חרדים בישראל

חרדים היא קטגוריה דמוגרפית במדינת ישראל המתייחסת לקבוצה דתית יהודית-אורתודוקסית בציבור הישראלי, המתאפיינת בהקפדה רבה יחסית על שמירת מצוות וקיום ההלכה, ובשמרנות מבחינת תרבותה ואורח חייה. זוהי אחת מקבוצות האוכלוסייה בעלות קצב הצמיחה הגדול ביותר בישראל.

בשנים האחרונות הגדרת היהדות החרדית על ידי מדינת ישראל התרחבה לכלול קבוצות שונות ומגוונות יותר של יהדות חרדית, ובהם כעת נכללים: חסידים, חרדים ספרדים, חרדים ליטאים וחרדים מודרניים.

 דמוגרפיה 
במדינת ישראל נמצא כיום הריכוז הגדול ביותר בעולם של אוכלוסייה יהודית חרדית. בעוד שבשנת 1948 היו בישראל בין 35,000 ל-45,000 יהודים חרדים, עד שנת 1980 היוו החרדים כ-4% מאוכלוסיית ישראל, בשנת 2009 החרדים היוו כ-9.9% מאוכלוסיית ישראל, ובשנת 2017 מספר היהודים החרדים הגיע למיליון והם היוו כ-12% מאוכלוסיית ישראל. נכון לסוף שנת 2024 החרדים היוו כ-13.9% מכלל אוכלוסיית ישראל.

הציבור החרדי גדל בקצב מהיר כתוצאה משיעור הפריון הכולל של אוכלוסייה זו אשר עמד על 6.6 ילדים בממוצע לאישה בשנת 2019. למעלה ממחצית האוכלוסייה החרדית בישראל היא מתחת לגיל 19, וגילם החציוני הוא 16, לעומת 35 באוכלוסייה היהודית הכללית. בין השנים 2016 ל-2020, כשליש מהתינוקות היהודים שנולדו בישראל השתייכו למשפחות חרדיות.

הריבוי הטבעי הגבוה של האוכלוסייה החרדית בישראל עשוי, לדעת חוקרים שונים בישראל, למלא תפקיד מכריע בשמירה על רוב יהודי במדינה גם בעתיד. לצמיחה המואצת של האוכלוסייה החרדית בישראל צפויות להיות גם השלכות ניכרות על החברה, הכלכלה והתרבות של המדינה בעתיד.

רוב האוכלוסייה החרדית בישראל גרה בערים ירושלים, בני ברק, בית שמש, מודיעין עילית, אשדוד, ביתר עילית ואלעד. ערים אחדות, בהן צפת, טבריה, נוף הגליל, עפולה, חריש, גבעת זאב וערד, עברו גידול ניכר, בין שנת 2010 ל-2023, בשיעור החרדים באוכלוסייתן.

האוכלוסייה החרדית בישראל מתחלקת באופן די שווה בין שלוש תת-קבוצות עיקריות: חסידים, חרדים ספרדים וליטאים,, בפרט בעמ' 16-15 כאשר לכל אחת מאותן תתי הקבוצות יש מנהגים ייחודיים, ומנהיגים משלהם. לצד תת-קבוצות אלה ישנן קבוצות קטנות יותר של אורתודוקסים מודרניים ונאו-אורתודוקסים.

תנועת החסידות מתחלקת לחצרות חסידיות רבות, בהן חסידות חב"ד, חסידות גור, חסידות תולדות אהרן, חסידות פשעווארסק, חסידות ויז'ניץ, חסידות קרלין, חסידות סאטמר, חסידות בעלז, חסידות ברסלב, חסידות פוריסוב, חסידות אלכסנדר, חסידות לעלוב, חסידות שומרי אמונים, חסידות תולדות אברהם יצחק, חסידות מודז'יץ וחסידות סלונים.

 אורח חיים 
260px|ממוזער|משפחה חרדית בשכונת מאה שערים שבירושלים, אוקטובר 2019
כל קהילה חרדית מנהלת אורח חיים והתמקדות הלכתית ייחודית בראשות רבניה. בין הבולטים נמנים חרדים ליטאים, חרדים ספרדים וחסידים, המחולקים בין חצרות חסידיות רבות.

חלק משמעותי מהגברים החרדים בישראל מקדישים את חייהם ללימוד תורה, בעוד נשותיהם הן המפרנסות העיקריות של משפחותיהן. באוכלוסייה החרדית בישראל מקובל להתחתן בגיל צעיר ולהביא לעולם ילדים רבים. שיעורי הגירושים באוכלוסייה החרדית בישראל נמוכים במיוחד.

