למד למשך זמן קצר בבית הספר בעירו, אך עזב לאחר שהמורה שלו הכה אותו. בשנת 1863, חיילים צרפתים פשטו על בית לארזולו מכיוון שהמשפחה תמכה בכוחותיו של בניטו חוארס במלחמה נגד הצרפתים.

בשנת 1870, בגיל אחת עשרה, עזב לארזולו את מקסיקו לטוסון, טריטוריית אריזונה, תחת השגחתו של ז'אן סלפוינט, בישוף יליד צרפת מאריזונה. לארזולו עזב עם הבישוף מכיוון שהתכוון ללמוד תאולוגיה ולהתמנות ככומר, ומפני שמשפחתו פשטה רגל ולא יכלה לתמוך בלימודיו. לאחר שהשלים את לימודיו העיקריים אצל הבישוף, למד לארזולו תאולוגיה בקולג' סנט מייקל בסנטה פה, טריטוריית ניו מקסיקו, והשלים את לימודיו ב-1876 בגיל 18. הוא שקל להתמנות ככומר מיד לאחר סיום לימודיו, אך במקום זאת השיג משרת הוראה; מאוחר יותר לימד גם במחוז אל פאסו, טקסס. בינתיים החל ללמוד משפטים; הוא לימד ביום ולמד משפטים בלילות. ב-11 בדצמבר 1884, הפך לארזולו לאזרח אמריקאי על מנת שיוכל לעבוד כעורך דין. באותה שנה נרשם כחבר המפלגה הרפובליקנית של מדינת טקסס.

בשנת 1888 התקבל לרזולו ללשכת עורכי הדין במדינת טקסס. בשנת 1890 נבחר לתובע המחוזי של המחוז המערבי של טקסס, תפקיד אליו נבחר מחדש ב-1892, והחזיק בתפקיד עד 1894.

לרזולו עבר ללאס וגאס, טריטוריית ניו מקסיקו, בשנת 1895. הוא עסק בעריכת דין באותה עיר והתערב בפוליטיקה הדמוקרטית. בנוסף, התמקד בזכויות אזרח עבור המקסיקנים וההיספנים שהיוו שני שלישים מאוכלוסיית ניו מקסיקו. לרזולו התקשה להצליח כדמוקרטי מכיוון שרוב ההיספנים הזדהו כרפובליקנים. הקושי הזה בא לידי ביטוי בעובדה שהפסיד בהפרש קטן בבחירות לנציג הטריטוריה בקונגרס האמריקני ב-1900, 1906 ו-1908, אם כי הבחירות ב-1908 היו צמודות מאוד ונטען עליהן כי זויפו.

 קריירה פוליטית 
בשנת 1910, תקף לרזולו את קבלני הקולות בניו מקסיקו שלדעתו מנצלים בוחרים היספנים ברחבי המדינה. הוא חשש שניו מקסיקו קרובה להיות כמו הדרום שבו חוקי ג'ים קרואו שללו את זכויותיהם מהאפרו-אמריקאים. בנאום, הוא אמר "אתם [היספנים].. הרשיתם לעצמכם להיות נשלטים על ידי גברים אחרים, אבל אתם תישלטו על ידי בוסים רק כל עוד תאפשרו לעול להיות מונח עליכם... כל אזרח יליד חייב להתאחד בתמיכה בחוקה הזו משום שהיא מבטיחה לכם, בניו מקסיקו, את זכויותיכם - כל אחד מהם גם את הזכויות של ילדיכם ובצורה כזו שלעולם לא ניתן יהיה לקחת אותן... אם אתם רוצים לרכוש את החופש שלכם; העבירו את המורשת הקדושה הזו בארץ המקודשת בדם אבותיכם שנלחמו להגן עליה...אל תחכו עד שתגיעו למצב באריזונה שתוך שנתיים תוכל לשלול זכויות מכל אזרח דובר ספרדית."

בשנת 1911, טריטוריית ניו מקסיקו ערכה כינוס חוקתי לקראת כניסתה לאיחוד. לארזולו היה אחד הנציגים ההיספנים שנבחרו להשתתף בוועידה; עם זאת, ועידת המדינה של המפלגה הדמוקרטית דחתה את בקשתו שמחצית מכל המועמדים ברחבי המדינה יהיו היספנים שייצגו את 60% מאוכלוסיית ניו מקסיקו שהייתה היספאנית.

למרות זאת, ללרזולו הייתה הצלחה ניכרת ביישום צעדים בחוקת ניו מקסיקו כדי להבטיח כי הזכויות והייצוג של האוכלוסייה דוברת הספרדית וצאצאי ההיספנים בניו מקסיקו יהיו מוגנים כאשר ניו מקסיקו תיכנס לאיחוד. מגילת הזכויות החדשה קבעה, "הזכויות, ההרשאות והחסינות, האזרחיות, הפוליטיות והדתיות, המובטחות לתושבי ניו מקסיקו על ידי הסכם גוואדלופה הידלגו יישמרו ללא הפרה". פרק החינוך, העניק למחוקק סמכות לספק הכשרה למורים בבתי ספר ממלכתיים, כך ש"הם יוכלו להיות בקיאים הן בשפה האנגלית והן בשפה הספרדית, כדי להכשיר אותם ללמד תלמידים דוברי ספרדית... ." סעיף 10 של המגילה הבטיח את זכותם של ילדים ממוצא ספרדי ללמוד במוסדות חינוך ציבוריים ואסר על הקמת בתי ספר נפרדים.

