ריצ'רד האווס

ריצ'רד האווס הבן (באנגלית: ; 6 בפברואר 1797 – 25 במאי 1877) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי ומושל הקונפדרציה השני של קנטקי. הוא היה חלק ממשפחת האווס בעלת ההשפעה הפוליטית. אחיו, דודו ובן דודו שימשו גם כחברי בית הנבחרים, ונכדו הארי ב. האווס היה חבר בסנאט של ארצות הברית. הוא היה בעל עבדים.

האווס החל את הקריירה הפוליטית שלו כוויגי נלהב והיה חבר קרוב של מייסד המפלגה, הנרי קליי. כשהמפלגה ירדה והתפרקה בשנות ה-50 של המאה ה-19, הפך האווס לדמוקרט, ויחסיו עם קליי התקררו.

עם פרוץ מלחמת האזרחים, האווס תמך בדוקטרינת הנייטרליות החמושה של קנטקי. כאשר הנייטרליות של המדינה הופרה בספטמבר 1861, האווס ברח לווירג'יניה והתגייס כקצין אספקה חטיבתי תחת גנרל הקונפדרציה המפרי מרשל. כאשר הוקמה ממשלת הקונפדרציה של קנטקי ברוסלוויל, הוצע להאווס תפקיד של מבקר המדינה, אך הוא סירב. חודשים לאחר מכן, הוא נבחר להיות מושל הקונפדרציה של המדינה לאחר מותו של ג'ורג' וו. ג'ונסון בקרב שילה.

האווס וממשלת הקונפדרציה נסעו עם ארמיית טנסי של ברקסטון בראג, וכאשר בראג פלש לקנטקי באוקטובר 1862, הוא כבש את פרנקפורט וערך טקס השבעה עבור האווס. עם זאת, הטקס הופסק על ידי כוחות תחת גנרל האיחוד דון קרלוס ביואל, וכוחות הקונפדרציה גורשו מהמדינה בעקבות קרב פריוויל. האווס עבר לווירג'יניה, שם ניהל ממשלת קונפדרציה בגלות עבור קנטקי והמשיך לשדל את הנשיא ג'פרסון דייוויס לנסות פלישה נוספת למדינה.

בתום המלחמה, ממשלת הקונפדרציה של קנטקי בגלות חדלה להתקיים, והאווס חזר לביתו בפריז, קנטקי. הוא נשבע שבועת אמונים לאיחוד, והורשה לחזור לעריכת הדין שלו. הוא נבחר לשופט המחוזי של מחוז בורבון, תפקיד בו כיהן עד מותו ב-1877.

 ראשית חייו 
ריצ'רד האווס נולד ב-6 בפברואר 1797, ליד באולינג גרין, מחוז קרוליין, וירג'יניה. הוא היה אחד מאחד עשר ילדים שנולדו לריצ'רד ולקלרה ווקר האווס. בני משפחת האווס היו משפחה פוליטית; אחיו של ריצ'רד, אלברט גאלאטין האווס, דודו, איילט האווס, ובן דודו, איילט האווס באקנר, שירתו כולם בבית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 1810 עברה המשפחה לקנטקי, והתיישבה במחוז פאייט, ליד לקסינגטון. חלק מהחינוך המוקדם של האווס הושג באמצעות בית הספר של מחוז ג'סאמין שניהל סמואל וילסון.

ב-13 בנובמבר 1818 התחתן האווס עם הטי מוריסון ניקולס מלקסינגטון. הוא למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת טרנסילבניה, ולאחר מכן למד משפטים אצל רוברט ק. ויקליף.  האווס וויקליף הפכו לשותפים בחוק עם קבלתו של הראשון ללשכת עורכי הדין ב-1818. עקב הצפיפות של הלשכה בלקסינגטון, עבר האווס לווינצ'סטר בשנת 1824. בעודו שם, הוא הפך לבעלים של מפעל חבלים ושקיות עם בנג'מין ה. באקנר.

 קריירה פוליטית 
האווס החל את הקריירה הפוליטית שלו בשנת 1828 כאשר נבחר כוויגי לייצג את מחוז קלארק, קנטקי, בבית הנבחרים של קנטקי. כחבר במיליציה המדינתית, האווס ראה שירות מוגבל במלחמת הבלאק הוק ב-1832, וחזר לתפקידו בבית הנבחרים של קנטקי ב-1834. הוא ניסה להיבחר ללא הצלחה לבית הנבחרים ב-1834, אך נבחר לייצג את "מחוז אשלנד" של הנרי קליי שלוש שנים מאוחר יותר, וכיהן מ-4 במרץ 1837 עד 3 במרץ 1841. לאחר מכן עבר לפריז, קנטקי ב-1843 והמשיך בעיסוק בעריכת דין.