הגברים החרדים בישראל מקפידים בלבוש חרדי הכולל חליפות, הקפדה על חולצות לבנות, וכובעים שחורים, בעוד שהנשים החרדיות בישראל מקפידות להתלבש בצניעות ונוהגות לשים כיסוי ראש או פאה נכרית.

האוכלוסייה החרדית בישראל נוהגת גם להקפיד להגביל במידה רבה את השימוש בטכנולוגיות מודרניות, כמו טלפונים חכמים והאינטרנט.

 חינוך חרדי 
בתי הספר החרדיים מתמקדים בעיקר בלימודי דת, לרוב על חשבון מקצועות כמו מתמטיקה ומדעים. לאורך השנים הועלתה ביקורת על כך שגישה זו מקשה במיוחד על ההשתלבותם של חרדים בכוח העבודה בישראל משום שלחרדים רבים אין את המיומנויות הנחוצות להשתלבות בכוח העבודה המודרני. עם זאת, עבור הציבור החרדי ההתמקדות בלימודי התורה נחשבת כחיונית לכך שהם יצליחו לשמר את זהותם הדתית ואורח חייהם.

בשנת 2014 הוקם במשרד החינוך מסלול החינוך הממלכתי־חרדי.

החינוך החרדי בענייני אישות ומשפחה, כולל הלכות שמירת נגיעה, נישואים על פי ההלכה ונידה.

תעסוקה

קיימות תוכניות מגוונות ורבות לעידוד תעסוקת חרדים ובני ישיבות ושילובם בכלכלה הישראלית; בין אם דרך משרד העבודה, רשויות מוניציפליות או עמותות. בנוסף קיים סעיף תיעדוף כאפליה מתקנת של חרדים בהגשת מועמדות למשרות ממשלתיות.
 עם זאת הכנסתם החודשית של החרדים נמוכה משמעותית מזו של שאר משקי הבית בישראל, כ-15,000 ש"ח (ברוטו) לעומת 23,000 ש"ח במשפחה חילונית (נתוני 2021).

 תעסוקת גברים 
העמדת לימוד התורה כממלא את מרבית תוכן חיי המעשה של הגברים נחשבת לסמל חרדי. מתוך יחס ערכי זה ללימוד התורה, ממעטים החרדים בלימודי חול במוסדות החרדיים המיועדים לגברים (להוציא לימודי חשבון בסיסי ודקדוק). בזרמים החרדיים השונים אין אחדות דעים בדבר האיזון הנכון בין תורה ועבודה. בעשורים האחרונים גברה ההשקפה כי לימוד התורה הוא תפקידו העיקרי של היהודי, אף במחיר חיי דחק. החרדים הדוגלים בהשקפה זו משתדלים (במידת האפשר) למלא את יומם בלימוד תורה, ורבים מהם אינם עוסקים במשלח יד כלשהו, כאשר בדרך כלל נשותיהם עובדות ומפרנסות את הבית. בחברה החרדית בישראל, ובמיוחד בציבור הליטאי, מקובל שהגבר החרדי לומד בכולל ואינו עובד במרבית חייו, והאישה נושאת בעול פרנסת המשפחה. נכון ל-2009 61% מהנשים החרדיות עובדות לעומת 52% בלבד מהגברים החרדיים. תופעות אלו של בעל לומד ואשה עובדת נפוצות יותר בציבור הליטאי. בציבור החסידי והספרדי ישנו מספר גדול יותר של גברים העובדים לפרנסתם.

בחברה החרדית שמוצאה מאירופה, הנוהג המקובל עד שנות ה-50 של המאה ה-20 היה שרוב הנערים לומדים מקצוע שיפרנס אותם, רק בראשית שנות ה-50 החל התהליך של יצירת "חברת לומדים" לצבור תאוצה בכל החברה החרדית, תחת הנהגתו של החזון איש. ההשקפה המעדיפה באופן מובהק את לימוד התורה על פני העבודה, התחזקה בעיקר בארץ, לאחר השואה, מתוך תפיסה שלאחר חורבן עולם התורה באירופה יש לשקם אותו אף במחיר הפרת האיזון בין תורה לעבודה. בעבר, רוב החרדים ואפילו רבנים חשובים עסקו לפרנסתם בעסקים קטנים, כגון קמעונאות ומסחר. התמיכה הסוציאלית ממשלתית לישיבות ולכוללים תרמה רבות להתחזקות מגמה זו. לעומת החרדים החיים במדינת ישראל, החרדים החיים בחוץ לארץ נוטים יותר להשתתף בשוק העבודה.

