מת'יו באטלר

מת'יו קלברייט באטלר (באנגלית: Matthew Calbraith Butler; 8 במרץ 1836 – 14 באפריל 1909) היה חייל, עורך דין, פוליטיקאי ובעל עבדים מקרוליינה הדרומית. Database at  הוא שירת כגנרל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית שלוש קדנציות בתקופת השיקום, וכגנרל בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו וקריירה 
באטלר נולד ב-8 במרץ 1836 ב-Eagle's Crag ליד גרינוויל, קרוליינה הדרומית, למשפחה גדולה ובולטת של פוליטיקאים ואנשי צבא. סבו היה חבר הקונגרס האמריקאי ויליאם באטלר. אמו, ג'יין טווידי פרי מרוד איילנד, הייתה אחותם של קומודור אוליבר הזארד פרי ומת'יו פרי, שעל שמו נקרא מת'יו קלברייט באטלר. אביו, ויליאם באטלר הבן, היה חבר קונגרס החל משנת 1841.

דודו אנדרו באטלר היה חבר הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית ודודו פירס מייסון באטלר היה מושל קרוליינה הדרומית. אחד מבני דודיו הראשונים של מת'יו באטלר היה חבר הקונגרס פרסטון ברוקס, שתקף את הסנאטור צ'ארלס סאמנר ב-1856 במליאת הסנאט האמריקני עם מקל הליכה. הוא אמר שזה מאחר שסאמנר העליב את הסנאטור אנדרו באטלר, שבביתו התגורר מת'יו בצעירותו. שניים מבני דודיו הראשונים של באטלר היו ג'יימס בונהאם (נהרג בקרב אלמו) וגנרל הקונפדרציה מילדג' לוק בונהאם.

ב-1848 באטלר נסע עם אביו לארקנסו אך חזר ב-1851 לגור עם דודו, שהתגורר באדג'פילד, קרוליינה הדרומית. הוא קיבל את השכלתו הראשונית באקדמיית אדג'פילד בעיר, ולאחר מכן למד בקולג' קרוליינה הדרומית, שם היה חבר באחוות דלתא קפא אפסילון, וסיים את לימודיו ב-1856. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין במדינה ב-1857, והחל לעסוק כעורך דין באדג'פילד. הוא נבחר כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית ב-1860, אך התפטר ב-1861 כשהחלה מלחמת האזרחים האמריקנית.

 נישואים ומשפחה 
ב-25 בפברואר 1858 התחתן באטלר עם מריה קלהון פיקנס. היא הייתה בתו של פרנסיס וילקינסון פיקנס, שנבחר כמושל המדינה.

 מלחמת האזרחים 
ימין|ממוזער| תמונה מימי המלחמה של באטלר
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, באטלר שירת בחיל הפרשים בארמיית צפון וירג'יניה של הקונפדרציה, שירת בלגיון המפטון, והשיג דרגת קפטן ב-12 ביוני 1861, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור ב-21 ביולי 1861. כאשר גדוד הפרשים של הלגיון אוחד עם הגדוד הרביעי של קרוליינה הדרומית והפך לרגימנט הפרשים ה-2 של קרוליינה הדרומית ב-22 באוגוסט 1862, באטלר נבחר לקולונל שלו. באטלר השתתף בפעולות גדולות רבות עם לגיון המפטון ורגימנט הפרשים השני של קרוליינה הדרומית, ואף איבד את רגלו הימנית מירי רובה בקרב ברנדי סטיישן. הוא הגיע לדרגת בריגדיר גנרל בפברואר 1864 וכונה "גנרל באטלר" בתקופה שלאחר המלחמה.

באטלר הוביל חטיבה בדיוויזיה של וייד המפטון בקורפוס הפרשים. כשהמפטון קיבל את הפיקוד על הקורפוס הזה, באטלר הפך למפקד דיוויזיה. בסוף המלחמה, הוא עבר לקרוליינות יחד עם לוטננט גנרל המפטון, והוביל דיוויזיה בקרב בנטונוויל. הגנרל באטלר נפצע שוב באותו קרב.

