סקרין-לייף

סקרין-לייף (מושג שאול מאנגלית: Screenlife או Screen Life; בתרגום חופשי: סרטים על החיים במסך המחשב, או: סרטי מסך מחשב) הוא סגנון קולנועי חזותי שבו מוצגים אירועים והתרחשויות על צגי מחשבים (שולחניים או ניידים), סמארטפונים או טאבלטים, בדרך כלל – של הפרוטגוניסטים. סרטי סקרין-לייף צמחו מתוך סגנון הפאונד פוטג', כתוצאה מההתפתחות הטכנולוגית המהירה בתחום הצגים הדיגיטליים הניידים ומצלמות הרשת, שלאור הפיכתם לזמינים מסחרית ושווים לכל נפש, החליפו למעשה את מצלמות הווידאו הביתיות שאפיינו את פורמט הפאונד פוטג'. סרטים אלה משקפים את הפופולריות של המדיה החברתית והעידן שבו טכנולוגיות אלה חדרו לכל תחומי החיים המודרניים, ובני אדם, ילדים, מתבגרים ומבוגרים, מבלים שעות רבות מדי יום מול צגים ומצלמות רשת כאמצעי בידור.

את ההגדרה טבע המפיק-במאי-תסריטאי הרוסי-קזחי טימור בקממבטוב במהלך העשור השני של המאה ה-21, על בסיס המונח האנגלי  שפירושו בעברית סרטון סַמָּן: הקלטה דיגיטלית של רצף פעולות על צג המחשב. בקממבטוב רואה בסגנון זה שפה קולנועית חדשנית המספרת עלילה שלמה בתוך מסגרת של מסך מחשב. לדבריו, הוא אמנם זיהה את השפה ונתן לה את השם "סקרין-לייף", אך איננו מייחס לעצמו זכות יוצרים או מונופול על הסגנון. את אבן הפינה של הפורמט השלם רואה בקממבטוב בסרט "הסר חבר" (במאי: לוואן גבריאדזה, 2014) שהפיק בצוותא עם ג'ייסון בלאם, הגם שעוד קודם לכן הופקו סרטים בסגנונות דומים.

ההיסטוריונית ואוצרת האמנות אמילי ויי ריילס  הציעה את ההגדרה "סיפור המסופר באמצעות מסך על מסך", משום שהצופה רואה מסך מרובד: שכבה אחת היא המסך הווירטואלי של העלילה, ושכבה שנייה היא המסך הפיזי שעליו הסרט מוקרן. מבחינת חוויית הצפייה, הצופה רואה את הסרט מנקודת המבט של המצלמה. ויי ריילס הגדירה את נקודת המבט הזו כ"גוף ראשון למחצה", משום שהצופה רואה את רק את המסך מהזווית של הפרוטגוניסט, אך לא את הסביבה שבשדה הראייה של הפרוטגוניסט, מעבר למחשב. באופן כזה, הדרת הסביבה אל מחוץ לפריים מאפשרת למזג באופן מושלם שני מסכים ולטשטש את הגבולות בין העולם הדיאגטי לבין העולם המציאותי של הצופה. בכך מתרחב המרחב הבדיוני של הסרט אל מעבר לפריים, אל העולם של הצופה, כמו בסימולטור של VR שבו מרחב מדומיין ומרחב פיזי חופפים זה-את-זה.

רוב סרטי סקרין-לייף שהופקו בשנים הראשונות של המאה ה-21 מסווגים כסרטי אימה. לרוב, מכיוון שאפשר להפיק סרטים כאלה בזמן קצר ובתקציב נמוך ללא צורך בשחקנים מהשורה הראשונה וללא תפאורות יקרות. שנית, סרטי סקרין-לייף בוחנים כיצד אדם יכול להציג אישיות דיגיטלית שתהיה שונה מאשר בחייו שמחוץ למרחב הווירטואלי; כיצד פוסטים באינטרנט, אווטארים ותמונות פרופיל מאפשרים את המרחק הנחוץ להפגנת רשעות, ואת הקלאוסטרופוביה הוויזואלית של מרחבים וירטואליים צפופים כגון חדרי זום וחדרי צ'אט. עם זאת, בקממבטוב לא מזהה את סגנון הסקרין-לייף עם סוגה קולנועית מסוימת, משום שלדעתו הסגנון יתרחב לסוגות אחרות כפי שהטכנולוגיה מתפשטת באופן וירטואלי לכל היבטי החיים המודרניים.

