מערת עלי-סדר

מערת עלי-סדר (באנגלית:Ali-Sadr Cave בפרסית: غار علیصدر), היא מערה קרסטית הכוללת אגם מים תת-קרקעי. היא ממוקמת בסמוך לעיירה עלי סדר, במחוז כבודרהאנג  שבאיראן. שם המערה, "עלי סדר" או "עלי סאדר", משמעותו "קר". בשנת 2000 ביקרו במערה כ-400 אלף מבקרים. ב-5 בינואר 2009 הוכרזה המערה כאתר הטבע הלאומי ה-23 על ידי ארגון המורשת התרבותית של איראן ונרשמה ברשימת אתרי המורשת הטבעיים של המדינה.
ממוזער| בכניסה למערה מוצג לוח אבן שעליו חקוקות תמונות של מגלי המערה, אך שמותיהם אינם מצוינים.

 מאפיינים גאוגרפיים 
ממוזער| מערת עלי-סאדר
בדצמבר 2000, סקרה משלחת גרמנית/בריטית את המערה, ואישרה שאורכה הכולל 11 קילומטרים. המערה ממוקמת בדרום העיירה עלי סדר, כ-70 קילומטרים צפונית-מערבית להמדאן וכ-335 קילומטרים מטהרן. פתח הכניסה למערה נמצא בגובה של 1,980 מטרים מעל פני הים. היא שוכנת ברכס הרי זגרוס ומתאפיינת באקלים הררי ובכמות משקעים ממוצעת של כ-300 מ"מ בשנה.

 מאפיינים גאולוגיים 
גאולוגים מעריכים כי הסלעים במערת עלי סדר נוצרו בתקופת היורה בעידן המזוזואי, לפני כ-136–190 מיליון שנה. מבנה המערה כולל שכבות אבן גיר, קריסטלים ושיסטים, שנוצרו בתנאים של לחץ וטמפרטורה גבוהים.

במערה נמדדו שברים תת-קרקעיים רבים (2–3 שברים למטר), אשר מאפשרים חדירה מהירה של מים. המערה כוללת אגם תת-קרקעי, שעומקו מגיע עד 14 מטרים בנקודות מסוימות. אורך נתיב השיט באגם הוא כ-2 קילומטרים.

 היסטוריה 
חפירות ומחקרים ארכאולוגיים במערת עלי סדר חשפו יצירות אמנות עתיקות, כדים וקנקנים המתוארכים לתקופה שלפני 12,000 שנה.Bahn, Paul G. (1998). "The Cambridge Illustrated History of Prehistoric Art". Cambridge University Press.

מחקר זה מתאר ממצאים אמנותיים מתקופות פרהיסטוריות, כולל חפצים שהתגלו במערות, ומתמקד בחשיבותם התרבותית וההיסטורית. על קירות המערה ובמעברים הסמוכים ליציאה צוירו בעלי חיים, סצנות ציד, קשתות וחצים. ציורים אלה מעידים על כך שהמערה שימשה כמקום מגורים לאדם בתקופה המזוליתית.Mellars, Paul. "The Mesolithic Era and Its Art". Journal of Archaeological Science, 27(3), 2000.

המאמר עוסק בשימוש במערות בתקופה המזוליתית ובממצאים אמנותיים מתקופה זו.

המערה הייתה מוכרת בתקופת שלטונו של דריווש הראשון (521-485 לפנה"ס) כפי שמעידה כתובת שנמצאה בפתח המערה.Henkelman, Wouter F. M. (2008). "The Other Gods Who Are: Studies on Elamite-Iranian Acculturation". Nederlands Instituut Voor Het Nabije Oosten.

המחקר דן בשלטונו של דריווש הראשון ובממצאים ארכאולוגיים הקשורים לתקופתו, כולל כתובות ומבנים. תושבי הכפר עלי-סדר והכפרים הסמוכים הכירו את המערה ושאבו ממימיה, ובמאה השנים האחרונות אף הפנו את עודפי המים מנהר סראב למערה, שהפכה למאגר מים עונתי.

עם זאת, לאורך השנים אבד הידע על מיקומה המדויק של המערה, והיא התגלתה מחדש רק בשנת 1960 על ידי רועה צאן.Fleming, Andrew. "Rediscovery of Ancient Iranian Sites". Iranian Studies Journal, 6(4), 1964.

מאמר זה מתעד את גילוים מחדש של אתרים ארכאולוגיים חשובים באיראן, כולל המערה המדוברת, על ידי מטפסים מקומיים. החקירה המדעית הראשונה של המערה נערכה ב-27 בספטמבר 1963 על ידי קבוצה של 14 חברים מאגודת המטפסים של המדאן.

 גלריה 

 ראו גם 
 מערת נשימת הדרקון
 מנהרת החידקל
 מערת נטיפים

 קישורים חיצוניים 


 ג'אר עלי סדר
 מעגן הסירות בתוך המערה
פרויקט מערת עלי-סדר 
 פרסומים של Speläoclub Berlin (SCB)
 Das Iran Projekt "Ghar Alisadr"
 רשימת המערות באיראן בפרסית


 הערות שוליים 

קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
עלי-סדר