טיסה 110 של טאקא איירליינס

טיסה 110 של טאקא איירליינס הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת אוויאנקה אל סלוודור  שנקראה אז טאקא איירליינס. ב-24 במאי 1988 כבו שני מנועי מטוס הבואינג 737-3T0 שהפעיל את הטיסה והיא נאלצה לבצע נחיתת חירום על רצועת דשא השייכת לנאס"א. כל 45 הנוסעים ואנשי הצוות שרדו את התקרית ללא פציעות חמורות.
 רקע 

 הצוות 
קברניט הטיסה היה קרלוס דארדנו. הוא היה בן 29 בזמן התאונה ובעת התקרית הוא צבר כ-13,410 שעות טיסה, ביניהן כ-11,000 כקברניט. מוקדם יותר בקריירה שלו הוא איבד את עינו השמאלית במלחמת האזרחים באל סלוודור, לאחר שנפגע מכדור תועה בעת שהטיס מטוס מטען מדגם DC-3 דקוטה. למרות זאת הוא הצליח להנחית את המטוס בשלום ולקבל אישור מרשות התעופה הפדרלית להטיס מטוסים למרות מגבלתו.

טייס המשנה היה דיוניסיו לופז, בעל מעל 12,000 שעות טיסה. בתא הטייס היה גם מדריך הטיסה ארתורו סולי, שבחן את ביצועיו של מטוס הבואינג 737 החדש.

 המטוס 
המטוס שהיה מעורב בתקרית היה מטוס בואינג 737-3T0 עם המספר הסידורי 23838. הוא היה הבואינג 737-3T0 ה-1,505 שיוצר וטיסת הבכורה שלו התקיימה ב-26 בינואר 1988.

 התקרית 
 לפני השבתת המנועים 
ממוזער|סופה דרך מכ"ם מזג אוויר דומה לזה שהיה בטיסה 110
בעת שהטיסה הנמיכה מגובה 11,000 מטר, בגישה הסופית לנמל התעופה הבין-לאומי ניו אורלינס לואי ארמסטרונג, הבחין צוות הטיסה בסופת רעמים לפניהם, שנראתה על מכ"ם מזג האוויר שלהם. הם זיהו אזורים של משקעים קלים עד מתונים לאורך נתיבם, שהופיעו על המכ"ם כאזורים ירוקים וצהובים, וכן מספר אזורים אדומים, המצביעים על משקעים כבדים. צוות הטיסה ניסה לטוס בין שני אזורים אדומים שנראו במכ"ם כדי להימנע מהסופה.

 השבתת המנועים 
ממוזער|איור של המטוס בסופה
בגובה של כ-9,100 מטר הטיסה נכנסה לעננים כבדים, מה שגרם להגבלת הראות. צוות הטיסה הפעיל את המערכת נגד התקרחות במנועים. למרות הניסיון לטוס בין שני האזורים האדומים המוצגים במכ"ם, הטיסה נכנסה לסופת רעמים כבדה ונתקלה במערבולות, בגשם ובברד כבדים.

מספר דקות לאחר מכן, כשהטיסה בגובה של כ-5,000 מטר, כבו שני מנועי מטוס הבואינג 737-3T0. זמן קצר לאחר מכן צוות הטיסה הפעיל את יחידת כוח העזר  או ה-APU. הפעלת היחידה החזירה למטוס את הכוח החשמלי וההידראולי שלו. לאחר מספר ניסיונות כושלים, הצליח לבסוף צוות הטיסה להתניע מחדש את המנועים, אולם הם לא הפיקו מספיק דחף. כאשר צוות הטיסה ניסה להגביר את הדחף במנועים הם התחממו יתר על המידה ואילצו אותו לכבות אותם.

