גודלו ביירון

גודלו אדגר ביירון (באנגלית: Goodloe Edgar Byron; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מרילנד בין השנים 1971–1978.

 ביוגרפיה 
ביירון נולד בעיירה ויליאמספורט. הוריו, ויליאם ביירון וקת'רין ביירון, ייצגו שניהם את מחוז הקונגרס השישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית – ויליאם בין השנים 1939–1941, וקת'רין בין 1941–1943. משפחת ביירון הייתה חלק מקהילת כנסיית סנט ג'ון בהייגרסטאון. הוא למד בבית הספר למשפטים של חיל הפרקליטות הצבאית (The JAG School) שבאוניברסיטת וירג'יניה, והצטרף לחיל הפרקליטות של צבא ארצות הברית (U.S. Army JAG Corps).

הוא שירת כפרקליט צבאי בין השנים 1953 ל-1957, והשתחרר בכבוד בדרגת קפטן. לאחר מכן השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בהמשך נבחר לבית הנבחרים של מדינת מרילנד (1963–1967) ולסנאט של מרילנד (1967–1971).

ביירון התמודד לראשונה לקונגרס בשנת 1968, אך הפסיד לחבר הקונגרס הרפובליקני המכהן ג'ון גלן ביל הבן. ביל לא התמודד מחדש ב-1970, וביירון נבחר למלא את המושב שהתפנה. בראשית כהונתו נחשב לדמוקרט שמרני מאוד, במיוחד בנושאי סביבתנות. ארגון "Environmental Action" כלל אותו ברשימת "תריסר המלוכלכים" – חברי קונגרס שלדבריהם היו עוינים במיוחד למטרותיהם. בעקבות זאת, ביירון נתקל באופוזיציה משמעותית בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-1976 מצד דן רופלי, שכמעט וניצח אותו. לאחר מכן ריכך ביירון את עמדותיו הסביבתיות ותמך בחלק מיוזמות שימור הסביבה, אך עדיין נחשב לשמרן באופן כללי.

בכהונתו האחרונה בקונגרס, שירת כחבר בוועדת הכוחות המזוינים שלבית הנבחרים האמריקאי.

ב-11 באוקטובר 1978 לקה ביירון בהתקף לב קטלני בזמן שרץ עם עוזרו לאורך תעלת צ'ספיק ואוהיו  שבמערב מרילנד. על מותו הכריזו בבית החולים של מחוז וושינגטון בעיר הייגרסטאון, בגיל 49. ביירון נטמן בבית הקברות הלאומי אנטיאטם בשארפסברג שבמרילנד.

ביירון התעניין בטענה, שבהווה נחשבת למופרכת, של ד"ר תומאס ג'יי. באסלר, לפיה לא-מעשנים המסוגלים להשלים ריצת מרתון בפחות מארבע שעות יכולים לאכול ככל שירצו ולעולם לא יסבלו מהתקף לב קטלני. על פי התזונאי וחוקר אריכות החיים ניית'ן פריטיקין, ביירון רץ שש פעמים את מרתון בוסטון עם זמן שיא של 3:28:40, ולא עישן במשך 25 שנים. עם זאת, הוא התעלם מאזהרות רופאיו, שהזהירו אותו כי בדיקות הליכון שביצע בין 1974 ל-1978 הצביעו על סתימה הדרגתית בעורקיו הכליליים. הבדיקה האחרונה שביצע, בינואר 1978, הצביעה על חריגה חמורה והייתה חיובית למחלת לב. הרופא המליץ לביירון להפסיק לרוץ עד להשלמת בדיקות נוספות.

ד"ר מנואל חימנז, שביצע את הנתיחה שלאחר המוות, קבע כי לביירון היו "רק פתחים זעירים" בעורקים הכליליים שלו, שהיו חסומים כמעט לחלוטין בשל הצטברות כולסטרול. לדבריו, "העורקים הכליליים של חבר הקונגרס ביירון היו במצב גרוע יותר מאלה של מרבית האנשים שעליהם ביצעתי נתיחות".

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בני זוג של פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978