בסוף שנות ה-90 החלו להישמע יותר ויותר קולות בתוך המגזר החרדי שקראו ליציאה לעבודה וללימוד מקצועות מודרניים. הדבר נבע בעיקר ממצוקה כלכלית גוברת והולכת, ומהקושי לקיים את עולם התורה שהגיע לממדים גדולים. בעקבות זאת נפתחו מכללות ללימוד מקצועות כעריכת דין, ראיית חשבון, ניהול עסקים, אדריכלות, מחשבים ועוד, שנועדו לבני המגזר החרדי ומותאמים לאורח חייהם. ועם זאת, על פי דוח מבקר המדינה (מאי 2025), למרות השקעה של כ-1.7 מיליארד ש"ח בשנים 2011-2022, רק כ-17 אלף חרדים למדו במוסדות להשכלה גבוהה, כאשר יותר ממחציתם (53%) למדו לתארים בתחום החינוך.דוח מבקר המדינה (מאי 2025)

על-פי נתוני הלמ"ס לשנת 2013, רוב של 56% מהגברים החרדים בישראל מועסקים (בהשוואה ל־90% בציבור הגברים היהודים שאינם-חרדים). בין 2015–2019 שיעור התעסוקה של גברים חרדים נתקע סביב ה-52%, אך בשנת 2023 הוא שב ועלה ל-56%.

 תעסוקת נשים 
בחברות שמרניות ומסורתיות שיעור תעסוקת הנשים בדרך כלל נמוך בהרבה משיעור תעסוקת הגברים, זאת בין היתר בשל הציפייה השמרנית מהאישה שתתמקד בניהול משק הבית ובגידול הילדים, וכן בשל הגבלות על מרחב פעילותה של האישה מטעמי צניעות. גם בחברה החרדית מקובל כי הטיפול בבית ובילדים מוטל בעיקר על האישה. עם זאת, על פי נתוני הלמ"ס שיעור התעסוקה של נשים חרדיות בישראל גדול באופן משמעותי משיעור התעסוקה של גברים חרדים. בשנת 2013 עמד היה השיעור בקרב נשים חרדיות 70% מול 56% בקרב גברים חרדים, זאת בשל קיומה של "חברת הלומדים" שלפיו הגברים מקדישים את חייהם ללימוד תורה והנשים הופכות להיות במקרים רבים המפרנסות העיקריות של המשפחה.

השכלתן של רוב הנשים החרדיות מבוססת לרוב על תעודות שהן מקבלות בשל לימודיהן בסמינר בשנים י"ג-י"ד: בעיקר תעודות הוראה, תעודות הכשרה מקצועית והנדסאיות. רוב בוגרות התיכונים החרדים אינן בעלות תעודת בגרות. במרץ 2012 הודיע גדעון סער, שר החינוך, כי מבחני החוץ הנהוגים במוסדות אלה (מבחני סאלד) יוכרו כ-11 יחידות בגרות. בתארים מסוימים מזכים מוסדות אקדמיים את בעלי תעודות ההכשרה במספר מסוים של נקודות זכות. על מנת להשלים תואר אקדמי צריכות בוגרות הסמינרים להשלים בגרויות ולהתחיל את לימודיהן המקצועיים מההתחלה (בעלות תעודת הנדסאי מקבלות נקודות זכות תמורת התעודה שלהן). גם גיל החתונה המוקדם בקרב נשים חרדיות מקשה עליהן להשלים לתואר. על פי נתונים של הלמ"ס לשנת 2008, רק ל–17.6% מהנשים החרדיות יש תואר אקדמי, לעומת 39% במגזר היהודי הלא-חרדי. מחקר של מוסד שמואל נאמן מצא כי הנשים שהשתלבו באקדמיה מאופיינות בגיל מבוגר בהשוואה לחברה הכללית, ובמספר ילדים נמוך יותר מהממוצע בציבור החרדי.

תחום הלימוד הנפוץ ביותר לנשים חרדיות בישראל הוא הוראה בבתי ספר ובגני ילדים של הקהילה החרדית. בתחילת שנות ה-2000, בשל היעדר משרות הוראה לכל הבוגרות, נוספו תחומי עבודה חדשים בהם עוסקות הנשים החרדיות, כמו תכנות מחשבים, הנהלת חשבונות, ייעוץ מס, גרפיקה, ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, אדריכלות, עיצוב פנים, עבודה סוציאלית, טלמרקטינג, ומזכירות. דוגמה לכך ניתן לראות במודיעין עילית, בה הוקם מתחם תעסוקתי המיועד לנשים חרדיות בלבד ובו חברות היי-טק.