 נחיתת החירום 
ממוזער|אתר הנחיתה של הטיסה
טייס המשנה דיוניסיו לופז שידר לבקרה האווירית קריאת מיידיי. תחילה הבקרה האווירית הציעה לנחות נחיתת חירום בנמל תעופה אזורי בלייקלנד, אולם צוות הטיסה הבין כי אין למטוס מספיק גובה ומהירות כדי להגיע לשם. צוות הטיסה גם סירב להצעה לנחות נחיתת חירום על כביש מהיר, משום שזה היה עלול לסכן את הנוסעים ואנשי הצוות וכן אנשים על הקרקע. האפשרות היחידה שנותרה לצוות הטיסה הייתה לבצע נחיתת חירום בתעלת מים רחבה.

לפתע הבחין טייס המשנה לופז ברצועת דשא ארוכה מימין לתעלה. אורכה של הרצועה היה כ-1,818 מטר ורוחבה כ-36 מטר. הוא הציע לקברניט קרלוס דארדנו לנחות שם והוא הסכים. צוות הטיסה ביצע נחיתת חירום מוצלחת על רצועת הדשא והקברניט דארדנו לחץ בעדינות על הבלמים כדי לא להחליק. לא פרצה שרפה במטוס וכל 45 הנוסעים ואנשי הצוות התפנו בהצלחה דרך מגלשות החירום עם פציעה אחת קלה בלבד.
ממוזער|צוות הטיסה ליד המטוס אחרי נחיתת החירום 
 תמצית תמליל התקשורת עם הבקרה האווירית בזמן האירוע 

 החקירה 
התקרית נחקרה על ידי ה-NTSB. החקירה קבעה כי הטיסה טסה בטעות בסופת רעמים בדרגה 4. בליעת משקעים אטמוספיריים וברד, שלא הוצג על מכ"ם מזג האוויר שלהם משום שהוא יבש, גרמו להשבתת שני מנועי המטוס. מנועי CFM אינטרנשיונל CFM56  לא עמדו בתקני רשות התעופה הפדרלית ולא הצליחו לספוג את המשקעים. כדי למנוע בעיות נוספות בעתיד, יצרן המנועים CFM אינטרנשיונל  הוסיף חיישן במנועים כדי לגרום למנועים להמשיך לפעול גם בתנאי משקעים כבדים, בהתאם להמלצות ה-NTSB. בנוסף, בוצעו שינויים בחרטום המנוע ובמרווח בין להבי המנוע כדי להטות ברד הרחק מחרטום המנוע. נוספו גם פתחים נוספים לניקוז מים מהמנועים.

 אחרית דבר 
ממוזער|נזק לאף המטוס מהברד
ממוזער|נזק לאחד המנועים של טיסה 110 מבליעת המשקעים
למטוס נגרם נזק קל מברד ומנועו הימני ניזוק מהתחממות יתר. תחילה תוכנן לפרק את הכנפיים ולהעביר את המטוס לתיקון באמצעות דוברה, אולם מהנדסי בואינג וטייסי ניסוי החליטו להחליף את אחד המנועים במקום. המטוס נגרר למתקן ההרכבה מישו  של נאס"א, הסמוך לאתר הנחיתה, שם תודלק לכמות המינימלית הנדרשת. ב-6 ביוני 1988, כ-13 ימים לאחר התקרית, הוא הוטס לנמל התעופה הבין-לאומי ניו אורלינס לואי ארמסטרונג, שם בוצעו תיקונים נוספים.

במרץ 1989 המטוס נרכש על ידי חברת אוויאנקה גואטמלה , ולאחר מכן נרכש על ידי אמריקה ווסט איירליינס . הוא נרכש לבסוף על ידי חברת מוריס אייר  ולאחר מכן על ידי סאות'ווסט איירליינס. בדצמבר 2016 הוא הוצא משירות והועבר לאחסון באריזונה, ארצות הברית.
ממוזער|המטוס בשירות חברת אוויאנקה גואטמלה 
 בתרבות הפופולרית 
פרק 11 בעונה ה-11 של הסדרה תעופה בחקירה סקר את התקרית. הפרק נקרא בעברית "אין מקום לנחות".

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1988
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 737
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בארצות הברית
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה עקב כשל מנוע
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה עקב מזג אוויר קשה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה סמוך לנחיתה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס מארצות הברית
קטגוריה:1988 בארצות הברית