 מגבלות מובנות בפורמט הקולנועי 
טימור בקממבטוב הגדיר את חוקי פורמט הסקרין-לייף ברוח שלוש אחדויות הדרמה על־פי אריסטו:

 אחדות המקום 
העלילה מתרחשת במציאות וירטואלית, על צג מחשב השייך לדמות יחידה. הפעילות נחשפת דרך תצוגת הגאדג'ט של הדמות, ולעולם לא יוצאת אל מחוץ לצג. מידות הצג הן גם גבולות הפריים הקולנועי, ונשארות קבועות. הופעת אובייקט חדש צריכה לקבל הסבר הגיוני ולהתאים לתבניות החיים במרחב הווירטואלי. הצופה חייב לדעת בדיוק היכן מתרחשת הפעילות בכל זמן נתון, ופעולת מצלמת הקולנוע צריכה לדמות התנהגות של מצלמת רשת דיגיטלית.

 אחדות הזמן 
כל הפעילות מתרחשת בזמן אמיתי : כאן ועכשיו. הסרט מורכב באמצעות עריכה בתוך הפריים ללא כל מעברים נראים, כאילו צולם בטייק אחד ארוך. כך, שלב עריכת הסרט הוא השלב החשוב ביותר בהפקה, ובא על חשבון שלב כתיבת התסריט (שהרי אין צורך לכתוב כל תנועה של הסמן) והסרט "נולד מתוך העריכה".

 אחדות הסאונד 
כל הצלילים הם דיאגטיים שנובעים מהמחשב שעליו מוצגת העלילה, ומקורו של כל צליל צריך להיות ברור. הצופה צריך להבין בכל רגע נתון מהיכן נשמעת מוזיקה.

 מאפיינים 
עלילות סקרין-לייף מתבססות על הפערים המהותיים שבין המציאות הווירטואלית המתקיימת במרחב הקיברנטי ובין המציאות הממשית שמחוצה לו, כפי שמסביר בקממבטוב. בעוד שבתקשורת אנושית היכולת לשכוח ולסלוח היא הכרח, המרחב המקוון מתעד ומזכיר לאדם כל שגיאה, פשע וחולשה שלו, ברוח הסלוגן של "הסר חבר": . כמו כן, בתקשורת פנים-אל-פנים המוח יכול לפרש ולתת משמעויות שונות לפעולות הזולת, מחוות והבעות. ואילו בתקשורת מקוונת כל פעולה הופכת לבולטת וחד-ממדית, וחושים כמו מישוש וריח בלתי אפשריים. דווקא משום כך בני אדם נמשכים למציאות וירטואלית שבה הם יכולים לתקשר מבלי לצאת מאזור הנוחות שלהם.

ברשת, אדם חדל להיות אדם במשמעות המוכרת, והופך להיות אובייקט דיגיטלי. אף על פי כן, גם במציאות הווירטואלית הוא גדל, מתפתח ומשתדרג, מתאהב ומתאכזב, מרוויח ומפסיד, מרמה, גונב, הורג, וכדומה. כל דבר שקורה במציאות הווירטואלית משפיע על חייו האמיתיים של המשתמש. מציאות וירטואלית משנה את תפיסת החיים והמוות משום שהיא מנציחה את קיומו של אדם, ותוכנות מודרניות מאפשרות ליצור תכנים בשמו של אדם גם לאחר מותו. מציאות וירטואלית פותחת מרחב חדש ושלם של שפה עם סמלים וקודים משלה: בני אדם מזהים זה את זה באמצעות תמונות פרופיל, אווטארים, צילומים ופריטים אחרים ברשתות החברתיות. בסביבה כזו יכולים המשתמשים לייחס לעצמם תכונות אישיות וחברתיות, כגון גיל ומעמד, ולשנות בהתמדה את הפרסונה שהם מאמצים.