האווס היה בתחילה ידיד קרוב של קליי, אם כי הידידות ביניהם הצטננה כאשר האווס תמך בזאכרי טיילור במקום קליי לנשיאות ב-1848. כאשר המפלגה הוויגית התפרקה בשנות ה-50 של המאה ה-19, הפך האוס לדמוקרט, ותמך במועמדים לנשיאות ג'יימס ביוקנן ב-1856 ובג'ון ברקינרידג' ב-1860.

למרות שנבהל מבחירתו של אברהם לינקולן בבחירות של 1860, האווס התנגד להפרדה, ותמך במקום זאת ברעיון הנייטרליות החמושה. במאי 1861 ייצגו האווס, ברקינרידג' ומושל קנטקי בריה מגופין את נקודת המבט של זכויות הדרום בוועידה שתחליט על דרכה של קנטקי במלחמת האזרחים. הוא השתתף בכנס נוסף כזה בספטמבר 1861. אף אחד מהכנסים לא הביא החלטה חותכת.

נאום ביולי 1861 לתושבי מחוז בורבון, שחיבר האווס ודמוקרטים אחרים בעלי דעות דומות, האשים את הרפובליקנים בפתיחת מלחמת האזרחים, גינה את כפייתן של מדינות להישאר באיחוד, והזהירה שממשל לינקולן יילחם עד הסוף בעבדות. הנאום קרא להפסקת המלחמה, הכרה בקונפדרציית המדינות של אמריקה כאומה ריבונית וחלוקה שוויונית של החוב הלאומי והרכוש הפדרלי.

 שירות צבאי 
כאשר הנייטרליות של קנטקי הופרה בספטמבר 1861, האווס ברח לווירג'יניה כדי להימלט ממאסר על ידי הרשויות הפדרליות. בהיותו שם, הוא התגייס כקצין אספקה חטיבתי תחת גנרל הקונפדרציה המפרי מרשל וקיבל דרגת מייג'ור . למרות הצלחתו הראויה לשבח להשיג אספקה לחטיבה למרות התנאים הקשים, גילו (64) וחוסר הניסיון הצבאי שלו הפחיתו מערכו ליחידתו של מרשל, ונטייתו להתעלם משרשרת הפיקוד ולתקשר ישירות עם שר המלחמה של הקונפדרציה. יהודה פ. בנג'מין העמידה אותו בסכסוך אישי עם מרשל.

בנובמבר 1861 מינו חברי ועידת הריבונות של מדינת הקונפדרציה ברוסלוויל, קנטקי, את האווס למבקר המדינה של ממשלת הקונפדרציה של קנטקי, אך הוא סירב על מנת להמשיך בשירותו הצבאי. עם זאת, הוא כתב לנשיא דייוויס ב-25 בינואר 1862 כדי להודיע לו שהוא נוסע לבאולינג גרין, קנטקי, לבקשתו של מושל הקונפדרציה ג'ורג' וו. ג'ונסון על מנת לסייע לג'ונסון בניהול ממשלת המדינה. הוא התפטר מהמינוי הצבאי שלו יומיים לאחר מכן, אך יציאתו לבאולינג גרין התעכבה כאשר הוא לקה במחלת הטיפוס.

 מושל קנטקי מטעם הקונפדרציה 
ימין|ממוזער| סמן היסטורי בפרנקפורט, קנטקי, מתעד את השבעתו של האווס כמושל הקונפדרציה
המושל ג'ונסון נהרג בעת שהשתתף בקרב שילה. בעקבות החלטות אמנת ראסלוויל, עשרת חברי המועצה המחוקקים של ממשלת הקונפדרציה הזמנית בחרו בהאווס לרשת את ג'ונסון כמושל. (על פי הוראות אלה, חברי המועצה לא יכלו לבחור אחד משלהם.) הוא הצטרף לממשלת הצללים הנודדת וחסרת המנהיגים, שנסעה עם ארמיית טנסי, בקורינת', מיסיסיפי, והושבע לתפקיד ב-31 במאי. מפקד הארמייה, גנרל ברקסטון בראג, שקל פלישה לקנטקי. ב-27 באוגוסט, האווס נשלח לריצ'מונד, וירג'יניה, כדי להמליץ בחיוב על פעולה זו לנשיא ג'פרסון דייוויס, אך דייוויס לא התחייב. בראג ואדמונד קירבי סמית' המשיכו עם הפלישה בכל זאת, בעוד מנהיגי ממשלת הקונפדרציה של קנטקי נשארו בצ'טנוגה, טנסי, ממתינים לשובו של האווס. הם עזבו ב-18 בספטמבר, והדביקו את בראג וסמית' בלקסינגטון, קנטקי ב-2 באוקטובר.

