ג'ון איגר הווארד

ג'ון איגר הווארד (באנגלית: John Eager Howard; 4 ביוני 1752 – 12 באוקטובר 1827) היה חייל ופוליטיקאי אמריקאי ממרילנד. ב-1788 נבחר כמושל המדינה, וכיהן בתפקיד שלוש כהונות שנים. בנוסף, נבחר לקונגרס הקונטיננטלי, לקונגרס הקונפדרציה, לסנאט של ארצות הברית ולסנאט של מרילנד. בבחירות לנשיאות 1816 קיבל הווארד 22 קולות אלקטורליים לתפקיד סגן הנשיא מטעם המפלגה הפדרליסטית לצד רופוס קינג. השניים הפסידו לדמוקרטים-רפובליקנים ג'יימס מונרו ודניאל טומפקינס.

מחוז הווארד, מרילנד, נקרא על שמו. במשך שבעה ימים בנובמבר 1800 כיהן הווארד כנשיא הסנאט הזמני.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
ג'ון אייג'ר הווארד היה בנם של קורנליוס הווארד ורות (להוט) הווארד, מאליטת בעלי המטעים במרילנד, ונולד ב-4 ביוני 1752 באחוזתם "היער" במחוז בולטימור, פרובינציית מרילנד.  הווארד גדל במשפחה אנגליקנית שהחזיקה עבדים.

הווארד הצטרף ללשכת בולטימור של הבונים החופשיים.

 קריירה צבאית 
הווארד מונה כקפטן בתחילת מלחמת העצמאות האמריקאית (1775–1783), וב-1777 הועלה לדרגת קולונל ברגימנט של מרילנד של הצבא הקונטיננטלי. הוא נלחם בקרב וייט פליינס ב-1776 ובקרב מונמות' בשנת 1778. על מנהיגותו בקרב קאופנס זכה ב-1781 במדליית כסף על ידי קונגרס הקונפדרציה, במהלכו פיקד על רגימנט מרילנד השני. בספטמבר 1781, הוא נפצע במתקפת כידון בקרב אוטאו ספרינגס. מייג'ור גנרל נתנאל גרין כתב שהווארד "יש לו יכולת רבה ואת המזג הטוב ביותר לקידום השירות... הוא ראוי לפסל מזהב."

בסיום המלחמה, התקבל הווארד כחבר מייסד באגודת סינסינטי ממרילנד. הוא המשיך לכהן כסגן הנשיא (1795–1804) ונשיא (1804–1827) של האגודה במרילנד.
ימין|ממוזער| "ג'ון איגר הווארד במדים", צייר ב-1782 על ידי צ'ארלס וילסון פיל

 קריירה פוליטית 
לאחר שירותו הצבאי מילא הווארד כמה תפקידים פוליטיים נבחרים: ב-1788 נבחר לקונגרס הקונפדרציה, ובין השנים 1788–1791 כיהן כמושל מרילנד החמישי. מ-1791 עד 1795 כיהן כחבר הסנאט של מרילנד ובבחירות לנשיאות של 1792 כיהן כאלקטור לנשיאות. ב-1795 דחה את הצעתו של ג'ורג' וושינגטון לשמש כמזכיר המלחמה. לאחר מכן הצטרף למפלגה הפדרליסטית שאורגנה באותה העת ונבחר לסנאט במהלך הקונגרס הרביעי על ידי האספה הכללית של מרילנד כדי למלא את שארית כהונתו של ריצ'רד פוטס, שהתפטר. ב-1797 נבחר לקדנציה נוספת בסנאט וכיהן בתפקיד עד 3 במרץ 1803, ובנובמבר 1800 אף כיהן לזמן קצר כנשיא הזמני של הסנאט. בזמן כהונתו בקונגרס, היה הפדרליסט היחיד שהצביע נגד חוק ההמרדה.

בשנת 1798, על רקע המתיחות הגוברת עם צרפת, דחה הווארד מינוי כבריגדיר גנרל בצבא ארצות הברית.

בתום כהונתו בסנאט ב-1803, חזר הווארד לבולטימור, שם נמנע ממשרות נבחרות אך המשיך בשירות הציבורי ובפילנתרופיה. הוא נבחר כחבר באגודת העתיקות האמריקאית בשנת 1815. בבחירות לנשיאות של 1816, קיבל 22 קולות אלקטורליים לתפקיד סגן הנשיא כשותף למרוץ של המועמד הפדרליסט רופוס קינג, אולם השניים הפסידו למועמדים הדמוקרטים-רפובליקניים ג'יימס מונרו ודניאל טומפקינס. לא ניתנה מועמדות רשמית מטעם הפדרליסטים, ואין זה ברור אם הווארד עצמו, שהיה אחד מכמה פדרליסטים שקיבלו קולות אלקטורליים לסגן הנשיא, אכן רצה להתמודד.

הווארד פיתח נכסים בעיר בולטימור והיה פעיל בתכנון העירוני. ביתו נבנה בצפון העיר, בשכונה שהפכה מאוחר יותר לשכונת מאונט ורן, שם החזיק בעבדים.

 משפחתו 
ממוזער| פגי צ'ו הווארד וג'ון איגר הווארד הבן, דיוקן מאת צ'ארלס וילסון פיל
הווארד התחתן עם מרגרט ("פגי") צ'ו (1760–1824), בתו של שופט בית המשפט העליון של פנסילבניה, בנג'מין צ'ו, בשנת 1787. נולדו להם תשעה ילדים:
 ג'ון איגר הווארד הבן (1788–1822), חבר הסנאט של מרילנד.
 ג'ורג' הווארד, מושל מרילנד.
 בנג'מין צ'ו הווארד (1791–1872), חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ורשם החלטות של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
 ד"ר ויליאם הווארד (1793–1834), מהנדס אזרחי של מחלקת המלחמה.
 ג'וליאנה הווארד מק'הנרי (1796–1821)
 ג'יימס הווארד (1797–1870)
 סופיה הווארד ריאד (1800–1880)
 צ'ארלס הווארד (1802–1869)
 מרי (פברואר-מאי 1806)

 מוות ומורשת 
הווארד מת ב-12 באוקטובר 1827 ונקבר בבית הקברות אולד סנט פול בבולטימור.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:נשיאים זמניים של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:מושלי מרילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1752
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1827