טום סטיוארט

ארתור תומאס סטיוארט (באנגלית: Arthur Thomas Stewart; 11 בינואר 1892 – 10 באוקטובר 1972) היה חבר הסנאט של ארצות הברית דמוקרטי מטנסי בשנים 1938–1949.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
סטיוארט נולד ב-11 בינואר 1892 בדנלפ, טנסי. לסטיוארט הייתה גם אחות בשם לידיה. הוא למד במכון פריור לשעבר, בית ספר פרטי, בג'ספר, טנסי ואמורי קולג' (כיום אוניברסיטת אמורי). הוא חזר לטנסי ולמד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קמברלנד בלבנון, טנסי. עם התקבלו ללשכת עורכי הדין בשנת 1913, הוא הקים משרד עריכת דין בברמינגהאם, אלבמה. הוא חזר לג'ספר, טנסי ב-1915 ועסק שם בעריכת דין עד 1919, אז עבר לווינצ'סטר, טנסי.

 קריירה משפטית 
כעורך דין פרטי בווינצ'סטר הוא נבחר לתובע המחוזי של המחוז ה-18 לתקופת כהונה שהחלה ב-1923. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1939. כתוצאה מכך, בשנת 1925 היה סטיוארט לתובע הראשי במשפט הקופים. סטיוארט תכנן כי טיעון התביעה יהיה כי יש לשמור על שליטה פוליטית בבתי הספר אך ורק במסגרת בית המחוקקים של המדינה, ובכך לתחום את המשפט לעניינים הצרים והמשפטיים ולמנוע ניסיונות של ההגנה להציג עדות מדעית או להראות שאין סתירה בין האבולוציה לבין סיפור הבריאה האלוהית המופיע בספר בראשית. פרט לנכונותו של ויליאם ג'נינגס ברייאן (שנשכר על ידי קבוצה פונדמנטליסטית נוצרית כדי לסייע בתביעה) להיחקר בחקירה נגדית על ידי קלרנס דרו, עמדותיו של סטיוארט שלטו במשפט ולהגנה של סקופ לא הייתה מנוס אלא לבקש מהמושבעים להרשיע את הנאשם כדי שניתן יהיה לערער על התיק לבית המשפט העליון של טנסי (אשר ביטל את ההרשעה בעניין טכני משפטי אך אישר את החוקתיות של חוק באטלר).

 קריירה פוליטית 
בשנת 1938 העמיד סטיוארט את עצמו לבחירות ליתרת כהונתו שטרם הסתיימה של הסנאטור נייתן ל. בכמן, שמת במהלך תפקידו. בפריימריז הדמוקרטי באוגוסט הוא ניצח את מנהיג איגודי העובדים ג'ורג' ל. ברי, שמונה לתפוס את מושב הסנאט עם מותו של בכמן על ידי המושל גורדון בראונינג, ונבחר לסנאטור ב-8 בנובמבר. על אף שהיה יכול להתחיל לכהן באופן מיידי, הוא חיכה עד תום כהונתו כתובע מחוזי ב-16 בינואר 1939 כדי לתפוס את מושב הסנאט שלו.

סטיוארט היה טיפוסי במקצת לאגף הדרומי של המפלגה הדמוקרטית באותה תקופה. הוא נחשב לבעל ברית של הבוס הפוליטי של ממפיס א. ה. קראמפ, אבל ברמה פחותה מהסנאטור השני של טנסי באותה תקופה, קנת' מקלר. לעומת זאת, בניגוד לחלק מהסנאטורים הדרומיים האחרים, סטיוארט היה גם תומך הניו דיל פרו-רוזוולט והיה הסנאטור היחיד שזכה בפריימריז וטיהר סנאטור מכהן שרוזוולט כיוון אליו ב"טיהור" של בחירות אמצע הקדנציה של 1938. סטיוארט נבחר מחדש ב-1942. באותה שנה, זמן קצר לאחר תחילת כליאת היפנים בארצות הברית, הוא הציג בסנאט הצעת חוק לביטול אזרחות של כל האנשים ילידי אמריקה ממוצא יפני. בשנת 1948, הוא אותגר על ידי אסטס קיפאובר, פרוגרסיבי ממזרח טנסי שהביס אותו בבחירות. אדוארד ג'. מימן, העורך רב ההשפעה של Memphis Press-Scimitar, תמך בקיפאובר כדי לערער את ההשפעה של קראמפ, עימו מימן היה מסוכסך זה מכבר. לאחר שניצח את סטיוארט, קיפאובר גבר בבחירות הכלליות על המועמד הרפובליקני, ב. קרול ריס.

סטיוארט חזר לעיסוק הפרטי בעריכת דין. הוא מת ב-10 באוקטובר 1972 בנאשוויל, טנסי ונקבר בבית הקברות של וינצ'סטר ממוריאל פארק.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמורי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972