נשים חרדיות מתאפיינות בשיעור גבוה של תעסוקה בתחום החינוך. בשנת 2011 כ-35% מהנשים החרדיות העובדות עסקו בחינוך, לעומת כ־17% משאר הנשים היהודיות. הן עובדות גם בהיקף משרה נמוך: רק 10% מהנשים החרדיות עובדות 43 שעות שבועיות או יותר (לעומת כשליש בקרב שאר היהודיות), ו-46.6% מקבלות שכר מתחת לשכר המינימום. הדבר נובע בעיקר מהמספר הרב של ילדים. כתוצאה כך היא מתקשה לעמוד בעבודה במשרה מלאה לצד גידול הילדים. גם נשים חרדיות המועסקות במקצועות הנחשבים רווחיים מרוויחות פחות. בתחום ההייטק דווחו פערים בגובה המשכורת שהגיעו ל-30%, בביצוע עבודה זהה. גם בתחום זה, חרדיות רבות מעדיפות תנאים נוחים לאם עובדת, גם על חשבון פוטנציאל נמוך להשתכרות וקידום.

לצד תרומתן המכרעת של הנשים החרדיות לקיום חברת הלומדים, יציאת האישה החרדית לעבודה והשכלתה גרמו בפועל לשינוי מבנה המשפחה השמרנית. כעת, כשהגבר עסוק רוב יומו בלימוד תורה, הפכה האישה למשכילה יותר (בכל הנוגע להשכלה שאינה תורנית) ולמפרנסת העיקרית. בעבר, למדו כל בנות הסמינרים של בית יעקב חינוך. בעקבות רוויה בתחום זה הוכנסו מקצועות אחרים. כגון אדריכלות, עיצוב פנים, היי-טק, ראיית חשבון, ייעוץ מס, וכדומה. שינויים אלו והאיום על מבנה המשפחה המסורתי היו לצנינים בעיני חלק מהרבנים. בכנס שנערך ב-2015 עבור מנהלי סמינרים, יצאו רבנים בהוראה כי המוסדות החרדים לא יכירו בתארים אקדמאיים. הרב נתן זוכובסקי, ראש ישיבת גאון יעקב, אמר: "איך הוא (הבעל) יכול להיות בעל דעה כשהיא מביאה את הדברים הגדולים (המשכורת). אם היא מתחילה להביא משכורות גבוהות ומוגזמות בגלל המכללות שהיא למדה ובגלל ההשתלמויות שיש לה - זה סכנה לכל מבנה הבית". הרב דוד כהן, ראש ישיבת חברון, אמר כי אישה שמפתחת קריירה "זה הרס גדול", מאחר שהיא עלולה לזלזל בבעלה, שמקדיש את חייו ללימוד התורה. דברים דומים אמר הרב קסלר, רבה של קריית ספר, בשם הרב מיכל יהודה לפקוביץ.

על-פי נתוני הלמ"ס לשנת 2021, אחוז הנשים החרדיות בישראל המועסקות הגיע לשיא של 83%, נתון דומה לאחוז הנשים בחברה היהודית שאינה חרדית.

 השפעה פוליטית 
300px|ממוזער|תמונה פנורמית בהפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות בשנת 2014
לאוכלוסייה החרדית בישראל יש כוח פוליטי ניכר בפוליטיקה הישראלית, בעיקר בזכות מפלגות פוליטיות חרדיות כמו ש"ס ויהדות התורה אשר לעיתים רבות ממלאות תפקיד מרכזי בהרכבת הקואליציה של ממשלות ישראל. המפלגות החרדיות נוהגות להקפיד לקדם מדיניות ממשלתית התואמת את האינטרסים של האוכלוסייה החרדית בישראל, כמו הגדלת התמיכה הכספית בישיבות, ולוודא שהגברים החרדים יהיו פטורים מלשרת בצה"ל.

למרות שבאופן מסורתי, גם בגולה, חרדים נטו להתיישב ולהשתקע בערים הגדולות או בכפרים רשמיים של המדינה בה גרו, בעשורים האחרונים הוקמו יישובי התנחלויות ישראליות בעלות צביון חרדי.

