משפחת שבצ'נקו

מריאנה שבצ'נקו (בלועזית: Szewczenko Marianna), מיקולאי שבצ'נקו (בלועזית: Szewczenko Mikołaj 1888 - ? ), ובתם מריה שבצ'נקו מוסיאלוויץ' (בלועזית: Musialowicz, Maria Szewczenko - נולדה ב-1909 - ?) היו משפחה מבסולאיווק, עיירה ליד ורשה, אשר הוכרו כחסידי אומות העולם על הצלת ילדים בשואה.

 פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים 
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו מריאנה ומיקולאי שבצ'נקו עם בתם מריה, ברחוב ברזסקה בעיירה סולאיווק הסמוכה לעיר ורשה. המשפחה ניהלה בעיירה מעדניה.

במהלך האקציה שערכו הגרמנים במרץ 1942, גורשו יהודי האזור לגטו ורשה ורבים מהם נספו במהלך הגירוש עצמו. בין המגורשים היו בני זוג בשם ווטאש, ושני ילדיהם - טאדק וגניה. בני משפחת שבצ'נקו הכירו את משפחת ווטאש והציעו להם להתארח בביתם, אולם משפחת ווטאש הצליחו למצוא מקום מסתור זמני בשכונת רודרינג. מריה והוריה סיפקו להם מזון וניסו להבריחם למקום בטוח למשך מספר ימים. כאשר הגיעו לאישה מבוגרת בשם מינקאפה, שאמרה להם להמתין עד הערב, התברר שכבר באותו ערב הגיעו לשם כמה אנשי גסטאפו עקב הלשנה.תיק M.31.2/2421 מארכיון יד ושם

אנשי הגסטאפו שמרו עליהם כל הלילה, וכשעלה השחר נלקחו למקום אחר. הילדים הצליחו לברוח ליער ברגע של בלבול. אביהם ניסה לברוח יחד איתם ולא הצליח, ואמם, שנעצרה ונלקחה למקום אחר, נורתה למוות באכזריות.

מריה מוסיאלוויץ' הייתה עדה לרצח אמם של הילדים. מתוך תחושת חמלה, החליטה לטפל בגניה וטאדק (המכונה גם טוביה) ווטאש, ילדיהם של בני הזוג שנרצחו, אשר בכו מרה על גופות הוריהם. למרות הסכנה לחייה, מריה הבריחה את שני היתומים מתוך קהל היהודים שנאסף בתחנת הרכבת והמתין להעלאה לקרונות השילוח. היא לקחה אותם לבית הוריה, מריאנה ומיקולאי שבצ'נקו, אשר הסכימו לטפל בהם ולתת להם מחסה.

למרות חשדות השכנים והפחד ממלשינים, גניה וטאדק נשארו בבית משפחת שבצ'נקו, שטיפלה בהם במסירות ובחמלה. מדי פעם שהו הילדים גם בביתה של מריה.

 לאחר המלחמה 
גניה וטאדק (טוביה) ווטאש שוחררו בספטמבר 1944, ולאחר המלחמה עלו לארץ ישראל ושמרו על קשר עם מציליהם.

 הכרה והנצחה 
ב-21 בדצמבר 1982 הכיר יד ושם במריה מוסיאלוויץ' ובהוריה, מריאנה שבצ'נקו ומיקולאי שבצ'נקו, כחסידי אומות העולם. נערך לכבודם טקס בוורשה, ושלושתם מונצחים בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם.

 הערות שוליים 

שבצ'נקו