אוריאלה קוצנית

אוריאלה קוצנית (שם מדעי: Euryale ferox) היא צמח ממשפחת הנופריים, הזן היחיד הקיים בסוג אוריאלה. באזורים שונים הוא קרוי "שושן מים דוקרני, makhana, או צמח הגורגונה. הוא נפוץ בדרום ובמזרח אסיה. הזרעים שלו, המכונים "אגוזי שועל", נאספים ומיובשים, ונאכלים בעיקר באסיה.

 טקסונומיה 
הסוג נקרא על שם הגורגונה אוריאלה, שהיא אחת משלוש האחיות הגורגונות במיתולוגיה היוונית. הכינוי ferox שהוסף לצמח פירושו עז או אכזרי בלטינית.

הצמח תואר לראשונה ב-1805 על ידי הבוטנאי האנגלי ריצ'רד אנתוני סולסברי . ב-1858 הוצע לשייך אותו למשפחה נפרדת, Euryalaceae ("אוריאליים"), אך ההצעה נדחתה.

בשונה מנופריים אחרים, לגרגרי האבקה של אוריאלה יש שלושה גרעינים.

 תפוצה 
אוריאלה היא צמח רב שנתי שמקורו במזרח ובדרום אסיה, והוא נפוץ מצפון מזרח הודו עד קוריאה ויפן, וכן באזורים בפקיסטן ומזרח רוסיה. לאחרונה תועד הסוג גם בסרביה, ונראה שהגיע לשם באמצעות ציפורים נודדות.

 תיאור 
האוריאלה גדלה בבריכות מים מתוקים, ומייצרת פרחים בעלי עלי כותרת פנימיים לבנים ועלי כותרת חיצוניים סגולים. העלים עגולים וגדולים וצפים על המים, קוטרם מגיע למעל מטר. הפטוטרת (גבעול שמחבר את העלה לגבעול הראשי) יוצאת ממרכז המשטח התחתון של העלה. צבע העלים ירוק כהה עם עורקים סגולים. הגבעולים והעלים מכוסים בקוצים. פירות הצמח מכילים את הזרעים שמצופים בקליפה שצבעה חום אדמדם. הזרע האכיל שבתוך הקליפה הוא לבנבן.

ניתן לגדל את אוריאלה במים רדודים או באדמה עשירה. הצמח זקוק לשמש מלאה ולא סובל קור

 רבייה וגנומיקה 
רוב פרחי האוריאלה הם קליסטוגמיים, כלומר ההאבקה מתרחשת בתוך הפרח כשהוא עוד סגור, ולא מתרחשת האבקה צולבת בין הפרחים. חלק מהפרחים נפתחים ומתרחשת גם האבקה צולבת.

לצמח יש 29 כרומוזומים, גודל הגנום הוא 870.42 מגה-ביט. גנום הכלורופלסט הוא באורך 159930 bp.

 גידול 
הפירות המכילים את הזרעים נקטפים באופן מסורתי על ידי הליכה במים ושליית הפרחים. תלוי בעומק הבריכה, המים מגיעים עד מותני הקוטפים או עד צווארם, או שהקטיף נעשה על ידי צלילה ללא ציוד נשימה לעומק של כ-2.5 מטר. במאה ה-21, מרכז המחקר הלאומי ההודי לגידול האוריאלה פיתח גידול צמחים בעומק של כ-30 סנטימטר, מה שמקל על הקטיף.

הצמח מגודל בבריכות בהודו, סין ויפן. הסינים טיפחו את הצמח במשך מאות שנים. בהודו, מנוצלים יותר מ-96,000 הקטאר במחוז ביהר לגידול הצמח, שם הוא נקרא Mithila Makhana. ביהר מייצרת 90% מאגוזי השועל בעולם.

 שימושים 
ממוזער| מחאנה נצלה קלות, מוכנה לאכילה
זרעי הצמח המכונים "אגוזי שועל" הם עמילניים וניתנים לאכילה.

בחלקים הצפוניים והמערביים של הודו, זרעי אוריאלה צלויים או מטוגנים, מה שגורם להם להתפקע כמו פופקורן. הם לרוב נאכלים עם זילוף שמן ותבלינים. הזרעים משמשים גם בסוגים אחרים של בישול, במיוחד להכנת דייסה או פודינג שנקרא "קיר". הזרעים משמשים במרק במטבח ההקנטנוזי בסין, בתכשירי איור ודה, וברפואה סינית מסורתית.

ממצאים ארכיאובוטניים מצביעים על כך שהצמח היה מקור מזון פראי שנאסף לעיתים קרובות ב באזור יאנגצה, עם ממצאים רבים במיוחד באתרים  , ו-ianluoshan.

מחקר ארכיאובוטני ישראלי מצא באתר הארכאולוגי גשר בנות יעקב, עדויות לאכילת אגוזי שועל בין חפצי התרבות האכאולית לפני 750–790 אלף שנים.

 מצב שימור 
אוריאלה מסווגת ברשימה האדומה של צמחים בסכנת הכחדה ביפן וקיבלה את הדירוג "פגיע". היא מסווגת כמינים בדירוג נמוך יותר של סכנת הכחדה (LC) על ידי הרשימה האדומה של IUCN של מינים מאוימים. עם זאת, דווח על ירידה במספר הצמחים בקנה מידה עולמי. הצמח מסווג כפגיע (VU) בדרום קוריאה.

גלריה

 קישורים חיצוניים 

  - סרטון על גידול אוריאלה החל מהזריעה במים, דרך הקטיף, ועד הבישול.

הערות שוליים

 ביאורים 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אנטוני סליסבורג
קטגוריה:מינים ללא חשש
קטגוריה:סין: הצומח
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1805