סרעין אל-פוקא

סַרְעִ֫ין אל-פוֹקָא (בערבית: سرعين الفوقا) הוא כפר לבנוני בנפת בעלבכ, מחוז בעלבכ-הרמל. רוב תושבי הכפר הם מוסלמים שיעים ומיעוטם הם נוצרים.

 מיקום וגאוגרפיה 
הכפר שוכן בגובה ממוצע 1,100 מטרים מעל פני הים, כ-24 קילומטרים דרומית מזרחית לבעלבכ, כ-16 קילומטרים צפונית מזרחית לריאק. הכפר הצמוד ממערב הוא סרעין א-תחתא וממזרח שוכן הכפר א-נבי שית.

 אטימולוגיה 
ישנן שתי סברות למקור השם סרעין:
 החוקר טוני מופרג' (طوني مفرج) סבור שהמקור הוא שתי הברות בארמית שמשמעותן "אדון המעיינות".
 אניס פריחה הציע שמקור השם הוא שיבוש של המילה "זרעין" שפירושה חקלאים.

 ארכאולוגיה 
 פרה-היסטוריה 
דרומית מזרחית לכפר ישנו אתר ארכאולוגי שהתגלה על ידי אנרי פלייש ב-1946 (הוזכר ברשימה של אתרים פרהיסטוריים שהוכנה על ידי L. Burkhalter ופורסמה ב-1948. בין הממצאים: כלי אבן דו-צדדיים, שברי אבנים וגרעינים (חומרי גלם ממנו הוכנו כלים). Burkhalter סבר שהכלים שייכים לתרבות מוסטרית ואילו פלייש הציע שהכלים עשויים להיות דומים לכלים שנמצאו בתרבות מאוחרת יותר, באתר הנאוליתי ליד ריאק.

 התקופה הרומית 
קיימות עדויות לכך שהכפר סרעין אל-פוקא נבנה על שרידי מחצבה רומית. בתוך הכפר ישנם שרידי מקדש רומי שממנו נותרה הבמה. שרידים נוספים נמצאו כאשר נהרס בית ישן ונחשפו חלק ממשקוף, גוש מהתקרה וחלקים מבסיס עמוד.

בכפר ובסביבתו ישנם קברים חצובים.

 הכפר המודרני 
עד סוף התקופה העות'מאנית הייתה סרעין כפר אחד עם אוכלוסייה מעורבת של שיעים, מרונים ומלכיתים. בתקופת המנדט הצרפתי הכפר חולק לשתי יחידות: א-תחתא עם אוכלוסייה נוצרית ואל-פוקא, המאוכלסת על ידי שיעים. עם זאת יש בכפר סרעין אל-פוקא כמה משפחות נוצריות.

 דמוגרפיה 
בשנת 2014 נמנו בכפר 3,040 תושבים. כ־93% שיעים והיתר נוצרים.

 הערות שוליים 

קטגוריה:התקופה הפלאוליתית
קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:לבנון: יישובים