אתגר מרכזי בדרמות סקרין-לייף הוא הצורך לשקף לצופים את המצב הנפשי והשינויים הרגשיים של דמות שמקלידה. בכך יש לתזוזות הסמן תפקיד מרכזי. הקלדה מהירה או איטית, סמן שעוצר במהלך הקלדה, חזרה לאחור (Backspace) או מחיקה של טקסט (Delete) תוך כדי הקלדה, וכן שימוש ברגשונים. פעולות כאלה, על־פי ההקשר של סצנה מסוימת, משקפות את הלך הרוח של הדמות.

 התפתחות וציוני דרך 
כמבשר הסגנון נחשב סרט האימה "The Collingswood Story"  משנת 2002, שהפקתו החלה שנתיים קודם לכן, כאשר טכנולוגיות שיחות וידאו היו בחיתוליהן, שימוש בהן לא היה נפוץ, וההתקשרות נעשתה באמצעות חיוג בקו הטלפון. עם התמסדות הסגנון, הסרט הוגדר בדיעבד כ"סרט הסקרין-לייף האמיתי הראשון", בשל הרעיון היצירתי של עלילה המוצגת כשיחות וידאו.

בשנת 2013 יצא סרט האימה "מקום מקלט"  אודות סטודנטית לסוציולוגיה המתעדת הרגלי גלישה באתר דמוי אומגל לצורך פרויקט גמר, והחשבון שלה באתר נפרץ אחרי שהיא עדה לרצח המתבצע בידי גולשים באתר. אף על פי שהסרט עדיין לא עונה באופן מובהק לסגנון הסקרין-לייף, זה היה הסרט באורך מלא המודרני הראשון שבו נעשה שימוש בצגי מחשב כאמצעי להצגת אירועי העלילה. ייחודו בכך שהוא מתמקד באופן שבו האינטרנט יכול להעצים חוסר אנושיות בצורת אלימות קיצונית ביותר, והוא מגלם פחדים של העידן הדיגיטלי. בשל כך הוגדר הסרט כ"סלאשר של העידן החדש" שבו הרוצח יכול להיות כל מי שמסוגל לתקוף מחשבים מרחוק.

בשנת 2014 הפיק טימור בקממבטוב את הסרט "הסר חבר" שלנוכח תקציב צנוע של מיליון דולר נחל הצלחה ביקורתית וקופתית, עם הכנסות של כ-62.9 מיליון דולר בבתי הקולנוע. זה היה הסרט המיינסטרימי הראשון שהוצג כולו על צג מחשב. במרכז הסרט חבורת בני נוער שנופלים קורבן לרוח רפאים נקמנית שתוקפת את המחשבים שלהם. כאמור, בקממבטוב ראה בסרט את המודל השלם של פורמט הסקרין-לייף, ושאף לעשות באמצעות הסרט את הפורמט לפופולרי בזרם המרכזי של הקולנוע. בעקבות הצלחת הסרט הפיק בקממבטוב את סרט ההמשך "הסר חבר: רשת אפלה" (2018) שביים סטיבן סוסקו. הממד העל-טבעי הוחלף באיומים מקוונים מציאותיים ואמינים יותר בדמותם של סטוקרים והאקרים, כסיפור לגיטימי.

בשנת 2016 יצא הסרט העצמאי "Face 2 Face" , סרט התבגרות רומנטי אשר לראשונה הרחיב את הסגנון אל מעבר לאימה ומסתורין.

בקממבטוב שימש לראשונה כבמאי של סרט סקרין-לייף ב"פרופיל" (2018). את הפרויקטים הקודמים שלו בפורמט הזה הוא רק הפיק. זהו מותחן פוליטי על אודות עיתונאית אמריקאית המתחזה בפייסבוק לאישה שהתאסלמה, במטרה לחדור לשורות דאעש.

