אודם, זהב ומלכיט

רובי, זהב ומלכיט (באנגלית: Ruby, Gold and Malachite) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הבריטי הנרי סקוט טיוק. הציור מתאר שישה נערים בסירה ומסביבה, רוחצים בים. היצירה צוירה בקרבת פלאמות', קורנוול והוצגה בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1902, לצד שני ציורים נוספים של טיוק, "המרוץ הביתה" ("The Run Home") ו"דיוקן אלפרד דה פאס" ("Portrait of Alfred de Pass"). הציור נחשב לאחד מיצירותיו הגדולות והמפורסמות של טיוק.

גודלו של הציור 117 סנטימטרים על 159 סנטימטרים. הוא נרכש על ידי תאגיד העיר לונדון ומוצג בגלריית האמנות גילדהול.
ממוזער| הנרי סקוט טיוק, "כחול של אוגוסט" ("August_Blue") (1893–1894; גלריית טייט, לונדון.

 רקע 
הנרי סקוט טיוק נולד בעיר יורק בשנת 1858, אך משפחתו עברה לפאלמות' כבר בשנה שלאחר מכן, מתוך תקווה שאקלימו המתון של מחוז קורנוול ישפר את מצבו הבריאותי של אביו, הרופא דניאל האק טיוק, שסבל משחפת. טיוק הפגין כישרון אמנותי כבר בילדותו, ולמד בבית הספר סלייד לאמנות בלונדון בין השנים 1874–1879, ולאחר מכן בפריז בשנים 1881–1883, וכן נסע לאיטליה. בשנת 1883 חזר להתגורר בפאלמות'  שבקורנוול, והוא מזוהה בדרך כלל עם אסכולת ניולין. רבות מיצירותיו מתמקדות בנערים או צעירים, לעיתים קרובות כשהם נמצאים בקרבת הים או בתוכו, לרוב בעירום, אך בדרך כלל בתנוחות שבהן איבריהם המוצנעים נותרים מחוץ לשדה הראייה כמו ביצירה מים בוהקים, יצירה של טיוק משנת 1910.

 תיאור הציור 
היצירה מתארת שישה נערים בחוף ניופורת' הסמוך לפאלמות' ביום קיץ, כשהם נמצאים בתוך סירת חתירה ומסביבה, בסמוך לקו החוף. הציור אינו כולל קו אופק, מה שמעניק לחלל הפתוח תחושה אינטימית וסגורה יותר. ארבע מתוך הדמויות מתוארות בעירום: אחת שוחה בפינה השמאלית העליונה, שנייה נחה על הסלעים בפינה השמאלית התחתונה, שלישית הולכת במים ואוחזת בסירה בפינה הימנית התחתונה, ורביעית יושבת על דופן הסירה במרכז. שני הנערים האחרים לבושים: האחד עומד בירכתי הסירה ולבוש במכנסיים לבנים תוך שהוא אוחז במשוט, והשני יושב בתוכה, חובש כובע לבן ולבוש במכנסיים לבנים ובחולצה אדומה בולטת.
ממוזער| פרט מתוך "אודם, זהב ומלכיט", עם צ'רלי מיטשל כדוגמן.
לציור משמעויות רבות וניתן לפרש אותו באופנים שונים: כהאדרת הגוף הגברי האתלטי; כהתבוננות בתמימות ובטהרה של נעורים נטולי מודעות עצמית בסביבה טבעית; כדימוי של אידיליה כפרית אבודה; כהצגת בניהם של האימפריה הבריטית; או, על רקע מלחמת הבורים, כביטוי לתענוגות החיים וכביקורת משתמעת על המיליטריזציה של הנוער. חוקרים רבים מציינים את היכרותו של טיוק עם התנועה האוראנית ומזהים ביצירתו מטען הומוארוטי.

שם הציור, "אודם, זהב ומלכיט" – המתייחס לגוני האדום (אודם), הצהוב (זהב) והירוק (מלכיט) השולטים ביצירה – עשוי להדהד מאמר מאת ג'ון אדינגטון סימונדס, ואף לשוב אל שורות הפתיחה של השיר "הטללית" (The Sundew) מאת אלג'רנון סווינברן, שפורסם בשנת 1866: "צמח ביצות קטן, ירקרק-צהבהב, // ועקוץ בשפתו באדום ענוג". השיר מתאר מפגש אוהבים בשטח ביצתי, הנצפה על ידי צמח הטללית. יצירה זו של סווינברן שימשה השראה לציורו של טיוק "כחול של אוגוסט" משנת 1894, ושם הציור נגזר משורות הסיום של השיר.

טיוק השתמש בכמה מדוגמניו הקבועים לצורך יצירה זו, בהם האחים ריצ'רד וג'ורג'י פוראקר, ברט וייט, הארי קליב וצ'ארלי מיטשל (1885–1957), המופיע בכמי שנמצא במנוחה על הסלעים בפינה השמאלית התחתונה. מיטשל שימש כספן הפרטי של טיוק במשך 30 שנה, ובצוואתו הוריש לו טיוק 1,000 ליש"ט.

 קבלה וביקורת 
באותה תקופה, תיאורים של נערים עירומים מחוץ להקשר קלאסי לא התקבלו לרוב בעין יפה, למעט חריגים בולטים של דימויי רחצה – דוגמה ידועה נוספת היא הציור "חורי השחייה" (The Swimming Hole", 1883–1885") מאת תומאס איקינס. טיוק נבחר כחבר נספח באקדמיה המלכותית בשנת 1900, והפך לחבר מן המניין בשנת 1914. יצירותיו זכו לפופולריות רבה עד תום מלחמת העולם הראשונה, ששמה קץ לתקופה המוזהבת של אנגליה הוויקטוריאנית המאוחרת והאדוארדית. לאחר המלחמה דעכה ההתעניינות ביצירתו, וטיוק הלך לעולמו בשנת 1929. בשנות ה-70 של המאה ה-20 גילו את יצירתו מחדש חובבי אמנות הומוסקסואלים מוצהרים, והיא שבה להיות פופולרית.

 ראו גם 
 צעיר עירום יושב על שפת הים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:הנרי סקוט טיוק: ציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:רחצה באמנות