הדמוקרטים במדינה ניסו ללא הצלחה למנוע את אשרור חוקת המדינה בשל סעיפים אלו. כתוצאה מכך, הפך לארזולו לרפובליקני, ונשאר כך עד סוף חייו.

אף על פי שפוליטיקאים רבים מניו מקסיקו התרעמו עליו, עדיין הצליח לרזולו להשיג אמינות פוליטית רבה, במיוחד בקרב מצביעים היספנים. הפופולריות שלו ברחבי ניו מקסיקו גרמה למפלגה הרפובליקנית של ניו מקסיקו למנות אותו למושל ניו מקסיקו. עם זאת, מערכת הבחירות ב-1918 הייתה אינטנסיבית וחשפה את הפילוג וחילוקי הדעות בקרב האוכלוסייה ההיספאנית. יריבו הדמוקרטי, פליקס גרסיה, טען כי לידתו של לרזולו בצ'יוואווה מונעת ממנו להבין את החששות של "אלו שנולדו בניו מקסיקו". הוא ניצח בבחירות ונבחר למושל ניו מקסיקו, והיה ליליד מקסיקו הראשון שכיהן בתפקיד. עם זאת, נראה היה כי ניצחונו הדחוק של לרזולו השקיט את רוב הוויכוח אם הוא יכול לתמוך באופן אותנטי בשם האוכלוסייה ההיספאנית.

לאורך כל תקופת כהונתו כמושל היו לו מחלוקות והצלחות שונות. בשנה הראשונה לכהונתו, הפחד המשתולל מאנרכיזם וחומרת שביתת כריית פחם שכנעו את לארזולו להכריז על ממשל צבאי כדי לדכא את השביתה. הוא גם ספג ביקורת על חנינה לחיילים מקסיקנים שפשטו על חלקים מניו מקסיקו עם פנצ'ו וייה. הוא האמין שמכיוון שהחיילים המקסיקנים פעלו לפי פקודות הממונה עליהם, אין עליהם לתת דין וחשבון. הוא גם תמך וחתם על חוק מס הכנסה חדש, שהכעיס את המפלגה הרפובליקנית שלו. ההיבטים שבהם זכה לשבחים היו תמיכתו בהקמת חבר הלאומים, תמיכה בחינוך דו לשוני, תמיכה בזכויות האזרח של מהגרים מקסיקנים במדינה. הוא גם תמך בתיקון זכות הבחירה לנשים לחוקת ארצות הברית.

מאחר שהרגיז את המפלגה הרפובליקנית פעמים רבות במהלך תקופתו כמושל, המפלגה הרפובליקנית של ניו מקסיקו לא החזירה את לארזולו לתפקיד מושל ניו מקסיקו. לאחר מכן הוא חזר לזמן קצר למחוז אל פאסו, טקסס, כדי לעסוק בעריכת דין, שם פתח משרד באל פאסו עם ניק מאייר ועסק בעריכת דין בניו מקסיקו ובמקסיקו. בשנת 1922, לארזולו פתח משרד גם באלבקרקי.

לארזולו לא נשאר מחוץ לפוליטיקה יותר מדי זמן. בשנת 1923, בית המחוקקים של ניו מקסיקו מינה אותו כמועמד למושל פוארטו ריקו. הוא הפסיד בהצעה הזאת אבל השתמש בטלטלה של הפופולריות הפוליטית שקיבל בשיקול דעתו להתמנות למושל פוארטו ריקו כדי להיכנס מחדש לפוליטיקה בניו מקסיקו. הוא התמודד והפסיד בבחירות כדי להיות שופט של בית המשפט העליון של ניו מקסיקו ב-1924.

עם זאת, הוא נבחר בשנת 1927 לבית הנבחרים של מדינת ניו מקסיקו. אולם לאחר שבאותה שנה, מת הסנאטור האמריקאי הדמוקרטי מניו מקסיקו אנדריוס ג'ונס, התמודד לרזולו על המשרה וב-6 בנובמבר 1928 זכה בקדנציה שנותרה של ג'ונס, מה שהפך את לארזולו למקסיקני-אמריקאי הראשון שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית. באותה העת הוא היה מבוגר מאוד וסבל ממחלות רבות ולכן השתתף רק במושב אחד של הקונגרס והנהיג פעולה חקיקתית אחת, שקראה להקמת בית ספר תעשייתי בניו מקסיקו עבור בני הנוער דוברי הספרדית כדי לקדם שוויון הזדמנויות.

לארזולו מת באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-7 באפריל 1930.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:מהגרים ממקסיקו לארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אישים במערב הישן של אמריקה
קטגוריה:מושלי ניו מקסיקו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מממוצא היספני ולטיני
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו מקסיקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930