בשלהי העשור העשור השני של המאה ה-21, סרט הסקרין-לייף המצליח ביותר היה מותחן המסתורין "חיפוש" (2018) שביים אניש צ'גנטי , ובקממבטוב הפיק, על אודות אב המחפש במדיה החברתית פתרון לתעלומת היעלמות בתו. הסרט הרחיב את המודל של בקממבטוב לסוגות נוספות מעבר לסרטי אימה מסורתיים. זהו סרט הסקרין-לייף הראשון שצולם עם שחקנים אמריקאיים מהשורה הראשונה: ג'ון צ'ו ודברה מסינג. בשנת 2023 יצא "נעדרת" המהווה המשך רעיוני ל"חיפוש", עם אותו צוות הפקה, כולל בקממבטוב כמפיק, עורכי "חיפוש", ויל מריק וניק ג'ונסון שימשו כבמאים ותסריטאים. סטורם ריד מגלמת נערה המתחקה אחר עקבות אמה (ניה לונג) שנעלמה במהלך חופשה בקולומביה.

בשנת 2020 יצא סרט האימה העל-טבעי "הוסט" שצולם כולו בזום במהלך סגר בעקבות מגפת הקורונה בארצות הברית, כשהשחקנים והבמאי היו מסוגרים בבתיהם. השחקנים לא קיבלו תסריט, אלא עיבוד בסיסי של שלב הטריטמנט, ואילתרו את הדיאלוגים ואת הפעלולים בעצמם. הסרט התחיל כמתיחה של הבמאי רוב סאבאג'  בשיחת זום עם חבריו בראשית תקופת הקורונה בשנת 2019, תוך שהוא מקליט את המתיחה ואת תגובות החברים. אחרי שהסרטון הפך לוויראלי, סאבאג' פיתח את הסיפור לסרט באורך מלא.

עוד סרט שחרג מסוגת המותחנים, הוא "Spree"  (2020), קומדיית אימה אודות נהג אובר השואף להיות ויראלי ברשת באמצעות רצח לקוחותיו והעלאת סרטוני הרציחות.

לאור ההצלחה המצטברת של סרטי סקרין-לייף, ביוני 2020 נחתמה עסקה בין בקממבטוב וחברת "Bazelevs" שבבעלותו, ובין "סרטי יוניברסל". במסגרת העסקה, בקממבטוב התחייב להפיק עבור "יוניברסל" חמישה סרטים באותו פורמט.

בשנת 2021 נכללה חברת ההפקות "Bazelevs" של בקממבטוב ברשימת עשר החברות החדשניות ביותר בתחום הווידאו של מגזין העסקים "Fast Company" , בזכות היותה חלוצה בתחום הסקרין-לייף. המגזין הכתיר את הסרטים "הסר חבר" ו"חיפוש" בתואר "הגביע הקדוש החדש של הוליווד".

ביוני 2024 סיכם בקממבטוב על שיתוף פעולה עם אולפן ההפקות "אימג' ניישן" באבו דאבי, שבמסגרתו הועברה הכשרה בת 12 שבועות על הפורמט לאזרחים ותושבים באיחוד האמירויות הערביות. ב-29 באפריל 2025 הודיע האולפן על סיום ההכשרה ובחירת שמונה פרויקטים להפקה.

בחודש מרץ 2025 הודיע בקממבטוב על יוזמת "קהילת סקרינלייפר" (באנגלית: Screenlifer Community) לתמיכה וקידום פרויקטים קולנועיים שעונים על פורמט סקרין-לייף. היוזמה, במתכונת מדד הרשימה השחורה של הוליווד , תזהה ותדרג סרטי סקרין-לייף של קולנוענים בראשית דרכם, ותחשוף אותם לקהל הרחב ולאנשי מקצוע בתחום הקולנוע. הסרט הראשון שכבר הופק במסגרת היוזמה הוא "CTRL" ההודי משנת 2024, בבימויו של ויקרמאדיטיה מוטוואנה ובכיכובה של אנאניה פאנדיי . הסרט השני במסגרת "קהילת סקרינלייפר" הוא "!Howdy, Neighbor" בבימויה של אליסין סניידר , לפי תסריט מאת מאת'יו סקוט מונטגומרי, שניהם יוצאי ערוץ דיסני. במועד ההודעה, הסרט היה בשלב פוסט-פרודקשן.

 בישראל 
בין השנים 2007–2009 שודרה ב-yes סדרת הטלוויזיה "מסכים", שהייתה הפקה משותפת עם וואלה! תקשורת. שתי עונותיה של הסדרה עסקו במערכות יחסים המתקיימות באמצעות שיחות וידאו. פרקי הסדרה צולמו משלוש זוויות שהעניקו לצופים חוויה של שותפות בחיים האמיתיים של הדמויות שמאחורי הצ'ט.

