אין ארץ אחרת

אין ארץ אחרת הוא סרט תיעודי בבימויים של באסל עדרא, חמדאן בלאל, יובל אברהם ורחל שור. הסרט הופק על ידי קולקטיב פלסטיני-ישראלי כאקט של התנגדות ושאיפה לצדק על רקע הסכסוך הישראלי-פלסטיני.The film shows the destruction of the occupied West Bank's Masafer Yatta community by Israeli soldiers. 

הסרט, בהפקה משותפת פלסטינית-נורווגית, נבחר בקטגוריית פנורמה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ה-74, שם הוצג בבכורה עולמית ב-16 בפברואר 2024, זכה בפרס הקהל בקטגוריית פנורמה לסרט התיעודי הטוב ביותר, ופרס הסרט התיעודי של הפסטיבל. במרץ 2025 זכה הסרט בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-97.

 תוכן 
פעיל פלסטיני צעיר בשם באסל עדרא מתנגד לפינוי משפחתו על ידי צבא הגנה לישראל במסאפר יטא מאז שהיה ילד. הוא מתעד את ההרס ההדרגתי של האזור שבו גדל, שחיילים ישראלים הורסים בו בתים ומפנים את תושביהם. הוא מתיידד עם יובל, עיתונאי ישראלי שעוזר לו במאבקו.

 הפקה 
בראיון מברלין שוחחו הבמאים עדרא ואברהם עם המגזין "וראייטי" על הסרט.

באסל עדרא דיבר על הפקת הסרט. לדבריו, "יובל ורחל באו לפני חמש שנים לאזור. נפגשנו והפכנו לחברים ופעילים ביחד. עבדנו יחד על כתיבת מאמרים על האזור... ואז קיבלנו את הרעיון ליצור את הסרט הזה".

על הצילומים אמר אברהם:למשפחתו ולשכנים של באסל היה ארכיון עצום של סרטונים שצולמו במהלך 20 שנה. פעלנו שם יחד בשטח, כמעט חמש שנים, וצילמנו הרבה. סייעה לנו רייצ'ל, צלמת הקולנוע והבמאית המשותפת של הסרט, שצילמה אותנו. צה"ל נכנס פעמיים לביתו של באסל והחרים מחשבים ומצלמות. אז תמיד היינו מאוד מאוד לחוצים. זה היה מסובך לוגיסטית ודי מלחיץ, אבל בסוף הסתדרנו.

הסרט התיעודי צולם במשך ארבע שנים בין 2019 ל-2023, וההפקה הושלמה באוקטובר 2023.

עם מממני הפקת הסרט נמנית קרן Misereor, קרן הסיוע של הכנסייה הקתולית בגרמניה, הממומנת על ידי הממשל הפדרלי הגרמני.

 הקרנות 
הסרט "אין ארץ אחרת" הוקרן לראשונה ב-16 בפברואר 2024, במסגרת פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ה-74.

בהמשך הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים התיעודי הבין-לאומי של קופנהגן  ב-15 במרץ 2024, בפסטיבל Cinéma du Réel  ה-46 שהתקיים בין ה-22 ל-31 במרץ 2024 בפריז, בפסטיבל הסרטים של סידני  ה-71 ב-13 ביוני 2024, ובפסטיבל קרלובי וארי ה-58 ב-28 ביוני 2024.

הוא נבחר להקרנה בקטגוריית TIFF Docs בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, שם הוא הוקרן ב-12 בספטמבר 2024. הוא הוקרן בקטגוריית Showcase בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בוונקובר  ב-28 בספטמבר 2024. הוא גם הוקרן בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בבוסאן  ב-3 באוקטובר 2024. הוא גם הגיע לפסטיבל הקולנוע של ניו יורק והוקרן במרכז לינקולן באוקטובר 2024.

הסרט נבחר גם בקטגוריית Standpoint של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי של סינגפור  והוקרן ב-4 בדצמבר 2024.

ממוזער|באסל עדרא ויובל אברהם מקבלים את הפרס בפסטיבל הסרטים של ברלין
הסרט נרכש להפצה ב-24 מדינות, אך לא נמצא לו מפיץ בארצות הברית.

ב-23 בינואר 2025 הוכרז כי הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר. עם ההכרזה על המועמדות, פתחו יוצרי הסרט את האפשרות לצפות בו בישראל באופן חופשי באתר שיחה מקומית.

 ביקורות 
הסרט מחזיק בדירוג של 100% ביקורות חיוביות באתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 92 ביקורות. על פי הקונצנזוס באתר: "'אין ארץ אחרת' מרכיב באלגנטיות יומן של החוויה הפלסטינית, ומהווה מסמך מטלטל המשאיר סימנים לתקווה לעתיד טוב יותר". אתר Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, העניק לסרט ציון של 93 מתוך 100, בהתבסס על 24 ביקורות, המציין "הערכה אוניברסלית".

