צ'ן גרני

ג'ון צ'נדלר "צ'ן" גרני (באנגלית: John Chandler "Chan" Gurney; 21 במאי 1896 – 9 במרץ 1985) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מ-1939 עד 1951, מטעם המפלגה הרפובליקנית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
גרני נולד ב-21 במאי 1896 בינקטון שבדקוטה הדרומית, והיה בנם של דלוס באטלר גרני והנרייטה (קלופינג) גרני. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של ינקטון והשלים את לימודיו בבית הספר התיכון של ינקטון בשנת 1915. הוא נעשה פעיל בעסק של אביו, חברת הזרעים והמשתלות של גרני, ומונה בה למזכיר וגזבר.

 שירות צבאי 
במהלך מלחמת העולם הראשונה, התנדב גרני לשירות צבאי, למרות שלא היה כשיר לגיוס מאחר שהיה נשוי. הוא הוצב בפלוגה A של גדוד המהנדסים ה-34, צבא ארצות הברית, והשלים את הכשרתו במחנה לואיס, וושינגטון. הוא שירת בצרפת בשנים 1918–1919 והגיע לדרגת סמל לפני ששוחרר בגלל מחלה.

 המשך הקריירה 
לאחר שחזר לארצות הברית, המשיך גרני לעבוד בעסקי הזרעים המשפחתיים עד 1926. כחלוץ בפרסום מסחרי ברדיו, הפך גרני לבעלים ולמפעיל של תחנת הרדיו של ינקטון (WNAX) בשנת 1926. בשנת 1933, עבר לסו פולס שבדקוטה הדרומית, שם הפך פעיל בעסקי הדלק והנפט הסיטונאי ועסק בפיתוח של מוצרי בנזין.

גרני היה חבר בבני המהפכה האמריקאית. הוא גם השתייך ללגיון האמריקאי וליוצאי מלחמות החוץ. בנוסף, היה גרני חבר בבונים החופשיים ובמסדר האיילים.

 חבר הסנאט של ארצות הברית 
ב-1936, התמודד גרני ללא הצלחה בניסיון להיבחר כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, והפסיד בפער קטן לסנאטור המכהן ויליאם ג. בולו. בשנת 1938 הוא היה שוב המועמד הרפובליקני בבחירות, והפעם ניצח במרוץ ונבחר לסנאט. גרני נחשב למבקר מתון של פרנקלין רוזוולט, אולם הצביע בעקביות בעד צעדים שיסייעו לבריטניה במלחמתה נגד גרמניה הנאצית. לשם כך הצביע גרני בעד אישורו של הנרי סטימסון כמזכיר המלחמה ובעד אישורו של פרנק נוקס כמזכיר הצי, שלשניהם התנגדו מחנה הבדלנים בסנאט בטענה שסטימסון ונוקס היו "פרו-בריטים" מדי". כאשר ברטון ק. וילר, ג'רלד ניי, הנריק שיפסטד ודייוויד איגנטיוס וולש כולם התנגדו להצבעה להארכת חוק השירות הסלקטיבי בהתרסה נגד פרנקלין רוזוולט, גרני צידד בממשל והצביע בעד הארכתו. במרץ 1941 הצביע הסנאט בעד הצעת חוק "להעניק סיוע צבאי לכל מדינה שהגנתה נחשבה חיונית לארצות הברית". הצי המלכותי הבריטי נלחם בקריגסמרינה של היטלר בקרב על האוקיינוס האטלנטי וכל שאר מדינות בעלות הברית נכנעו לנאצים בשלב זה, ולכן בפועל הצעת החוק הייתה בעצם הצעת חוק לממן ולחמש את הצי המלכותי הבריטי בלבד. גרני הצביע בעד הצעת החוק. העיתונות הבדלנית גינתה אותו על כך, אך הוא אמר שהוא "לא התרגש מהקשקושים של ההיטלריסטים". בדומה, גרני הצביע בעד הקצאות נוספות של השאל-החכר למתן סיוע חומרי (בעיקר אמצעי לחימה ומזון) לצבא הבריטי באוקטובר 1941. סקרי דעת קהל הראו כי ביוני 1941 רוב האנשים בערי דקוטה הדרומית סו פולס, רפיד סיטי, אברדין, ברוקינגס, סטורגיס, היל סיטי, ווטרטאון, קייסטון, ספירפיש, דדווד, מיטשל, ינקטון, פייר וקסטר היו בעד אספקת סיוע ותמיכה צבאית לבריטניה. כאשר אנשים בארבע עשרה העיירות והערים בדקוטה הדרומית הנ"ל נשאלו "האם עלינו (ארצות הברית) לעשות כל שביכולתנו כדי לעזור לבריטניה הגדולה במהלך המלחמה הנוכחית?" למעלה ממחצית מהנשאלים בערים הנ"ל אמרו כן. בתגובה לכך, אמר גרני כי סקרים וסקרי דעת קהל הוכיחו שהוא היה יותר בקשר עם בוחריו מאשר ג'רלד ניי מדקוטה הצפונית עם בוחריו שלו (ניי התנגד בפה מלא לסיוע לבריטניה הגדולה, אף על פי שרוב האנשים במחצית המערבית של מדינתו היו בעד סיוע לבריטים. מבחינה זו, ניי נחשב הרבה יותר בדלן מאשר בוחריו בפועל.) רוב אנשי הסו בדקוטה הדרומית באותה תקופה הביעו דעות שהיו "פרו-בריטיות" ו"סימפתיות להתערבות". בתחילת 1941 נערכה הצבעה להגדיל את המימון לצבא ולצי של ארצות הברית, מכיוון שארצות הברית לא הייתה במלחמה באותה תקופה חברי הסנאט הבדלנים, כולל ברטון ק. וילר, ג'רלד ניי, הנריק שיפסטד ודייוויד איגנטיוס וולש התנגדו כולם לצעד. גרני הצביע בעדו ואמר "אדם צריך להיות טיפש כדי להתנגד" להצעת החוק. הוא היה יו"ר ועדת הסנאט האמריקאי לשירותים מזוינים בקונגרס ה-80 (1947–1949), והיו"ר הראשון לאחר מיזוג הוועדות לענייני הצי והצבא. גרני נבחר מחדש ב-1944 וכיהן מ-3 בינואר 1939 עד 3 בינואר 1951. גרני נכשל בניסיונו לקבל את המועמדות מחדש ב-1950, והפסיד בפריימריז הרפובליקני לפרנסיס קייס, שהמשיך וניצח בבחירות הכלליות.

 מועצת האווירונאוטיקה האזרחית 
בשנת 1951, גרני מונה למועצת האווירונאוטיקה האזרחית. הוא כיהן כיו"ר מ-1954 עד 1957, וכיהן במועצת המנהלים עד 1964.

 פרישה ומוות 
בהיותו בפנסיה, פרש גרני לינקטון. הוא מת שם ב-9 במרץ 1985, ונקבר בבית הקברות של ינקטון.

 מורשת 
נמל התעופה העירוני צ'ן גרני בינקטון נקרא על שמו של גרני.

 משפחתו 
בשנת 1917, גרני התחתן עם אוולין בורדנו (1897–1993) בקנזס סיטי, קנזס. הם היו הורים לשלושה ילדים - אידה, ג'ון ודלוס.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985