ג'ון הייסקל

ג'ון נת'רלנד הייסקל (באנגלית: John Netherland Heiskell; 2 בנובמבר 1872 – 28 בדצמבר 1972) היה עורך עיתון אמריקאי בולט, וערך את העיתון Arkansas Gazette מ-1902 ועד מותו, וכיהן לזמן קצר ב-1913 כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ארקנסו לאחר שמונה למלא מושב שהתפנה. כתוצאה מאריכות ימיו, השיג הייסקל מספר שיאים של אריכות ימים בסנאט, והיה הסנאטור האמריקני השני שהגיע לגיל 100.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
הייסקל נולד ברוג'רסוויל שבטנסי ב-2 בנובמבר 1872, והיה בנם של קאריק וייט הייסקל ואלייזה (הולנד) הייסקל. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ופרטיים באזור נוקסוויל, והשלים את לימודיו באוניברסיטת טנסי ב-1893.

 תחילת הקריירה 
משפחתו של הייסקל הייתה מעורבת בפרסום ועריכת עיתונים במשך כמה דורות, וגם הוא המשיך לקריירה בעיתונאות. הוא עבד ככתב בעיתונים בנוקסוויל ובממפיס, ודיווח ב־Associated Press בשיקגו ובלואיוויל. בשנת 1902, משפחת הייסקל קנתה גרעין שליטה בעיתון Arkansas Gazette, והייסקל מונה לעורך, כאשר אחיו פרד מונה לעורך הראשי של העיתון.

ה-Gazette נודע בזכות דיווחים המתמקדים בנושאים חשובים, והוא השתמש בעיתון כפלטפורמה לקידום נושאים אזרחיים ותרומיים. ב-1907 הוא פרסם כמה מאמרי מערכת שקראו לבניית ספרייה ציבורית בליטל רוק. הפעילות הציבורית של היסקל הייתה מוצלחת, וכאשר נפתחה הספרייה, הוא קיבל את כרטיס הספרייה הראשון שלה ומונה לחבר במועצת המנהלים, בה כיהן עד מותו. פעילותו הציבורית כללה גם שירות בוועדת השירות הציבורי של המדינה, במועצת התכנון ובמועצת התכנון של מחוז פלאסקי.

במהלך הנהגת האחים הייסקל, תפוצת העיתון שלהם כמעט הוכפלה בתוך ארבע שנים. כחלק מהגישה הממוקדת בנושאים, הם שמרו על נייטרליות במרוצי הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית (שאז היו כמעט שווים לבחירות בכל דרום ארצות הברית) ותמכו במועמדים דמוקרטיים מול הרפובליקנים בבחירות הכלליות. יוצא דופן היה הסכסוך הממושך בעמוד המערכת של הייסקל עם המושל ג'ף דייוויס, בו ביקר הייסקל את רישומו של דייוויס בתפקיד, ודייוויס האשים את הייסקל בהפעלת עיתון הממומן על ידי וקשור למעורבות חיצונית.

 חבר הסנאט של ארצות הברית 
ב-3 בינואר 1913, ג'ף דייוויס, שנבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1907, מת במהלך מילוי תפקידו. ב-6 בינואר, המושל ג'ורג' וושינגטון דונגי מינה את הייסקל למלא באופן זמני את התפקיד הפנוי עד שהאספה הכללית של ארקנסו תוכל להיפגש כדי לבחור מחליף. ב-29 בינואר בחרה האספה בוויליאם מרמדוק קוואנו להשלים את כהונתו של דייוויס, אשר הייתה אמורה להסתיים ב-3 במרץ. בית המחוקקים גם בחר את המושל ג'וזף טיילור רובינסון לכהונה מלאה בסנאט שהחלה ב-4 במרץ 1913.

כתוצאה מהתמרון הפוליטי הזה, כיהן הייסקל כסנאטור במשך 23 ימים, באחת מתקופות הכהונה הקצרות ביותר אי פעם בסנאט של ארצות הברית.