בביקורת של הוליווד ריפורטר נכתב כי הסרט הוא "דיוקן מזעזע", ו"אינו מסמך של פתרונות, אבל הוא ממקם את עצמו כצעד בתנועה לקראת עתיד שבו פלסטינים חופשיים בדיוק כמו ישראלים". במגזין וראייטי נכתב "בהתחשב בתנאי ההפקה שלו, 'אין ארץ אחרת' היה חיוני גם בצורה מחוספסת יותר. אבל הקולנוע כאן הוא הדוק ומחושב...". על פי הביקורת באתר של רוג'ר איברט, "בידיהם של יוצרי סרטים אלה המצלמה הופכת לנשק לאמת והתנגדות, וכלי לשימור – מקליטה הוכחה כלשהי שהכפר שלהם התקיים".

הגר שיזף, עיתונאית ישראלית וכתבת "הארץ" לענייני השטחים, ציינה כי "אנשים לא מבינים כמה אומץ מכל מיני סוגים נדרשים כדי לעשות את הסרט הזה", גם מול הישראלים וגם מול חלק מהקהל הפרו-פלסטיני שלא רואה בעין יפה יצירה משותפת עם ישראלים מכל סוג.

ארגון עד כאן ועמותת רגבים ביקרו את הסרט על כך שהוא לא מזכיר את פסיקת בג"ץ שדחתה את עתירת התושבים הפלסטינים, שביקשו לפסול את ההכרזה מ-1980 על האזור כשטח אש, בשל חוסר יכולתם להוכיח מגורי קבע באזור קודם להכרזה.

 מחלוקת 
 פסטיבל ברלין 
בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין בטקס חלוקת הפרסים נשאו באסל עדרא ויובל אברהם נאומי זכייה. בנאומו אברהם מתח ביקורת על ישראל:

בנאומו עדרא אמר:

הנאומים התקבלו כמעוררי מחלוקת וגררו גינויים בישראל ומפי בכירים בממשל הגרמני. ראש עיריית ברלין, קאי וגנר, ופוליטיקאים גרמנים אחרים כינו את הנאומים בפסטיבל "אנטישמיים", ווגנר הצהיר בטוויטר כי "ברלין נמצאת בצד של ישראל". בהודעה לתקשורת הגיבו נציגי הפסטיבל כי "הצהרותיהם של יוצרי הסרט הן עצמאיות ואין מייצגות בשום צורה את עמדות הפסטיבל, אך יש לקבלן כל עוד הן מכבדות את המסגרת החוקית".

יובל אברהם אמר לעיתון "הגרדיאן" כי "לעמוד על אדמת גרמניה כבן של ניצולי שואה ולקרוא להפסקת אש – ואז להיות מתויג כאנטישמי זה לא רק שערורייתי, זה גם ממש מסכן חיים של יהודים". הוא הוסיף שדאג גם לשלומו של עדרא, שחזר לביתו בגדה המערבית.

בישראל נאומו של אברהם גם עורר מחלוקת. בערוץ תאגיד השידור הציבורי שודר דיון על הסרט בין כתבת הכנסת יערה שפירא לבין מבקר הקולנוע רון פוגל תחת הכותרת "הנאום האנטישמי של היוצר הישראלי". מנגד ארגון פורום היוצרים הדוקומנטריים פרסם מכתב המבקר את מסגור הסרט של תאגיד השידור הציבורי, והאשים את כאן 11 ב"הסתה פרועה נגד יוצר ישראלי" ותיאר את הדיווח כ"אלים וחסר אחריות". אברהם עצמו הגיב כי התאגיד הציג רק רגע קצר מתוך הנאום ומיסגורו כאנטישמי הוא "טירוף", והוביל לאיומים על חייו וחיי משפחתו, שנאלצה לברוח מביתה לאחר ש"המון ישראלי ימני" צר על ביתם.

 זכייה באוסקר 
ב-2 במרץ 2025 זכה הסרט בפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר. בנאום הזכייה אמר אברהם:

זכיית הסרט ונאומו של אברהם התקבלו בגינויים מצד חלקים בציבור הישראלי והפלסטיני.

שר התרבות והספורט, מיקי זוהר, כתב כי זכייתו של הסרט "היא רגע עצוב לעולם הקולנוע", וקרא למנהלי הסינמטקים ולמוסדות התרבות הנתמכים על ידי משרדו להחרים את הסרט. בתגובה לכך יותר ממאה יוצרים ואנשי קולנוע ישראלים פרסמו מכתב תמיכה בסרט, ויועמ"ש משרד התרבות והספורט הבהיר כי אין בסמכות השר ומשרדו להתערב בתוכן המוצג במוסדות התרבות.

