מי בן שיח

"מי בן שיח" ו"מי אדיר על הכל" הם צמד פיוטים לחופה שנהוג לשורר ביהדות אשכנז. מדובר בשני פיוטים נפרדים שחוברו יחד.

מחבר הפיוט "מי אדיר על הכל" אינו ידוע, והפיוט "מי בן שיח" מופיע בגרסה קודמת בכתבי יד עם חתימת "משה", אבל לא ידוע עליו מעבר לכך. "מי אדיר על הכל" מופיע בשלימותו בכתב יד אחד, ודוד קאופמן הדפיס את נוסח ארוך של הפיוט, הכולל את כל אותיות הא"ב על פי כתב יד שאינו ידוע היום. "מי בן שיח" הוא נוסח משובש של הפיוט "מבין שיחים" המופיע בשלשה כתבי יד של זמירות מאשכנז.  הפיוט נדפס לראשונה בשו"ת דבר משה לר' משה תאומים בלמברג תרכ"ד בצורה מקוצרת ומשובשת, הדומה לגרסה הנפוצה היום.

 מחבר 
כאמור, מחבר הפיוט אינו מזוהה, אך בספר אוצר כל מנהגי ישורון כתב כי מחברו הפיוט מי אדיר הוא מחברו של הפיוט אדיר הוא אותו נהוג לזמר בליל הסדר. אף הפיוט מי אדיר היה בתחילה מסודר על כל סדר הא' ב'.

 תוכן ופירוש הפיוט 
יש שכתבו שכוונת הפיוט הוא כך:

מי בן שיח - מי שמבין את השיח, של - שושן חוחים - של עם ישראל שנמשלו לשושנה בן החוחים, והכוונה לאלוהים, הוא יברך את החתן ואת הכלה - הוא זה שראוי לברך את החתן ואת הכלה.

אחרים כתבו ביאור אחר על פי מדרש שיר השירים  ולפי זה פירוש הפיוט הוא כך:

מי בן שיח - מי שמבין שיח, שושן חוחים - והוא דומה לשושנה בן החוחים, הוא יברך את החתן ואת הכלה - הוא ראוי לברך ברכת חתנים. והיינו שהפיוט הוא בעצם פתיחה והזמנה למסדר החופה שיברך ברכת חתנים.

את סיום הפיוט "אהבת כלה משוש דודים" נהגו בכמה קהילות חסידים, לשנות ל'אהבת רעים משוש דודים".

עוד כתבו לפרש על פי התלמוד במסכת סנהדרין מה שדרשו על הפסוק "סוגה בשושנים" שעם ישראל אינם צריכים לגדור עצמם בגדר של חוחים ודי להם בשושנים, ואלוהים המבין שיח זה, הוא יברך את החתן ואת הכלה.

 מנהגי הפיוט 
כאמור, נהוג לשיר את הפיוט בזמן החופה ובדרך כלל הוא מושר בנגיון החופה המסורתי, אך ישנם גם לחנים מיוחדים לפיוט זה. אחד מהם הוא ניגון חסידי המיוחס לרבי ישכר בר מרדושיץ. מנהג זה נפוץ יותר מחוץ לישראל, אמנם גם בחופות בארץ ישראל יש ששרים פיוט זה.

רבים נוהגים לשיר את חלקו הראשון של הפיוט 'מי אדיר' כשהחתן נכנס לחופה, ואילו את חלקו השני 'מי בן שיח' כשהכלה נכנסת לחופה. אמנם יש שנהגו לשיר רק את הפיוט 'מי אדיר', ויש ששרים רק את הפיוט 'מי בן שיח'.

בשם המהרי"ל דיסקין מספרים שהקפיד על כך שישוררו את הפיוט קודם החופה, ובאחת החופות שהיו לא הסכים שיקדשו קודם שמשוררים את הפיוט.

 בתרבות 
לחנים רבים מספור נכתבו על פיוטים אלו, רבים מהם הוקלטו והופצו בצורה מסחרית. 

לקריאה נוספת
יונה פרנקל, גבריאל וסרמן, ואברהם פרנקל, פיוטי שבת חתן ושבת ברית מילה, ירושלים תשפ"ה, עמ' 71-72, 74, 145-147.
 מאיר בר-אילן, עטרת חתנים, מהדורה שלישית, עמ' 28-36.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:פיוטים לנישואין