 קולנוע עלילתי 
 תומא מאוהב  (פייר פול רנדרס, 2001). קומדיה עתידנית צרפתית-בלגית.
 The Collingswood Story  (מייקל קונסטנזה, 2002)
 מייגן נעדרת (מייקל גוי, 2011). סרט המשלב סגנונות עריכה של סקרין-לייף ופאונד פוטג'.
 The Sick Thing That Happened to Emily When She Was Younger (ג'ו סוונברג, 2012). פרק באנתולוגיה "V/H/S". ראו גם סרטון בפרק קישורים חיצוניים להלן.
 מקום מקלט  (זאקארי דונוהיו, 2013)
 הסר חבר (לוואן גבריאדזה, 2014)
 הסר חבר: רשת אפלה (סטיבן סוסקו, 2018)
 חלונות פתוחים  (נאצ'ו ויגלונדו, 2014)
 סטוקר (ברנדן קריימר, 2015). סרט אימה בכיכובה של אשלי בנסון שנטלה חלק גם בעבודת הצילום.
 Face 2 Face  (מאט טורונטו, 2016)
 Sickhouse  (האנה מקפירסון, 2016). הסרט, בכיכובה של אושיית הרשת אנדריאה ראסט , צולם והופץ לראשונה כסדרת קליפים באמצעות אפליקציית הסנאפצ'ט של ראסט. ביוני 2016 הפיצה חברת "Indigenous Media" גרסה מלאה בת 68 דקות לצפייה באתר שיתוף הווידאו Vimeo.
 חיפוש (אניש צ'גנטי, 2018)
 נעדרת (ויל מריק וניק ג'ונסון, 2023)
 פרופיל (טימור בקממבטוב, 2018)
 Livescream (מישל יננטואונו, 2018)
 הוסט (רוב סאבאג', 2020)
 C U Soon (מאהש נראיאנאן , 2020). סרט מסתורין הודי דובר מלאיאלאם.
 Spree  (יוג'ין קוטליארנקו, 2020)
 Dashcam  (רוב סאבאג', 2021)
 בטוח יותר בבית  (ויל ורניק, 2021)
 R&J  (ריקי קסטנדה, 2021)
 האשטג: לווייתן כחול (אנה זייצבה, 2021). סרט דובר רוסית.
 שיעורי שפה  (נטלי מוראלס, 2021)
 גיהנום טרי  (ראיין אמהוף ומאט ניל, 2021)
 Shook (ג'ניפר הרינגטון, 2021)
 הטייס (בצרפתית: Pilote; פול דוסה, 2022)
 Deadware (אייזק רודריגז, 2022). שילוב סגנונות פאונד פוטג' וסקרין-לייף.
 Livescreamers  (מישל יננטואונו, 2023)
 Stay Online (אווה סטרלינקובה, 2023)
 Resurrected (איגור בראנוב, 2023). סרט דיסטופי שעוסק בתקופה שבה לוותיקן יש יכולת להחיות מתים.
 מסך מפוצל (דילון בראון וג'ושוע ברוקר, 2023).
 CTRL  (ויקרמאדיטיה מוטוואנה,2024). סרט הודי דובר הינדי.
 LifeHack (רונאן קוריגן, 2025)
 Bloat (פביו אבסנטו, 2025)
 Logout  (אמיט גולאני, 2025). סרט הודי אודות ההתמכרות לסמארטפונים. הופץ באפריל 2025 בערוץ הסטרימינג ההודי ZEE5 .
 !Howdy, Neighbor (אליסין סניידר, 2025), בשלב פוסט-פרודקשן.
 demo_n (גארי פרנסיס רוש, 2025), מוקרן בשירות הזרמת המדיה "Found TV".
 Don't Log Off (ברנדון בר וגארט בר, 2025). מותחן מסתורין על רקע תקופת מגפת הקורונה בארצות הברית.

