טרוטה (ז'אנר מוזיקלי)

טרוטה (בקוריאנית: 트로트) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית קוריאנית, הידוע בשימוש שלו בקצב חוזר והטיות ווקאליות. הז'אנר, אשר פותח במהלך הכיבוש היפני בקוריאה במחצית הראשונה של המאה ה-20, הושפע מז'אנרים רבים של מוזיקה קוריאנית, יפנית, אמריקאית ואירופאית.

שיא הפופולריות של הז'אנר היה בין סיום מלחמת קוריאה בשנות ה-1950 לעליית הקיי-פופ בשנות ה-1990, אם כי הז'אנר עדיין פופולרי במאה ה-21.

אף על פי שהז'אנר פותח בתחילה לפני חלוקת קוריאה, הז'אנר למעשה פופולרי רק בקוריאה הדרומית, כאשר בקוריאה הצפונית הז'אנר מסווג כז'אנר תעמולה שעשוי להשפיע על האוכלוסייה.

בתחילה, יצירות מהז'אנר מכילות במקצב של שני פעימות עם לחן של סולם פנטטוני או סולם אנמיטוני  בשילוב עם סולם מינורי.Also some of K-pop's song uses the pentatonic scale, see Lee Sang-uk (2016): "The Continuation and Variation of K-pop Musical Styles", in: Sungshin Women's Uni. Journal of Humanities 34, p. 362. (in Korean) (이상욱: "K-pop 음악적 성향의 지속과 변이", 성신여대 인문과학연구 제34집, pp. 353-394 KISS). מאוחר יותר, בסביבות שנות ה-1940 בחלק מהיצירות מהז'אנר שולבו סולם מז'ורי במקום הסולם המינורי.Lee Jun-hee (2015): "Extension of Trot in 1940-1950 years", Journal of the Asian Music 38, pp. 75-94. PDF (in Korean) (이준희: "1940-50년대 트로트의 확장: 장조화의 도입과 변용", 동양음악 제38집). ref b: p. 84-85. לאחר הכיבוש היפני בשנות ה-1950, יצירות מהז'אנר הולחנו עם סולם הפתטוני  בשילוב עם סולם מז'ורי. כמו כן, בז'אנר זה משתמשים בצלילים נמוכים בשילוב ויברטו ובצלילים גבוהיים בשילוב הטכניקה קוקגי (꺾기), טכניקת קישוטים קוריאנית.

רוב התוכן הלירי של יצירות מהז'אנר מבוסס על שני נושאים פופולריים, אם כי הם משתנים עם הזמן: אהבה ופרידה, וגעגועים הביתה. כמו כן, השירים מהז'אנר הנפוצים ביותר הם שירים אלגיים המושרים בסולם מינורי. מוזיקה זו לרוב מבוצעת בדואט או בידי זמר אחד, לרוב ללא ניגון מוזיקלי של הזמרים, אלא בליווי תזמורות וקולות רקע.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20