בראג, שרצה לאכוף את חוק הגיוס של הקונפדרציה בקנטקי, החליט להציב את הממשלה הזמנית בבירת המדינה פרנקפורט שנכבשה לאחרונה. הטקס התקיים ב-4 באוקטובר 1862. המפרי מרשל מסר את דברי הפתיחה, ואז הגנרל בראג הציג את המושל האווס. האווס נשא נאום פתיחה ממושך שבו הצהיר, "זוהי כעת אמת ועובדה שלא ניתן להחזיר את האיחוד המנוח". הוא הבטיח לכנס ועידה שתספק ממשלה קבועה ברגע שאמנה כזו תתאפשר, וגינה את מטרת האיחוד לשחרר את העבדים. אולם, באווירה החגיגית של טקס ההשבעה, כוחות הקונפדרציה הניחו את שמירתם, הותקלו במארב ונאלצו לסגת על ידי גנרל האיחוד דון קרלוס ביואל. מאוחר יותר הכחיש האווס אי פעם שנשבע לתפקיד, והפך למבקר קולני של בראג.

המועצה המחוקקת, שנעקרה ממדינת מגוריהם, התפזרה למקומות שבהם הם יכלו להתפרנס או להיתמך על ידי קרובי משפחה עד שהמושל האווס קרא להם לשבת. רישומים מועטים מראים שב-30 בדצמבר 1862, הוא זימן את המועצה, המבקר והגזבר למיקומו באת'נס, טנסי, לפגישה ב-15 בינואר 1863. האווס פעל ללא הצלחה לנשיא דייוויס כדי להסיר את הממונה לשעבר על האווס, המפרי מרשל, מהפיקוד. ב-4 במרץ, הוא אמר לדייוויס במכתב ש"המטרה שלנו מתגברת בהתמדה" והבטיח לו שגיחה נוספת אל קנטקי תניב תוצאות טובות יותר מהראשונה.

גם הצרות הפיננסיות של הממשלה נמשכו. האווס התבייש להודות שלא הוא ולא אף אחד אחר לא ידע מה עלה בגורלם של כ-45,000 דולר שנשלחו מקולומבוס לממפיס, טנסי, במהלך הכיבוש של הקונפדרציה של קנטקי. מכה גדולה נוספת הייתה החלטתו של דייוויס לא לאפשר להאווס להוציא מיליון דולר שהופרשו בחשאי באוגוסט 1861 כדי לעזור לקנטקי לשמור על הנייטרליות שלה. דייוויס טען שלא ניתן לבזבז את הכסף למטרה המיועדת לו, מכיוון שקנטקי הייתה כעת חלק מהקונפדרציה.

עד 1864 הצטרף האווס לאחותו ביישוב הקטן של וירג'יניה, נלי'ס פורד. אשתו ובתו הצטרפו אליו לשם. מיקום זה היה רק  מריצ'מונד, מה שאפשר להאווס לנסוע בקלות לבירת הקונפדרציה להיפגש עם הנשיא דייוויס. רישומים מראים שעד מאוחר ב-16 בספטמבר 1864, האווס עדיין שמר על תקווה להתקדמות צבאית נוספת לקנטקי. בקיץ 1864, קולונל ר. א. אלסטון מרגימנט הפרשים התשיעי של טנסי ביקש את עזרתו של המושל האווס בחקירת פשעים שביצע לכאורה הגנרל ג'ון האנט מורגן במהלך הפשיטה הבלתי מורשית שלו לקנטקי. עם זאת, האווס מעולם לא נאלץ לפעול בהתאם לבקשה, שכן מורגן הושעה מפיקוד ב-10 באוגוסט ונהרג על ידי חיילי האיחוד ב-4 בספטמבר 1864.

 אחרית חייו ומותו 
האווס נשאר בנלי'ס פורד עד מאי 1865. לבסוף היה מרוצה מכך שבטוח לחזור לקנטקי, האווס הגיע לפריז ומצא שביתו נשרף על ידי חיילי האיחוד. ארבעה מבניו של האוס שירתו בצבא הקונפדרציה, כולל בריגדיר גנרל ג'יימס מוריסון האווס; רק שלושה בנים חזרו הביתה מהמלחמה. ב-18 בספטמבר 1865 נשבע האווס אמונים לארצות הברית, והורשה לחזור לקריירה הקודמת שלו כעורך דין.

בשנת 1866, הוא נבחר לשופט המחוזי של מחוז בורבון. פסיקתו הבולטת ביותר בתפקיד זה הייתה לבטל את חוזי החניכה של לשכת החופשיים בקנטקי. האווס ביסס החלטה זו על כך שסמכויות הלשכה התרחבו רק למדינות שהיו חלק מהמרד, מה שלא היה נכון לקנטקי. האווס נבחר גם למפקד הראשי של בית המשפט המחוזי בשנת 1866. בשנת 1871 הוזכר האוס כמועמד אפשרי למושל קנטקי. בשנת 1876, הוא עזר למסגר את תגובת מפלגתו לבחירות השנויות במחלוקת של הייז - טילדן לנשיאות. האוס מת בפריז, קנטקי, ב-25 במאי 1877, ונקבר בבית הקברות של פריז.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת קנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1797
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1877