ג'וזף בול

ג'וזף הרסט בול (באנגלית: Joseph Hurst Ball; 3 בנובמבר 1905 – 18 בדצמבר 1993) היה עיתונאי, פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מינסוטה בין השנים 1940 ל-1949. במדיניות פנים היה שמרן ומתנגד מוביל לאיגודי עובדים, וסייע בניסוח חוק טאפט–הארטלי בשנת 1947. עם זאת, הוא היה ידוע בעיקר בשל עמדותיו הבינלאומיות ותמיכתו ביצירת ארגון עולמי לאחר המלחמה – שהפך לימים לאו"ם. לאחר 1945 התנגד לתוכנית מרשל.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
בול נולד ב-3 בנובמבר 1905 בקרוקסטון שבמינסוטה, וב-1922 השלים את לימודיו בבית הספר התיכון. הוא מימן את לימודיו בקולג' אנטיוכוס על ידי גידול תירס על אדמה חכורה, ועבד במשך שנתיים כטכנאי קווי טלפון, כפועל בניין וכעובד במפעל. בשנת 1925 עבר ל־Eau Claire Normal, ולאחר מכן לאוניברסיטת מינסוטה, אך מעולם לא השלים תואר. ב־1927 קיבל עבודה ככתב בעיתון Minneapolis Journal. כאשר מכר סיפור למגזין ספרות זולה תמורת 50 דולר, פרש כדי להיות סופר עצמאי, ובמשך שנה כתב ספרות זולה לפני שחזר לעיתונות, הפעם לעיתון St. Paul Pioneer Press. בשנת 1934 הפך לכתב הפוליטי של העיתון, והתיידד עם עוזר התובע המחוזי הרולד סטסן, רפובליקני אף הוא. ככותב טור ב־Pioneer Press, ביקר בול את הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ואת הרוב הדמוקרטי בקונגרס, אך התנגד גם לבידוד מדיני במדיניות החוץ. בינתיים, סטסן נבחר למושל מינסוטה.

ב-28 באפריל 1928 התחתן בול עם אליזבת ג'וזפין רובינס. נולדו להם שתי בנות ובן.

 חבר הסנאט של ארצות הברית 
כאשר הסנאטור ארנסט לאנדין, בדלן, נהרג בהתרסקות מטוס, מינה מושל מינסוטה הרולד סטסן את בול להשלים את יתרת כהונתו – כשנתיים. בול, בן 35 בלבד, היה מהאנשים הצעירים ביותר שכיהנו אי פעם כסנאטורים, והראשון שנדרש להירשם לגיוס חובה. לאחר שהושבע ב־14 באוקטובר 1940, הפתיע את הרפובליקנים הבדלנים בנאום הבכורה שלו בסנאט, כשקרא לארצות הברית לסייע לבריטניה כ"חומת מגן בינינו לבין כל מזימות שייתכן שהיטלר ובעלי בריתו זוממים נגד היבשת הזו".
ימין|ממוזער| קברו של בול בבית הקברות פרוספקט היל, פרונט רויאל, וירג'יניה.
בול התנגד למדיניות הכלכלית הליברלית של ה"ניו דיל", אך תמך במדיניות החוץ של רוזוולט ובבתוכנית השאל-החכר במרץ 1941, למרות מכתבים רבים בעלי אופי שלילי ממצביעיו. שינוי עמדות הציבור הודגם היטב בדפי המערכת של עיתון Fairmont Daily Sentinel: בעת מינויו הראשוני פרסם העיתון מאמר מערכת שכותרתו "ג'ו בול לסנאט! אלוהים ישמור!", אך לאחר שנבחר מחדש הופיעה כותרת חדשה: "ג'ו בול לסנאט! תודה לאל!".

בול נבחר לסנאט בבחירות 1942 עם 47% מהקולות מול יריבים ממפלגת פועלים־חקלאים, עצמאיים ודמוקרטים. מכיוון שמינויו ב־1940 נועד לפוג ביום הבחירות הבאות ולא בתום כהונתו המקורית של לאנדין, הוא חדל מלכהן ביום שנבחר מחדש לכהונה מלאה. בול נכנס שוב לתפקיד בינואר 1943, הפעם כסנאטור מן המניין, וכיהן עד ינואר 1949. בשנת 1943 היה אחד מארבעת נותני החסות להצעת החוק שהובילה להקמת האומות המאוחדות.

בבחירות לנשיאות 1944 סירב לתמוך במועמד הרפובליקני תומאס דיואי, מושל ניו יורק, ובמקום זאת חצה את הקווים ותמך ברוזוולט. בול גינה את דיואי על שהותיר את עמדתו במדיניות החוץ כה עמומה, עד שגם תומכי הבדלנות וגם תומכי הבינלאומיות "יכלו למצוא נחמה ותמיכה בדבריו". תמיכתו של בול ברוזוולט – שעשויה הייתה להיות מכרעת במינסוטה – זכתה לשבחים מהסנאטור קרל האץ' מניו מקסיקו, שאמר כי בול "העמיד את ארצו מעל מפלגתו".

ב־1948 הובס בול בבחירות לסנאט באופן מוחץ על ידי ראש עיריית מיניאפוליס, יוברט האמפרי, דמוקרט ליברלי בן 37 ותומך בולט בזכויות האזרח.

 קריירה לאחר הסנאט 
בשנות ה־50 יצא בול להגנת כמה אנשים שהסנאטור ג'וזף מקארתי האשים בקשרים קומוניסטיים.

בול מעולם לא הפסיק לכתוב את טורו בעיתון Pioneer Press, גם בזמן כהונתו בסנאט. לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים חזר לתחום העיתונות והמשיך לכתוב על מדיניות החוץ של ארצות הברית בעלון מיוחד. לאחר מכן עבד כמנהל בתעשיית הספנות עד שפרש ב־1962. בול עבר לחווה בפרונט רויאל, וירג'יניה, שם גידל בקר מזן אנגוס שחור.

אשתו, אליזבת, נפטרה במאי 1990 ובנם, פיטר, נפטר באוגוסט אותה שנה. שלוש שנים לאחר מכן נפטר בול במרכז השיקום והסיעוד בביתסדה, צ'בי צ'ייס, מרילנד, ב־18 בדצמבר 1993, בגיל 88, לאחר שלקה בשבץ. הוא נקבר בבית העלמין Prospect Hill בפרונט רויאל.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממינסוטה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993