קרל אדולף אגרד

קַרְל אַדוֹלְף אַגַרד (23 בינואר 1785 - 28 בינואר 1859) היה בוטנאי, מתמטיקאי, כלכלן, תאולוג וכומר שוודי.

 קורות חייו 
ממוזער|דיוקן של אגרד שנוצר בידי 
אגרד נולד בכפר באזור Båstad  שבמחוז סקונה בדרום שוודיה, אביו (במקור משלזוויג) היה סוחר.

בשנת 1799, כשהיה בן 14 בלבד נרשם ללימודים באוניברסיטת לוּנְד, אחד ממוסדות המחקר הנחשבים ביותר בעולם באותו הזמן. 8 שנים מאוחר יותר, ב־1807 החל אגרד לעבוד כמרצה למתמטיקה באוניברסיטה ובשנת 1812 הפך לפרופסור לבוטניקה ולכלכלה. במקביל למד אגרד תאולוגיה ולימודי דת ובשנת 1816 הוסמך ככומר מטעם הכנסייה הפרוטסטנטית־לותרנית והחל לשמש כוויקאר בקהילה של מנזר פטרוס הקדוש בעיר לונד. בשנת 1817 היה אגרד לחבר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בשנת 1835 הוכתר אגרד כבישוף ומאז ועד מותו עמד בראש דיוקסיית קרלסטד.

קרל אדולף אגרד נפטר בקרלסטד בגיל 74, הוא הותיר אחריו אישה ושני ילדים ונקבר בבית הקברות המזרחי של העיר לונד. פסל בדמותו הוצב מעל קברו בשנת 1939.

 עבודתו המדעית 

שמאל|ממוזער|מצבת הקבר של אגרד
עיקר תרומתו המדעית של אגרד היא בתחום הבוטניקה, והוא התמחה במיוחד בחקר האצות - אלגולוגיה, יש המחשיבים אותו למייסד האלגולוגיה המודרנית.

מלבד זאת הוא פרסם עבודות גם במתמטיקה, כלכלה מדינית, חינוך ותאולוגיה נוצרית.

 משפחתו 
שמאל|ממוזער|פסלו של אגרד על המצבה
אגרד נשא לאישה את מרגרטה שרלוטה לינדשו (1796–1868). בנו,  (1813–1901) הפך לבוטנאי בעצמו ונחשב לממשיך דרכו המדעית של אביו, כמו כן הוא היה אחראי להקמתו של הגן הבוטני של אוניברסיטת לונד במתכונתו הנוכחית. בתו,  (1827–1887) הייתה משוררת ופעילה פמיניסטית; בנה שלה,  (1860–1911) היה סופר, עיתונאי ומשורר מפורסם, טרם מותו היה מועמד לפרס נובל לספרות אך בשל פטירתו החמיץ את ההזדמנות לזכות בפרס. אחיינו  (1812–1862) גדל אצלו והיה לבן חסותו, בהמשך הפך לאסטרונום ומדינאי, הוא שימש גם כרקטור של אוניברסיטת לונד וכחבר בריקסדאג, הפרלמנט השוודי, מטעם הכמורה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:בוטנאים שוודים
קטגוריה:כלכלנים שוודים
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונד
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:נפטרים ב-1859