ולריאנה

ולריאנה (באנגלית: Valeriana) היא עיר מימי תרבות המאיה ואתר ארכאולוגי בעל אותו שם, הממוקמים במדינת קמפצ'ה, שבמקסיקו, בחצי האי יוקטן בלב יער גשם טרופי צפוף, קרוב לגבולה המזרחי של מדינת קינטנה רו. גילוי העיר והאתר הוכרזו באוקטובר 2024 לאחר שאותרו במקרה, תוך שימוש בטכנולוגיית לידאר מוטס. הם נקראים על שם אגם סמוך.

 תיאור 
תבנית העיר והארכיטקטורה של המבנים בולריאנה דומה לזו של ערים באזורים Chactún - Tamchen הנמצאים מדרום מזרח לאתר. בעיר ישנם מספר כיכרות, פירמידות, מקדש, מגרש משחקי כדור, מאגר וסכר. כל המרכיבים הללו מעידים על היות שלריאנה עיר בירה ומרכז שלטוני ופוליטית של תרבות המאיה. החוקרים מעריכים כי באתר ישנם למעלה מ-6,674 מבנים. שטח האתר משתרע על פני '120 קילומטרים רבועים.

מאפיינים אדריכליים של המבנים בעיר המכונים "אוסף קבוצה E" או קבוצה-E  או E-Group ", מעידים על כך שתאריך הייסוד של העיר היה עוד לפני שנת 150 לספירה (בתקופה הקדם-קלאסית המאוחרת), ונראה שהעיר שגשגה במהלך התקופה הקלאסית של ציוויליזציית המאיה (בערך בין השנים 250–900 לספירה). החוקרים מעריכים כי צפיפות מקבצי הבנייה בולריאנה היא השנייה אחרי לקלקמול. הם מעריכים שהאוכלוסייה מנתה בין 30,000 ל-50,000 תושבים, במהלך תקופת השיא התרבותי של העיר, בין השנים מ-750 עד 850 לספירה. בנוסף, החוקרים סבורים שהמבנה החברתי והצפיפות העירונית של ולריאנה עשויים להצביע על חברה מגוונת מאוד ומאורגנת שבה התושבים קיימו באופן קבוע אינטראקציה עם שכניהם הכפריים.
 התגלית 
החוקרים ידעו מאז שנות ה-70 שהאזור סביב העיר Xpujil היה מיושב בצפיפות ועוצב במהלך התקופה הקלאסית של ציוויליזציית המאיה, מאידך הבדיקות הארכאולוגיות באזור היו מועטות בשל צפיפות היער.

הגילוי של ולריאנה היה מקרי והוא הוכרז באוקטובר 2024. קריאת נתוני הלידאר בוצע על ידי לוק אולד-תומאס, שהוא דוקטור מאוניברסיטת טולן שבמדינת לואיזיאנה בארצות הברית וחוקרים מאוניברסיטת צפון אריזונה, המרכז הלאומי למיפוי לייזר מוטס באוניברסיטת יוסטון והמכון הלאומי לאנתרופולוגיה והיסטוריה (INAH). הם עשו שימוש בנתוני לידאר (LiDAR) קיימים, מכיוון שלידאר מייצר נתוני שטח ברזולוציה גבוהה דרך כיסוי היער. טכנולוגיה זו שימשה לגילוי אתרי מאיה בלתי ידועים, בעבר. עם זאת, בהיות הטכנולוגיה יקרה, החוקרים השתמשו בנתוני Lidar שהיו קיימים מפרויקט ניטור היערות משנת 2013 שבוצע על ידי הסניף המקסיקני של The Nature Conservancy. החוקרים מתכננים לבצע עבודת שדה נוספת, לתיאור ההריסות ה"חבויות מהעין" הנמצאות במרחק של 15 דקות הליכה בלבד מהכביש הפדרלי 186 של מקסיקו העובר ליד העיר Xpujil ואדמות חקלאיות מעובדות.

החוקרים קראו לאתר "ולריאנה", על שם האגם הסמוך, בשם לגונה לה ולריאנה.

 טכנולוגיית לידאר - LiDAR 

לידאר (LiDAR - Light Detection and Ranging) היא טכנולוגיית חישה מרחוק המשתמשת באור לייזר כדי למדוד מרחקים ולייצר תמונות תלת-ממדיות מדויקות של השטח והאובייקטים הנמצאים בו. השיטה מבוססת על שליחת פולסים של לייזר לעבר הקרקע או עצמים, ומדידת הזמן שלוקח לפולסים לחזור למערכת החישה. על פי זמן החזרה ועוצמת האות המוחזר, ניתן לחשב את המרחק וליצור מודלים מפורטים של פני השטח.

 מאפיינים ושימושים עיקריים 

 חישה מרחוק וגילוי תוואי שטח:LiDAR משמש ליצירת מיפוי מדויק של אזורים שונים, כולל שטחים מיוערים, הרים ועמקים. הטכנולוגיה מאפשרת לזהות גם את תוואי הקרקע שמתחת לצמחייה צפופה, מה שהופך אותה למועילה במיוחד בארכאולוגיה.
 יישומים בארכאולוגיה: אחד מהיישומים המפורסמים של לידאר היא חשיפת אתרי ארכאולוגיה נסתרים, כמו ערי מאיה במרכז אמריקה, שבהן הצמחייה הסבוכה מסתירה את השרידים. לדוגמה, באמצעות טכנולוגיה זו, הצליחו חוקרים לגלות ערים נסתרות ביער הטרופי של גואטמלה, מקסיקו והונדורס.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

*
קטגוריה:מקסיקו: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים של מאיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-1
קטגוריה:מקסיקו: היסטוריה
קטגוריה:גואטמלה: היסטוריה
קטגוריה:יישומי לייזר