 קריירה מאוחרת יותר 
הייסקל המשיך לשמש כעורך העיתון Gazette, וכתב מאמרי מערכת במגוון רחב של נושאים. הוא תמך בתכנון עירוני ובשיטת ממשל עירוני המבוססת על ועדות.. הוא התנגד להחלטת מועצת בתי הספר של ליטל רוק להפסיק את שיעורי השפה הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה, והתנגד לאנטישמיות, אף שתמך בהגבלות על ההגירה כדי להקל על השתלבותם של מהגרים חדשים. כמו כן, הוא תמך באיסור על מכירת אלכוהול ובזכות הצבעה לנשים, תוך שהוא ממשיך לתמוך בערכי מוסר תרבותיים מסורתיים. בנושא יחסי גזע, מאמרי המערכת של הייסקל תמכו בהפרדה גזעית, בטענה כי "נפרד אבל שווה" הוא חוקי ויגרום לפחות עימותים. אף על פי שנקט גישה פטרנליסטית, הייסקל התנגד גם למעשי לינץ' וקרא לחקירת חבר מושבעים גדול בנוגע לאלימות ההמון בליטל רוק, שהובילה ללינץ' של ג'ון קרטר בשנת 1927.

כהיסטוריון נלהב של ארקנסו ואספן מזכרות וחומרים היסטוריים, הייסקל יצר ארכיון וספרייה שנשמרו במשרדי עיתון Gazette. העיתון נחשב לעיתון היחיד במדינה שהעסיק היסטוריון במשרה מלאה. בשנת 1947, הייסקל בחר בהארי ס. אשמור להחליף אותו כעורך הראשי, אף שהמשיך לשמש כעורך ושמר על מעורבות פעילה בניהול העיתון. כאשר הפך נושא ביטול ההפרדה הגזעית בבית הספר התיכון סנטרל בליטל רוק בשנת 1957 לנושא שנוי במחלוקת, תמך הייסקל בתמיכתו של אשמור בציות להחלטות בתי המשפט הפדרליים. מאמרי המערכת של אשמור וסיקור החדשות של ה-Gazette את האירועים סביב ביטול ההפרדה בבית הספר הובילו לזכייה בשני פרסי פוליצר.

 מוות וקבורה 
הייסקל מת בליטל רוק, ארקנסו ב-28 בדצמבר 1972 ונקבר בבית הקברות מאונט הולי בליטל רוק.

 מורשת 
בשנת 1958 קיבל הייסקל את פרס אלייז'ה פאריש לאבג'וי ותואר דוקטור לשם כבוד ממכללת קולבי. בנוסף, הוא קיבל תוארי כבוד מאוניברסיטת סירקיוז, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת מיזורי. בנוסף, הוא קיבל את פרס ג'ון פיטר זנגר ותואר כבוד מאוניברסיטת אריזונה.

למרות תקופת כהונתו הקצרה בסנאט, חייו הארוכים של הייסקל הפכו אותו לסנאטור לשעבר החי המבוגר ביותר מ-1966 ועד מותו, והוא היה הסנאטור האחרון שכיהן בשנות ה-1910.

 משפחתו 
ב-28 ביוני 1910 התחתן הייסקל עם וילהלמינה מאן, בתו של ג'ורג' ר. מאן, אדריכל בולט במדינה. ילדיהם כללו את אליזבת (1912–1974), לואיז (1921–1990), ג'ון הבן (נ' 1914) וקאריק (1917–1943). אליזבת קייסקל הייתה אשתו של התסריטאי ויטפילד קוק. לואיז הייתה אשתו של יו ב. פטרסון, מנהל העסקים הוותיק ומאוחר יותר המוציא לאור של ה-Arkansas Gazette Arkansas Gazette. בנם, קאריק, שימש כעורך עד שהעיתון נמכר לגנט. ג'ון הבן מת כשהגיע לבגרות. קאריק מת בהתרסקות מטוס בעת שירותו במלחמת העולם השנייה.

הייסקל היה נכדם של שני פוליטיקאים בולטים בטנסי, ג'ון הולנד ופרדריק הייסקל.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מארקנסו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972