אזור החיץ בין ישראל לסוריה

אזור החיץ בין ישראל לסוריה הוא אזור חיץ שנוצר לאחר מלחמת יום הכיפורים במסגרת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה, והוצב בו כוח אונדו"ף של האו"ם.

לאחר נפילת משטר אל-אסד, שבו כוחות צה"ל אל השטח במהלך מבצע חץ הבשן, וכיום הוא נתון בשליטת צה"ל.

מלחמת יום הכיפורים ולאחריה
במהלך מלחמת יום הכיפורים הדפו כוחות צה"ל את הצבא הסורי מהגולן, ולאחר מכן השתלטו על שטחים מעבר לגבול. ב-24 באוקטובר 1973, כשנכנסה הפסקת האש לתוקף, בתום המלחמה, החזיקה ישראל בכל שטח רמת הגולן הישראלית שלפני המלחמה, ואת המובלעת בשטח סוריה שנכבשה במלחמה. המובלעת הייתה מול צפון הגולן, רוחבה היה כעשרים קילומטרים, ושטחה כ-400 קמ"ר. היא כללה כפרים סורים רבים, תילי געש וגם את כתר החרמון. חוד המובלעת היה במרחק של כארבעים קילומטרים מדמשק.

לפי "הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה" שנחתם בין ישראל לסוריה ב-31 במאי 1974 וסיים את הלחימה בין ישראל לסוריה, נקבע שישראל תיסוג מכל שטחי המובלעת ושיא החרמון שנכבשו במלחמה, וכן משטח של כ-25 קמ"ר הכוללים את סביבות העיר קוניטרה ועוד שטחים קטנים שנכבשו במלחמת ששת הימים. נקבעו שני קווי הפרדה, ישראלי (סומן בצבע כחול) וסורי (סומן בצבע אדום) וביניהם אזור חיץ. אזור החיץ נקבע רובו בצד הסורי.

קו ההפרדה הישראלי חפף ברוב אורכו לקו הישראלי הקודם, למעט אזור העיר קוניטרה, אזור צומת רפיד ומספר מוצבים בדרום הגולן שהועברו לאזור החיץ. קו ההפרדה הסורי ממוקם ממזרח לקו הישראלי במרחק שנע בין עשרות מטרים באזור קניון נחל רוקד בדרום הגולן ועד לכשישה קילומטרים בצפון הגולן ועשרה קילומטרים בחרמון. אזור החיץ הוגדר כשטח מפורז הנתון לפיקוח צבאי של כוח אונדו"ף ולמנהל אזרחי סורי. משני צידי אזור ההפרדה נקבעו שתי רצועות דילול כוחות צבאיים, כל אחת ברוחב של כעשרה קילומטרים. ברצועה הראשונה הותר לכל צד להחזיק כ-75 טנקים, ו-6000 חיילים. ברצועה השנייה הותר להחזיק 450 טנקים. כמו כן נקבע שאסור להחזיק טילי קרקע-אוויר במרחק של עד 25 קילומטרים מקווי ההפרדה.

בתקופת מלחמת האזרחים בסוריה
במסגרת מבצע שכנות טובה, ישראל העניקה סיוע לתושבי יישובים בתוך אזור החיץ.

ב-13 באוקטובר דיווח בסוריה כי צה"ל פועל באזור צפון מחוז קוניטרה.

ב-3 בנובמבר צה"ל לקח אחריות על חטיפת אזרח סורי שפעל למען איראן לשטח ישראל, במרחב קוניטרה.

מנפילת משטר אל-אסד ואילך

בשנת 2024, בעקבות הפלת שלטונו של אסד והשתלטות המורדים על המדינה, הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על קריסת ההסכם. טנקים וכוחות חי"ר של צה"ל הוצבו בתוך רצועת השטח המפורז שבגבול ישראל-סוריה ברמת הגולן, כדי למנוע אפשרות לכניסת מורדים לשטח ישראל בחסות ההפיכה. בנוסף, באותו היום כוחות מיחידת שלדג השתלטו על עמדות צבאיות שהיו מאוישות על ידי צבא סוריה ברום החרמון, עם נטישתן על ידי כוחות הצבא הסורי, לראשונה מאז הסכם הפרדת הכוחות.

ב-13 בדצמבר 2024 נערכה ישיבה של נציגי שישה כפרים דרוזים השוכנים באזור החיץ, בהשתתפות נכבדים מהעדה הדרוזית, ובה הוכרז: "רוצים להיות תחת שלטון ישראלי ומבקשים מישראל לא לצאת מהכפרים". מנהיגות הכפרים התנערה מעמדה זו בהצהרה בה הכריזה כי הדרוזים מעוניינים להיות חלק מ"סוריה מאוחדת ודמוקרטית".

קטגוריה:יחסים צבאיים ישראל–סוריה
קטגוריה:רמת הגולן
בעקבות כניסת צה"ל לאזור החיץ, גינו טורקיה, קטר, מצרים, ירדן וצרפת את הפרת הריבונות הסורית מצד ישראל וקראו להסגת הכוחות. כמו כן הממשלה הסורית הזמנית פנתה למועצת הביטחון של האומות המאוחדות בבקשה להתערב נגד ישראל.
הערות שוליים