ננדלאל בוסה

ננדלאל בוסה (בבנגלית: নন্দলাল বসু; ) היה אחד מחלוצי ה המודרנית.

תלמידו של אבנינדרנת טאגור, בוסה היה ידוע ב"סגנון הציור ההודי" שלו. הוא הפך למנהל של "" בסנטיניקטן בשנת 1921. הוא הושפע מ ומציורי הקיר של אג'אנטה; יצירותיו הקלאסיות כוללות ציורים של סצנות ממיתולוגיות הודיות, נשים וחיי כפר.

כיום, מבקרים רבים רואים בציוריו את הציורים המודרניים החשובים ביותר של הודו. בשנת 1976, הסקר הארכאולוגי של הודו, מחלקת התרבות, ממשלת הודו הכריז על יצירותיו בין "תשעת האמנים" שעבודותיהם, "שאינן עתיקות", אמורות להיחשב מעתה "כאוצרות אמנות, בהתחשב בערכן האמנותי והאסתטי".

הוא קיבל את העבודה לאייר את חוקת הודו.

ראשית חייו
ננדלאל בוסה נולד ב-3 בדצמבר 1882 במשפחה בנגלית מהמעמד הבינוני ב, ב שבמדינת ביהר. המשפחה הגיעה במקור מ,  שבמערב בנגל. אביו, פורנה צ'נדרה בוסה, עבד באותה תקופה עבור הראג'ה של דרבהאנגה. אמו קהטראמוני דווי הייתה עקרת בית בעלת מיומנות באלתור צעצועים ובובות לננדלאל הצעיר. היא נפטרה כשננדלאל היה בן 8. מימיו הראשונים החל ננדלאל להתעניין בעיצוב דמויות ומאוחר יותר, לקשט את ה.

בשנת 1898, בגיל חמש עשרה, עבר ננדלאל בוסה לקלקוטה לצורך לימודיו בבית הספר התיכון בבית הספר המרכזי, הכולל מכללה (Central Collegiate School). לאחר שצלח את הבחינות בשנת 1902, הוא המשיך את לימודיו בקולג' באותו מוסד. ביוני 1903 התחתן עם סודהיראדווי, בתו של חבר משפחה. ננדאלאל רצה ללמוד אמנות, אבל הוא לא קיבל אישור ממשפחתו. משלא הצליח לקבל קידום בקולג', עבר ננדלאל למכללות אחרות, והצטרף למכללת הנשיאות (Presidency College) ב-1905 כדי ללמוד מסחר. לאחר כישלונות חוזרים ונשנים, הוא שכנע את משפחתו לתת לו ללמוד אמנות בבית הספר לאמנות של קלקוטה.

קריירה
שמאל|ממוזער|250px|יאמה ו, מתוך ציור של ננדלאל בוסה, 1913
שמאל|ממוזער|250px|, 1914
כאמן צעיר, ננדלאל בוסה הושפע עמוקות מציורי הקיר של מערות אג'אנטה. הוא הפך לחלק מחוג בינלאומי של אמנים וסופרים המבקשים להחיות את התרבות ההודית הקלאסית; חוג שכבר כלל את אוקאקורה קאקוזו, ויליאם רוטנשטיין, , , , אבנינדרנת טאגור, והפסלים המודרניסטים החשובים בלונדון אריק גיל ויעקב אפשטיין.

לציון האירוע בשנת 1930 של מעצרו של מהאטמה גנדי בשל מחאה על המס הבריטי על מלח, בוסה יצר הדפס שחור על גבי לבן של גנדי הולך עם מטה. זה הפך לדימוי האייקוני של התנועה ללא אלימות.

שמאל|ממוזער|250px|ללא שם מאת ננדלאל בוסה, 1954, קולאז' ודיו על נייר.
כישרונו וסגנונו המקורי הוכרו על ידי אמנים ומבקרי אמנות כמו  ו. אוהבי אמנות אלה הרגישו שביקורת אובייקטיבית נחוצה לפיתוח הציור וייסדו את .

הוא הפך למנהל הקאלה בהוואנה (המכללה לאמנויות) באוניברסיטת סנטיניקטן הבינלאומית של רבינדרנת טאגור ב-1921.

הוא התבקש גם על ידי ג'ווהרלל נהרו לשרטט את הסמלים לפרסים של ממשלת הודו, כולל בהרט רטנה ועיטור פאדמה שרי.

יחד עם תלמידו  לקח ננדלאל בוסה על עצמו את המשימה של ייפוי/קישוט כתב היד המקורי של חוקת הודו.

הוא מת ב-16 באפריל 1966 בסנטיניקטן מסיבות טבעיות.

הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית בדלהי אוצרת 7,000 מיצירותיו באוסף שלה, כולל  בשחור-לבן משנת 1930 של צעדת המלח המתאר את מהאטמה גנדי, וקבוצה של שבע פוסטרים שעשה מאוחר יותר לבקשת מהאטמה גנדי עבור מושב  של הקונגרס הלאומי ההודי ב-1938.

מקומו באמנות ההודית
בהקדמה לקטלוג כריסטי'ס כתב היסטוריון האמנות ההודי :

מחוות ופרסים
ננדלאל בוסה שהותיר חותם גדול על האמנות ההודית, היה המקבל הראשון של מלגה שהציעה החברה ההודית לאמנות אורינטלית, שנוסדה ב-1907.

בשנת 1954, הוא הפך לאמן הראשון שנבחר לעמית באקדמיית לאליט קאלה, האקדמיה הלאומית לאמנות של הודו. בשנת 1954, זכה ננדלאל בוסה בפרס .

בשנת 1957, העניקה לו אוניברסיטת קלקוטה דוקטור לספרות לשם כבוד.  כיבדה אותו בכך שהעניקה לו את התואר "דשיקוטאמה".

האקדמיה לאמנויות יפות בקלקוטה כיבדה את ננדלאל בוסה במדליית יובל הכסף. מדליית שנת המאה להולדת רבינדרנת טאגור הוענקה לננדלאל בוסה בשנת 1965 על ידי החברה האסיאתית של בנגל.

אצ'ריה ננדלאל, סרט תיעודי הודי על האמן הוכן על ידי הבמאי ההודי  בשנת 1984.

לקריאה נוספת
 Nandalal Bose and Indian painting, by Ramyansu Sekhar Das. Tower Publishers, 1958.
 Bharat Shilpi Nandalal, Volumes 1-4, (in Bengali) by Panchanan Mandal, Rarh Gobeshona Parshad, Santiniketan, 1968
 Nandalal Bose: a collection of essays : centenary volume. Lalit Kala Akademi, 1983.
 Nandalal Bose, the doyen of Indian art. (National biography), by Dinkar Kowshik. National Book Trust, India, 1985.
 Rhythms of India: The Art of Nandalal Bose, exhibition catalogue. Sonya Rhie Quintanilla. San Diego Museum of Art. 2008.

קישורים חיצוניים

 New York Times slideshow

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:ציירים הודים
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1966