ליאור שי

ליאור צפריר הכהן שי (כ"ז בכסלו ה'תשל"א, 21 בדצמבר 1970 – ט"ו בחשוון ה'תשפ"ב, 21 באוקטובר 2021) היה מוזיקאי ישראלי, חוזר בתשובה חסיד ברסלב.

 ביוגרפיה 
נולד בתל אביב לבן-ציון אליהו ואלישבע שי, ולו אח אחד.

גדל בהרצליה פיתוח. כשהיה בן 3 וחצי, הוריו נרצחו בפיגוע בטיסה 841 של TWA והוא עבר – יחד עם אחיו הגדול – להתגורר אצל דודתו.

למד בגימנסיה העברית "הרצליה". בצה"ל שירת ביחידת דובדבן.

בשנת 1997 החל להופיע יחד עם אייל דוידוף במעגלי מתופפים.

לאחר נישואיו אובחן כבעל הפרעת דחק פוסט-טראומטית בעקבות שירותו בצה"ל, והוא החל בטיפול רגשי. בעקבות הטיפול החל תהליך של חזרה בתשובה יחד עם אשתו, התקרב לחסידות ברסלב והחל לעסוק בתיפוף.

הוא הקים את "השטיבל – מרכז תופים ויהדות" ברחוב שטיבל בתל אביב. במקום התקיימו גם הופעות חיות של אמנים. עדי רן הופיע שם מדי שבוע במשך 6 שנים.

ב-2005 השתתף יחד עם אשתו בפרק "זכור את יום השבת" בסדרת הטלוויזיה "עשרת הדיברות" בבימוי יורם זק ובהגשת רונאל פישר. רענן שקד כתב על הופעתם בסדרה: . ידידיה מאיר כתב על הופעתם בסדרה: . הסדרה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לשנת 2007.

ב-2012, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, הוצב במקום הראשון במפלגת "כולנו חברים נ נח" (פץ) של זרם נ נח בחסידות ברסלב, אך פרש כשבועיים לפני יום הבחירות.

ב-2014 הבמאית רִבְקָטַל פיינה צילמה וביימה סרט תיעודי עליו בשם "מוכרח להיות שמח". הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע דרום באותה השנה, וזכה בפרס העריכה הטובה ביותר.

ב-2014 התגלה אצלו גידול ברגל (מלנומה) אך הוא החלים ממנו. בשנת 2020 הגידול התגלה שוב, בראש (גליובלסטומה מולטיפורמה), והוא נפטר כעבר עשרה חודשים, בט"ו בחשוון ה'תשפ"ב.

 זה הרגע המאושר בחיי 
ממוזער
במהלך הטיפולים הרפואיים החל לומר כמנטרה את המשפט "זה הרגע המאושר בחיי".

לאחר פטירתו הפיק יורם זק סרטון ובו כ-45 אמנים אומרים את המשפט "זה הרגע המאושר בחיי".

ביום השנה לפטירתו נערך "פסטיבל זה הרגע" בחצר ביתו במושב יושביה. בין השאר התקיימו בו הופעות של שולי רנד, סיני תור, שמואל, ביני לנדאו ועוד.

ב-2022 הוקמה עמותה בשם "סיירת החישגוזים" העוסקת "בהתנדבות בהפצת שמחה בבתי חולים, בתי אבות, בסיסי חיילים, ברחוב ובכל מקום שיקראו לנו, כהמשך לדרכו של ליאור שי שכל עיסוקו היה להפיץ שמחה בכל אשר ילך".
 שירים 
 הלהקות "גרוב סגול" ו"מוושינגטון" הוציאו יחד את השיר "חסיד של המציאות" בו משולבים מילותיו של ליאור שי.
 עובדיה חממה כתב הלחין והפיק את השיר "מישהו" שביצע ארז לונברג, בהשארת דבריו של ליאור שי. בהקלטת השיר השתתפו בין השאר שלומי שבן, אורן צור ועובדיה חממה.
 המוזיקאי אליאב חורי כתב הלחין וביצע את השיר "זה הרגע המאושר בחיי" בהשראת חייו של ליאור שי.
 המוזיקאי בן אוחנה (בןבן) הוציא את הסינגל "זה הרגע המאושר בחיי!" מתוך אלבומו "לוזר", בהשארת חייו של ליאור שי.
 המוזיקאי בנצי מזרחי הוציא את השיר "הִרְהוּר תְּשׁוּבָה" בו משולבת הקלטה של ליאור שי.

 הצגה 
 זה הרגע המאושר בחיי, תיאטרון נקודה טובה, הצגת בכורה: 24 בנובמבר 2022 בתיאטרון החאן
 יוצרים: מחזאי – שמואל הדג'ס, עמרי ורטש ואלחנן ניר (על פי רעיון של עמיחי חזן), במאי ודרמטורג – שמואל הדג'ס, תפאורה – עלי קפלן, מוזיקה – עמית בן עטר, תאורה – אדם רוטבליט, ניהול אמנותי – עמרי ורטש
 שחקנים: ליאור – יאיר להמן, גברי – בצלאל בורוכוב
 התיאטרון הרפרטוארי נקודה טובה העלה את ההצגה בהשראת חייו של ליאור שי. בהצגה משולבים דיבורים ותפילות שהיו שגורים על פיו. ההצגה עלתה בין השאר בתיאטרון החאן.

 חיים אישיים 
כשהיה בן 30 התחתן עם ליאת, אותה הכיר בפסיטבל ריינבו. נולדו להם עשרה ילדים.

לאחר חתונתם הם התגוררו במושב חרות, בתל אביב, ובגמזו. בשלב מסוים יצאה המשפחה לשליחות בהודו, שם ליאור הקים וניהל "בית יהודי" למטיילים ישראלים. כשחזרו התגוררו במשך עשור בתל אביב: 6 שנים בשכונת מונטיפיורי בדרום תל אביב, ולאחר מכן בשכונת שפירא ובקריית שלום, ובשנת 2017 עברו ליושיביה.

 קישורים חיצוניים 




 מורן קורס, "נסעתי לבבא סאלי וצרחתי ’אני לא צדיקה, זה לא ניסיון שאני יכולה לעמוד בו’", באתר הידברות, 29 במאי 2022

 חני ליפשיץ, "הוא היה קורבן ציבור": ליאת שי על החיים אחרי האובדן, באתר הידברות, 11 בספטמבר 2024

 הערות שוליים 

קטגוריה:מתופפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:חסידי ברסלב
קטגוריה:הרצליה פיתוח: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב: אישים
קטגוריה:יתומי פעולות האיבה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021