 אינטגרציה חברתית 
ממוזער|סטיקר בבני ברק במהלך מלחמת חרבות ברזל עם הכיתוב: "כולם מכריזים לבג"ץ - לכלא! ולא לצבא"

שילוב האוכלוסייה החרדית במשק הישראלי נותר אתגר משמעותי עד היום. בעוד ששיעור התעסוקה של הנשים החרדיות נע סביב 83%, בדומה לזה של הנשים היהודיות הלא חרדיות בישראל, שיעור התעסוקה בקרב הגברים החרדים נמוך בהרבה. פער זה נובע מכך שמרבית הגברים החרדים מקדישים את רוב חייהם ללימוד תורה בישיבות ובכוללים. בנוסף לכך, נשים חרדיות רבות עובדות במשרה חלקית משום שהן מקדישות זמן רב בגידול מספר רב של ילדים, ומשום שבעליהן מתמקדים בלימודי תורה.

נקודות החיכוך המרכזיות בחברה בישראלית בין האוכלוסייה החרדית בישראל ליתר האוכלוסייה הישראלית כוללות את סוגיית הפטור משירות צבאי המוענק לרוב האוכלוסייה החרדית בישראל, וכן השתתפותם הנמוכה יחסית בכוח העבודה בישראל, כאשר לטענת חוקרים שונים בישראל, הדבר עלול בעתיד להוות נטל קשה מנשוא עבור כלכלת ישראל כאשר שיעור החרדים בחברה הישראלית יהיה גדול באופן ניכר יותר.

הדרת חרדים בימי ראשית מדינת ישראל
מימי בנימין זאב הרצל והקונגרס הציוני העולמי הראשון ולאורך שנות ההסתדרות הציונית העולמית וממשלת ישראל מדוד בן-גוריון ועד גולדה מאיר החרדים סווגו כאישיות לא רצויה במרקם הפוליטי, באופי מדינת ישראל הרצוי, ולא כדמות הצבר הרצוי.

ניכור זה בא לידי ביטוי אף ברצח הפוליטי הראשון ביישוב היהודי בארץ ישראל של יעקב ישראל דה האן, ובאדישות החרדית בהתייחס לטרגדיית רצח רבין.

בן-גוריון הצהיר כי לעולם לא יקים ממשלה עם המפלגות החרדיות, ערביות או הקומוניסטיות. תוך ויתור על גיוס אלו לשירות כוחות המחתרות העבריות הלגיטימיות בארץ ישראל, צה"ל, ומלחמת העצמאות בימי ראשית המדינה ויתר מלחמות ישראל הראשונות שנלוו לה. במגמה זו המשיכו יתר ראשי ממשלות ישראל ממפלגת מפא"י עד לזמנה של גולדה מאיר. חרדים שכן התגייסו, או שנאלצו להתערות באורח החיים הצבאי חילוני ובעגה צה"לית או שלא קודמו בצבא. עד הקמת פלוגות חרדיות לגברים כמו נצח יהודה שם מתאפשר ללוחמים כשרות מלאה גלאט מהדרין, שמירת מצוות, לרבות 3 תפילות ביום. למרות שעד היום קשה למשרתי צבא חרדים להתקדם בדרגות הצבאיות אלא אם גויסו לרבנות הצבאית. לנשים חרדיות טרם נמצא פתרון צבאי הולם.

כיום קיימת מגמה של התנגדות להתיישבות חרדים ביישובים מעורבים, כמגמת ג'נטריפיקציה היוצרת שינוי מרקם החיים ביישובים שונים, כהתחרדות של אזורי מגורים ואורח החיים ביישוב.
שםאחוז החרדים ביישובאחוז החרדים מתוך היהודים ביישובאחוז היהודים ביישוב כולוחבל ארץירושלים29.5%51%56.9%הרי יהודהבני ברק95%95%100%מישור החוףבית שמש73.2%73.7%99%הרי יהודהמודיעין עילית99.6%99.6%100%הרי בנימיןביתר עילית100%100%100%הרי יהודהאלעד94%94%100%שפלת יהודהאשדוד22.4%28%88.7%מישור החוףפתח תקווה9%11%92%מישור החוףחיפה6%8%73.1%הכרמלרחובות9%10.5%94%שפלת יהודה

 ראו גם 
 יהדות חרדית
 העדה החרדית
 סטטוס קוו (ישראל)
 יחס החרדים לציונות
 תעסוקת חרדים בישראל
 יהדות ישראל
 היהדות החרדית בארצות הברית

קישורים חיצוניים



 המשפט והחרדים בישראל, משפט, חברה ותרבות א, 2018
 תומר פרסיקו, מנגנוני שליטה בחברה החרדית, אוניברסיטת רייכמן, 2026

הערות שוליים

*
קטגוריה:יהדות חרדית
קטגוריה:ישראל: קבוצות אתניות