 סדרות טלוויזיה 
 Connection Lost (2015). פרק 16 בעונה השישית של הסדרה "משפחה מודרנית". שודר ב-25 בפברואר 2015.
 סבטה מעולם אחר (מאנגלית: Sveta from Another World). סדרה רוסית שעלתה לשידור בשנת 2018.
 שיגעון (מאנגלית: Madness) סדרה רוסית משנת 2020.
 החיים שלי כִּוְולוֹג (מאנגלית: My Life as a Vlog). פרק 16 בעונה ה-34 של הסדרה "משפחת סימפסון". שודר ב-1 בינואר 2023.

 סרטי תעודה 
 Transformers: The Premake (קווין ב' לי, 2014).
 Future History: 1968 (מיכאיל זיגאר, 2018). סדרת תעודה ראשונה בפורמט של צג טלפון נייד.
 Watching the pain of the others (קלואי גאליבר-לינה, 2018).
 Clean with me (After Dark) (גבריאל סטמר, 2019). הוצג בפסטיבל הקולנוע התיעודי במונטריאול 2020.
 The Invention of Chris Marker (מתן טל, 2020).
 iBible: Swipe Righteous (ג'סי וסיימון ברוקס, מפיק: טימור בקממבטוב, 2021).הסדרה הוצגה במסגרת פסטיבל SXSW 2021.
 שגרת בוקר (ברומנית: Rutina de dimineață) (רוברט קוצ'יש, 2022). סרט קצר רומני אודות במאי שמנסה ליצור סרט תיעודי על המשבר באוקראינה.

 סדרות רשת 
 The scene : סדרת רשת ששודרה בין השנים 2004–2006 אודות קבוצה מחתרתית שחבריה משיגים באופן לא חוקי פרטי מדיה דיגיטלית כדי למכור אותם לפני מועד ההפצה הרשמי (ראו גם: ).
 Web Therapy : סדרה קומית ששודרה החל משנת 2008 וכללה שש עונות ו-133 פרקים. ליסה קודרו מגלמת את פיונה ווליס, פסיכולוגית שאימצה שיטת טיפולים קצרים באינטרנט במקום פגישות פנים-אל-פנים בנות 50 דקות. הסדרה עובדה לסדרת טלוויזיה באותו שם  ששודרה ברשת שואוטיים.
 Dead of Night (שון היגטון; הפקה של חברת "Bazelevs"): סדרה בת שתי עונות ששודרו בשנים 2019–2020 וכללו 20 פרקים, אודות נערה המנסה לצאת מעיר תחת סגר שזומבים מציפים אותה, כשהיא מצוידת בטלפון בלבד.
 Gameboys  (ג'ון לאנה, 2020): סדרה פיליפינית שכללה 22 פרקים, אודות שני נערים המתחרים במשחק רשת פופולרי בסמארטפון.

 משחקי וידאו 
מעצב משחקי הווידאו סאם ברלואו  תכנן וביים שני משחקים אינטראקטיביים לשחקן יחיד המוגדרים כ"סקרין-לייף", ומתרחשים ביקום משותף:
 Her Story  (מילולית: הסיפור שלה; משנת 2016).
 Telling Lies  (מילולית: לספר שקרים; משנת 2019). המשחק נחשב כהמשכון רעיוני של "Her Story".

 וידאו קליפים 
 "Dangerous  (2013) של הפרויקט המוזיקלי "ביג דאטה".
 Precious Things (2023) של לופה פיאסקו.
 Everybody's Got to Learn Sometime  של הלהקה הבריטית "The Korgis"  משנת 1980. הקליפ הוא גרסה מחודשת שעיבד וביצע ג'יימס וורן בשנת 2023.

 ראו גם 
פאונד פוטג'
סייבר-פסיכולוגיה

 לקריאה נוספת 

 ביאורים 

 קישורים חיצוניים 
 Screenlifer, אתר הסוקר היסטוריה ופילמוגרפיה של סגנון הסקרין-לייף 



 התסריט המלא של הסרט "חיפוש" באתר Studio Binder (אוחזר ב-5 במרץ 2025) 

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:מונחים בקולנוע
קטגוריה:אפקטים מיוחדים בקולנוע
קטגוריה:סוגות בקולנוע
קטגוריה:סרטים לפי סוג
קטגוריה:סרטי אימה לפי סוגה
קטגוריה:סרטי מסתורין
קטגוריה:צילום לפי סוגה