הארי האווס

הארי ברטו האווס (באנגלית: Harry Bartow Hawes; 15 בנובמבר 1869 – 31 ביולי 1947) היה עורך דין, פעיל שימור טבע ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בבית הנבחרים ובסנאט מטעם מדינת מיזורי. הוא ידוע בעיקר בזכות חוק הייר–האווס–קאטינג, החוק הראשון בארצות הברית שהעניק עצמאות לפיליפינים, וכן בזכות פעולותיו המוקדמות שסייעו להפיכת הרפובליקה של הוואי לטריטוריה של ארצות הברית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
הארי האווס נולד ב-15 בנובמבר 1869 בקובינגטון שבקנטקי, לסמית' ניקולס וסוזן אליזבת (סימרל) האווס. סבו היה ריצ'רד האווס, חבר קונגרס אמריקאי והמושל השני של קנטקי מטעם הקונפדרציה. משפחת האווס הייתה פעילה בפוליטיקה מאז מימיה הראשונים של אמריקה. מלבד סבו של הארי, דודיו איילט האווס ואלברט גאלאטין האווס וכן בן דודו איילט האווס באקנר היו דמויות פוליטיות ידועות במאה ה-19. לאחר השכלתו הבסיסית בקנטקי, עבר האווס ב-1887 לסנט לואיס שבמיזורי. שם קיבל משרה בבנק Third National Bank, והמשיך בלימודי משפטים בזמנו הפנוי. ב-1896 השלים את לימודיו ב-Washington University School of Law והחל להתמחות במשפטים, בעיקר בתחום החברות והמשפט הבינלאומי, יחד עם סגן מושל מיזורי לשעבר, צ'ארלס פ. ג'ונסון.

פעילותו בתחום המשפט הבינלאומי הובילה אותו להיות מעורב בשאלת סיפוח איי הוואי לארצות הברית. הוא שימש כנציג בקונגרס Trans-Mississippi בסולט לייק סיטי שביוטה, ונפגש שם עם לורין א. ת'רסטון, אחד המובילים להפלת ממלכת הוואי ב-1893 ולהקמת הרפובליקה של הוואי. האווס תמך בנחרצות בהפיכת הוואי לטריטוריה של ארצות הברית, וקיבל משרה דיפלומטית כרב-קונסול משפטי כדי לייעץ לממשל הרפובליקה בנוגע למאמצי הלובינג שלו, משרה שהחזיק עד שהוואי הפכה רשמית לטריטוריה של ארצות הברית ב-1898.

ב-13 בנובמבר 1899 נישא האווס לאדפס אוסבורן רובינסון, בת למשפחה עם שורשים פוליטיים בווירג'יניה עוד לפני מלחמת העצמאות. לאחר מכן הקים משרד עורכי דין חדש, Johnson, Houts, Marlatt & Hawes, שהפך במהרה לאחד המצליחים במיזורי. באותה תקופה מונה גם למועצת משטרת סנט לואיס על ידי מושל מיזורי לשעבר, לורנס וסט סטיבנס, ושימש כיו"ר המועצה. הוא התפרסם בניהול שביתת החשמליות של סנט לואיס ב-1900, שבמהלכה נדרשה חובת גיוס של 2,500 שוטרים כדי לעצור את ההפרות. השביתה הסתיימה לאחר ארבעה חודשים, בהם נהרגו 14 ופונו 200 פצועים. האווס מונה מחדש למועצת המשטרה ב-1901 על ידי המושל אלכסנדר דוקרי, ושירת עד 1904.
ימין|ממוזער|211x211 פיקסלים| האווס בערך 1903

 פעילות פוליטית וצבאית 
כניסתו לפוליטיקה של מיזורי החלה ב-1904, כאשר התמודד למועמדות הדמוקרטית למושל המדינה. אולם הוא הפסיד למועמד אחר, ג'וזף פולק. ב-1916 נבחר לבית הנבחרים של מיזורי, שם יזם חקיקה להקמת מחלקת הכבישים של מיזורי, רפורמת חוקי תנועה, וכיהן כיו"ר ועדת הכבישים הטובים. בנוסף, יזם את "Lakes to the Gulf Waterway Association" – יצירת מערכת סוללות ותעלות להובלת סחורות על נהרות מיזורי, אילינוי ומיסיסיפי.

עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, התפטר מבית הנבחרים כדי לשרת בצבא. הוא מונה לקפטן בחיל המודיעין הצבאי, שירת בבצרפת ובספרד, והוצב בשגרירות ארצות הברית במדריד. הוא שוחרר בדרגת מייג'ור ב-1919.

ב-1920 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 במיזורי, והתמודד בפני אתגר משפטי עקב טענות להפרות בחירות. הוא כיהן בבית הנבחרים במשך שלוש כהונות רצופות, עד שהתפטר ב-15 באוקטובר 1926 כדי להתמנות לסנאט, לאחר מותו של הסנאטור סלדן ספנסר. האווס תפס את מושב הסנאט שלו שלושה חודשים מוקדם יותר, ב-6 בדצמבר 1926, והחליף את ג'ורג' הווארד ויליאמס שמונה לתפקיד באופן זמני.

בסנאט, פעל האווס לשליטה על הצפות וניהול נהרות, כולל "תוכנית מיזורי" לסוללות על נהר המיסיסיפי שאושרה ב-1929. בנוסף, תמך בשימור חיות הבר ומונה לוועדת שימור לציפורים נודדות באותה שנה.

הישגו המוכר ביותר בקונגרס הוא חוק הייר-האווס-קאטינג, שהועבר בשיתוף עם חבר בית הנבחרים באטלר ב. הייר מקרוליינה הדרומית והסנאטור מניו מקסיקו ברונסון קאטינג, שנועד להעניק לפיליפינים עצמאות מלאה בהדרגה תוך עשור. החוק עבר בקונגרס בדצמבר 1932, אך הוטל עליו וטו על ידי הנשיא הרברט הובר. הקונגרס עקף את הווטו בינואר 1933, אך החוק דרש גם את אישור הסנאט הפיליפיני, שלא התקבל. ב-1934 נחקק החוק המקביל חוק טיידינגס-מקדאפי, לאחר שהאווס כבר פרש מהסנאט.

 בערוב ימיו 
לאחר עזיבת הסנאט חזר האווס לעיסוק פרטי במשפטים בינלאומיים, ושימש כיועץ משפטי לממשלת הפיליפינים הגולה בזמן הכיבוש היפני במלחמת העולם השנייה. הוא חיבר שני ספרים: Philippine Uncertainty: An American Problem (1932) ו-Fish and Game: Now or Never (1935), והמשיך בקידום פעולות שימור טבע, כולל השבחת מאגרי דגים במיזורי.

האווס מת בוושינגטון הבירה ב-31 ביולי 1947. שרידיו שנשרפו הוחזרו למיזורי והאפר פוזר על נהר קארנט ליד דוניפן, מיזורי.

 משפחתו 
הוריו של האווס ואחיו הצעיר ריצ'רד סימראל האווס עברו ב-1887 לסנט לואיס זמן אחריו. אביו היה במצב בריאותי לקוי בשל פציעות מתקופת שירותו במלחמת האזרחים, אך עבד זמן מה כמנהל עסק סיטונאי לעץ לפני מותו ב-1889. האווס התחתן עם אליזבת אפס אוסבורן רובינסון ב-13 בנובמבר 1899. היו להם שתי בנות, אפס ופייטון. אליזבת האווס למדה אמנות והציגה תערוכות מוקדמות בחברת האמנים בוושינגטון.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947