אחרי זכייתו באוסקר פרסם הקמפיין הפלסטיני לחרם אקדמי ותרבותי על ישראל (PACBI), שפועל במסגרת פעילות ה-BDS, הצהרה הקוראת להחרמת הסרט. בהצהרה צוין כי הסרט מפר את הנחיות הארגון נגד נורמליזציה עם ישראלים. ההצהרה עוררה הן קריאות להחרמת הסרט והן קריאות גינוי. מספר תושבים ודמויות מובילות בקהילת מסאפר יטא הביעו התנגדות להצהרה, וציינו את והערך בהבאת סיפור הקהילה שלהם לקהל רחב. ראש מועצת סוסיא, ג'יהאד אל-נווג'עה ציין את המחויבות המלאה של השותפים הישראלים בסרט במאבק לזכויות הפלסטינים, ואתגר את תומכי החרם להצטרף אליהם במאבק בכפרים.

 ביטולי הקרנות 
ב-1 באפריל 2025, בעקבות לחצים שהופעלו עליה ביטלה תנועת השומר הצעיר הקרנה של הסרט בכפר סבא. ב-6 באפריל הודיעה אוניברסיטת חיפה על ביטול הקרנה שיזמו סטודנטים בטענה כי נדרש היתר מהמועצה לביקורת סרטים ומחזות. האגודה לזכויות האזרח הבהירה שהחוק אינו דורש אישור מטעם המועצה עבור הקרנה שאינה מסחרית וכי הם ישקלו צעדים משפטיים. למחרת הודיע משרד התרבות והספורט שאין מניעה להקרין את הסרט ולאור זאת אישרה האוניברסיטה את קיום האירוע.

ב-7 במאי 2025 תסטודנטים להקרין את הסרט במכללת ספיר. באותו היום שלח שר החינוך יואב קיש מכתב להנהלת המכללה וקרא לאסור את הקרנת הסרט, והנהלת המכללה הבהירה כי אין הדבר בסמכותה. פעילי ימין שהפגינו נגד האירוע ניתקו את מערכת החשמל באולם וניסו להיכנס לתוכו, אך נבלמו על ידי המשטרה.

 תקיפת ומעצר חמדאן בלאל 
ב-24 במרץ 2025 הותקף חמדאן בלאל, אחד מיוצרי הסרט, על ידי מתנחלים חמושים שפלשו לכפר סויסה בדרום הר חברון והוכה בראשו ובגופו. בלאל נעצר על ידי צה"ל בחשד לידוי אבנים, אך שוחרר למחרת מבלי שהוגשו נגדו הליכים. לטענתו, במהלך המעצר הופעלה כלפיו אלימות תוך ציון זכייתו באוסקר.
המעצר סוקר בהרחבה בעולם ובתעשיית הקולנוע בפרט. האקדמיה לקולנוע, הגוף שמעניק את פרסי האוסקר, פרסמה תחילה גינוי רפה מבלי לנקוב בשמו של בלאל. הדבר עורר ביקורת רבה, ומאות חברי האקדמיה, בהם במאים ושחקנים מוכרים, חתמו על עצומה המביעה סולידריות עם בלאל. בעקבות כך פרסמה האקדמיה התנצלות והדגישה את התנגדותה למעצר.

 הרג עוודה הד'אלין 
עוודה הד'אלין, מורה ותושב אום אל-ח'יר שהופיע בסרט והיה שותף בהפקתו נורה למוות ב-28 ביולי 2025 על ידי ינון לוי, מתנחל מהמאחז הסמוך שטען להגנה עצמית. תחקיר שהצליב מספר עדויות וכ-20 סרטונים שתיעדו את האירוע, הטיל ספק בגרסה זו. בסרטון שצילם הד'אלין בעצמו לפני מותו נראה לוי יורה בו בכינון ישיר. למחרת הירי הכריז צה"ל על האזור כשטח צבאי סגור והטיל מגבלות על נוכחותם של עיתונאים ומנחמים שאינם תושבי הכפר בסוכת האבלים שהוקמה במקום. ב-31 ביולי 2025 דווח כי המשטרה מסרבת להחזיר את גופתו של הד'אלין למשפחתו.

הרג הד'אלין התקבל בקריאות גינוי בין-לאומיות. שר החוץ של צרפת כינה את ההרג "עניין של טרור".

 פרסים ומועמדויות 
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס גות'הם2 בדצמבר 2024הסרט התיעודי הטוב ביותרפרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק3 בדצמבר 2024סרט העיון הטוב ביותרפרס האקדמיה האירופית לקולנוע7 בדצמבר 2024סרט תיעודי אירופאיפרס הקולנוע הבריטי העצמאי8 בדצמבר 2024הסרט הבינלאומי העצמאי הטוב ביותרפרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לסהסרט התיעודי/העיון הטוב ביותרפרס איגוד המבקרים האמריקני4 בינואר 2025סרט העיון הטוב ביותרפרס סטלייט26 בינואר 2025הסרט הטוב ביותר – סרט תיעודיפרס אינדפנדנט ספיריט22 בפברואר 2025הסרט התיעודי הטוב ביותרפרס אוסקר2 במרץ 2025הסרט התיעודי הטוב ביותר

 קישורים חיצוניים 













 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט התיעודי הטוב