מזניילו

טומאזו אנילו ד'אמלפי ידוע בכינוי מזניילו (באיטלקית: Tommaso Aniello d'Amalfi או Masaniello; 29 ביוני 1620 – 16 ביולי 1647) היה דייג ומוכר דגים איטלקי מנאפולי, הגיבור הראשי של ההתקוממות שפרצה ב-7–16 ביולי בעיר נאפולי נגד עול המיסים שנכפה על ידי ממשל משנה למלך הספרדי. בחייו לא ניתן להבחין בנקל בין אירועים שהתרחשו במציאות ובין סיפורים שנגזרו מהמיתוס שנרקם סביב דמותו.

המרד שמזניילו הפך למנהיגו פרץ מתוך יאוש השכבות העניות בנאפולי כתוצאה מהגאבלות שהוטלו על ידי שלטון על הצרכים הבסיסיים, אמצעי שהיה חלק מהיקף רחב יותר של המדיניות הכלכלית שננקטה על ידי המלכים ההבסבורגים של ספרד על רקע ההוצאות הצבאיות המפליגות בימי מלחמת שלושים השנים הארוכה.

משום כך לפחות בימי חייו של מזניילו לא נתפס המרד כהתקוממות שהתכוונה במפורש נגד הכיבוש הספרדי או נגד המונרכיה, כפי שפירשו בדיעבד היסטוריונים איטלקים מן המאה ה-19 שראו בו פטריוט שביקש להשתחרר מהשלטון הזר.

האירועים מיולי 1647 נקשרו למציאות הפוליטית, הכלכלית והחברתית המורכבת בנאפולי הספרדית במחצית הראשונה בל המאה ה-17. ברקע עמד גם הקשר אירופיה, שהתאפיין ביריבות הקשה בין ספרד לצרפת, שכללה מחלוקת מסורתית על כתר נאפולי.

מזניילו עורר ב-7 ביולי את ההמון בסיסמה: "יחי מלך ספרד, מוות לממשל הרע!" (!Viva 'o Re 'e Spagna, mora 'o malgoverno) בהתאם למנהג עם באותה תקופה למצוא מגן במלך מפני רשעות פקידיו. רק אחרי מות מזניילו, ביטא המרד דרישות פוליטיות וחברתיות מפורשות, בעלות אופי אנטי-פאודלי ואנטי-ספרדי, ואף רמזים לפלגנות, לפי מגמות שנצפו באותן השנים בארצות השפלה, פורטוגל, קטלוניה וסיציליה.

אחרי עשרת ימי התקוממות שאילצו את הספרדים לעשות ויתורים לדרישות ההמון, בעילת התנהגותו האקסטרווגנטית, כנראה מונעת מטקטיקה מחושבת "לעשות שטויות" הואשם מזניילו רשמית ב"אי שפיות" ונרצח לפי פקודות המשנה למלך, כמה מראשי העם ובשיתוף חלק מהאספסוף.

על אף משכו הקצר, המרד של מזניילו החליש את השליטה הספרדית הממושת בעיר, וסלל את הדרך, חמישה חדשים אחרי מותו, להכרזת רפובליקה נפוליטנית מלכותית פרו-צרפתית.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהפכנים איטלקים
קטגוריה:נאפולי: אישים