 לאחר המלחמה 
באטלר, שנהרס כלכלית כתוצאה מהמלחמה, חידש את הקריירה שלו כעורך דין באדג'פילד. הוא נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית החל משנת 1866. הוא הפך לחבר המפלגה הדמוקרטית והתמודד ללא הצלחה לתפקיד סגן המושל בשנת 1870 במהלך תקופת השיקום. לאחר מכן, הוא היה חבר במפלגת רפורמת האיחוד התומכת בשחורים.

ביולי 1876, באטלר ייצג שני חקלאים לבנים בבית המשפט בתלונתם על כך שנמנע מהם לעבור חופשי ברחוב הראשי של המבורג, קרוליינה הדרומית, כאשר הסניף המקומי של מיליציית השחורים, חלק מהמיליציה הלאומית, צעד בעד יום העצמאות. בבית המשפט, באטלר דרש מחברי המיליציה להפקיד אצלו את נשקם, אך הם סירבו. מאות חברי מיליציה לבנים הגיעו לעיר ותקפו את בית הנשק, שבו המיליציה מצאה מקלט. הם הרגו שני אנשים משוחררים ברחוב, כולל את השוטר המקומי, ומאוחר יותר רצחו חמישה אנשים משוחררים שלקחו כשבויים. גבר לבן אחד נהרג בירי מוקדם.Ehren K. Foley, "Sites of Violence: Hamburg Massacre" , South Carolina during Reconstruction website, 2010-2012, accessed 27 October 2014

ב-1877, לאחר שהכוחות הפדרליים הוצאו מהמדינה במסגרת פשרה דמוקרטית לאומית, הסתיימה תקופת השיקום. המפלגה הדמוקרטית השיגה את השליטה במדינה בבחירות של 1876. בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית בחר בבאטלר למושב הסנאט של ארצות הברית. במהלך הדיונים בסנאט על בחירתו, באטלר הואשם על ידי המנהיג האפרו-אמריקאי של אדג'פילד, הריסון נ. בואי, באיומים להרוג אותו ואנשים מקומיים אחרים. באטלר כיהן בסנאט האמריקני במשך שלוש קדנציות, מ-1877 עד 1895, אך הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש בבית המחוקקים של קרוליינה הדרומית לבנג'מין טילמן, שנהנה מפופולריות לאחר שכיהן כמושל. בשנת 1890 בעת שכיהן בסנאט, הציג באטלר הצעת חוק למתן סיוע פדרלי לאפרו-אמריקאים שיהגרו לאפריקה כדי לקדם הפרדה, מה שעורר דיון לאומי.

בעת כהונתו בסנאט, באטלר כיהן בוועדות הסנאט ליחסי חוץ, טריטוריות, ענייני הצבא, ענייני הצי, מסחר בין-מדינתי, שירות אזרחי והדחה.

באטלר עסק בעריכת דין בוושינגטון הבירה, עד 1898, אז מונה לגנרל של מתנדבים אמריקאים במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד. הוא היה אחד מקומץ קציני הקונפדרציה לשעבר (יחד עם פיציו לי, תומאס ל. רוסר וג'וזף וילר) ששירתו בצבא ארצות הברית במהלך אותה מלחמה. לאחר הניצחון האמריקאי באותה שנה, הוא פיקח על פינוי החיילים הספרדים מקובה. הוא שוחרר בכבוד מצבא ארצות הברית ב-15 באפריל 1899. בשנת 1899 הצטרף גנרל באטלר למפקדת פנסילבניה של המסדר הצבאי של מלחמות החוץ.

בשנת 1903, באטלר נבחר לסגן נשיא החברה ההיסטורית הדרומית. בשנת 1904 עבר למקסיקו, שם כיהן כנשיא חברת כרייה. לאחר שהיה אלמן במשך שנים מאז מות אשתו מריה, בשנת 1906 הוא התחתן עם נני ויטמן.

הם חזרו לוושינגטון הבירה. באטלר מת שם ב-14 באפריל 1909 בעודו בפרישה חלקית. גופתו הוחזרה לאדג'פילד, קרוליינה הדרומית, שם נקבר בבית הקברות וילו ברוק בעיר.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1836
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909