הבחירות הכלליות בלבנון (1972)

הבחירות לפרלמנט הלבנוני נערכו בשלושה סבבים באפריל 1972. בבחירות אלו נבחר הפרלמנט הלבנוני ה־13, אך עקב חוסר היכולת לקיים בחירות חדשות לפרלמנט במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, הכריז הפרלמנט על עצמו כפרלמנט ה־14 (1976), ה־15 (1980), ה־16 (1984) וה־17 (1988) ופוזר רק באוקטובר 1992.

רקע
הבחירות נערכו על פי חוק הבחירות שנחקק על ידי נשיא לבנון פואד שהאב ב־1960. החוק קבע חלוקה ל־26 מחוזות בחירה.

על פי האמנה הלאומית מ־1943 נקבע יחס של 6:5 בין הנוצרים למוסלמים בפרלמנט, לטובת הנוצרים.Thomas Scheffler, Lebanon in:,Dieter Nohlen, Florian Grotz & Christof Hartmann (2001) Elections in Asia: A data handbook, Volume I, pp. 169–198  

בבחירות השתתפה המפלגה הקומוניסטית הלבנונית, שהפכה לחוקית באוגוסט 1970, לאחר שהוצאה מחוץ לחוק ב־1948.

הסבב הראשון נערך ב־16 באפריל במחוז צפון לבנון בו נבחרו 36 מחברי הבית, השני ב־23 באפריל באל-בקאע ודרום לבנון בו נבחרו 33, ובסבב שלישי ב־30 באפריל בהר הלבנון נבחרו 30 מחברים.

ארבעה נהרגו באלימות הקשורה לבחירות.

 תוצאות הבחירות 
מחוז  ביירות  הר הלבנון  צפון לבנון דרום לבנון  אל-בקאע  סה"כ מצביעים רשומים 214,641  399,580  274,920  239,529  197,346  1,326,016 הצבעה בפועל92,606  236,848  137,355  142,606  111,607  721,022

מפלגהמושביםהמפלגה הליברלית הלאומית11מפלגת הכּתאאֶבּ7המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית5החזית הלאומית הלבנונית4מפלגת האיחוד החוקתי32בעת' (פלג פרו־עיראקי)1המפלגה הדמוקרטית1תנועת הפעולה הלאומית1הפדרציה המהפכנית הארמנית11המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנצ'אק00המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית0המפלגה הקומוניסטית הלבנונית0עצמאיים63סה"כ99

מתוך 63 העצמאים שנבחרו, 52 היו מזוהים כסיעות. סיעת ג'ונבלאט כללה שמונה חברים (5 נציגי המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית ושלושה עצמאים), סיעת  מנתה תשעה חברים (7 עצמאים ו־2 נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של לבנון), סיעת סולימאן פרנג'יה (9 חברים), סיעת רשיד כראמי (7 חברים), סיעת  (6 חברים), סיעת מג'יד ארסלאן (4 חברים) וסיעת  (3 חברים). לחזית הארמנית המהפכנית היו חבר רשמי אחד וארבעה עצמאים.

מתוך 99 חברי הפרלמנט, 39 נבחרו לראשונה לכהונה בבית, 46 כיהנו בפרלמנט הקודם ו־14 כיהנו בפרלמנט בעבר.

 לאחר הבחירות 
לאחר הבחירות הקים ראש ממשלת לבנון סעאב סאלם ממשלה חדשה, שהושבעה ב־27 במאי 1972. הממשלה החדשה קיבלה את אמון הפרלמנט בהצבעה ב־14 ביוני 1972, כאשר 77 תומכים מול 15 מתנגדים.

עקב פריצת מלחמת האזרחים בלבנון ב־1975 לא התאפשר קיום בחירות חדשות, והפרלמנט האריך את כהונתו מפעם לפעם. כך הפרלמנט הכריז על עצמו כפרלמנט ה־14 ב־1976, כפרלמנט ה־15 ב־1980, כפרלמנט ה־16 ב־1984 וכפרלמנט ה־17 ב־1988. שרידי חברי הפרלמנט התכנסו באוקטובר 1989 וחתמו על הסכם טאיף לסיום המלחמה. ההסכם אושרר ב־5 בנובמבר 1989 על ידי 58 מתוך 68 חברי הפרלמנט הנותרים. מישל עאון, שטען להיותו ראש ממשלת לבנון וממלא מקום הנשיא, הכריז על פיזור הפרלמנט ב־4 בנובמב 1989 עקב התנגדותו להסכם.

ביוני 1991 מונו 55 חברים חדשים לפרלמנט, דבר שהגדיל את מספר חברי הפרלמנט ל־108.

ב־1989 הוארכה כהונתו של הפרלמנט עד דצמבר 1994, אך ביולי 1992 אושר חוק פיזור הפרלמנט, אשר בעקבותיו נערכו בחירות חדשות.

 הערות שוליים 

קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בלבנון
קטגוריה:1972 בפוליטיקה