חצי האי וירל

חצי האי וירל (באנגלית: Wirral Peninsula) המוכר גם בשם "הווירל" הוא חצי אי בצפון-מערב אנגליה.

חצי האי הוא בצורה דמוית מלבן באורך כ-24 ק"מ וברוחב כ-11 ק"מ עם שטח כולל של כ-330 קמ"ר; הוא גובל מצפון-מזרח עם שפך המרזי ומדרום-מערב עם שפך נהר הדי והגבול עם ויילס. חלקו הדרומי של חצי האי נמצא בגבולות מחוז צ'שייר, בעוד חלקו הצפוני מהווה את הנפה העירונית וירל השייכת למחוז מרזיסייד, חלק קטן מרצועת חוף מאוחזרת נמצאת בגבולות פלינטשייר בוויילס. חלקו הצפוני של חצי האי מחובר למרכז ליברפול בשתי מנהרות ומספר מעברות, מצויים בו מספר שכונות ופרוורים של ליברפול בהן בירקנהד, וולסי ובבינגטון, בחלק הדרומי של וירל נמצא אלזמיר פורת שנמצא ברצף האורבני של ליברפול אך משויך למחוז צ'שייר.

השם 'וירל' מגיע מהמילה האנגלו-סקסונית "Wirheal" שמשמעו "פינת ההדס"; כנראה משום פריחה ניכרת של הדס הביצות (Myrica gale) באזור.

היסטוריה
עדויות לפעילות אנושית בחצי האי (בהם כלי אבן ותלי קבורה) מצביעים על כך שהאזור היה מיושב על ידי ציידים-לקטים מזוליתים בסביבות שנת 7,000 לפני הספירה. במהלך התקופה הנאוליתית, באזור התפתחו קהילות חקלאיות כפי שעולה משרידים שנתגלו בו. לפני הכיבוש הרומי של בריטניה וירל היה חלק משטחי השבט הקלטי הקורנוביי ולאחר ביסוס פרובינציה הרומית הוקם מבצר ויישוב רומי חשוב בצ'סטר, עם עזיבת הרומאים במאה ה-5 חצי האי הפך לחלק מממלכת מרסיה האנגלו-סקסונית.

בסוף המאה ה-9 הגיעו לאזור מתיישבים ויקינגים וחצי האי וירל הפך לאזור התיישבות נורדי משמעותי, מה שהשתמר בשמות מקומות כמו גראסבי, ווסט קירבי ות'ורססטון. לאחר הכיבוש הנורמני ב-1066, הוענק חצי האי ויראל ליו ד'אברנצ'ס, רוזן צ'סטר הראשון. הנורמנים בנו טירות ומבנים מבוצרים רבים כדי לבסס את שליטתם באזור. במהלך ימי הביניים וירל היה בעל אופי חקלאי וכלל מספר כפרים קטנים, התפתחות המסחר והתעשייה בליברפול ובצ'סטר הסמוכות השפיעה על כלכלת האזור, בהדרגה אוכלוסיית וירל גדלה והישובים בה התרחבו והאופי החקלאי הפך תעשייתי הרבה יותר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חצאי איים
קטגוריה:אנגליה: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'שייר
קטגוריה:מרזיסייד