אלכסנדר אנדרסון

אלכסנדר אאוטלואו אנדרסון (באנגלית: Alexander Outlaw Anderson; 10 בנובמבר 1794 – 23 במאי 1869) היה בעל עבדים אמריקאי ועורך דין שייצג את טנסי בסנאט של ארצות הברית, ולאחר מכן כיהן בסנאט של מדינת קליפורניה, ובבית המשפט העליון של קליפורניה.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
אנדרסון נולד ב-10 בנובמבר 1794 בבית אביו, "Soldier's Rest" במחוז ג'פרסון (כיום מחוז המבלן), הטריטוריה הדרום-מערבית, והיה בנם של פיישנס אאוטלואו והסנאטור האמריקני הוותיק ג'וזף אנדרסון. הוא נקרא על שם סבו מצד אמו, איש הגבול אלכסנדר אאוטלואו (1738 – 1826).

בצעירותו סיים את לימודיו במכללת וושינגטון ליד גרינוויל, טנסי. הוא התנדב לשירות במלחמת 1812 ולחם תחת אנדרו ג'קסון בקרב על ניו אורלינס ב-1815. מאוחר יותר באותה שנה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בדנדרידג', טנסי. בשנת 1821, ג'קסון מונה למושל טריטוריית פלורידה, ואנדרסון כפרקליט המחוזי של מערב פלורידה של ארצות הברית.

לאחר מכן, הוא עבר לנוקסוויל, ולאחר מכן שימש כמפקח של משרד הקרקעות הכללי של ארצות הברית באלבמה ב-1836. הוא היה סוכן בגירושי האינדיאנים של 1838 עבור אלבמה ופלורידה, והחזיק בחוזה עד 1848.

 קריירה בסנאט וקריירה משפטית 
בפברואר 1840, אנדרסון נבחר לסנאט של ארצות הברית על ידי האספה הכללית של טנסי לתפקיד שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של הסנאטור יו לוסון וייט, שהיה חבר במפלגה הוויגית ונאלץ להתפטר על ידי המושל ג'יימס ק. פולק כדי שניתן יהיה למנות סנאטור דמוקרטי. אנדרסון כיהן בסנאט מ-26 בפברואר 1840 עד 3 במרץ 1841, אז פגה הכהונה. במאי 1840, הוא היה ציר בוועידת המפלגה הדמוקרטית הלאומית בבולטימור, מרילנד. אנדרסון לא עמד לבחירה מחדש למושב; המושב היה אמור להישאר ריק לתקופה שבה קבוצה של מחוקקים דמוקרטים בטנסי שכונתה "שלוש עשרה בני האלמוות" סירבה להיפגש ולהוות מניין מספיק כדי לאפשר את בחירתו של מחליף, והעדיפה ככל הנראה לא ייצוג על פני כהונה של חבר במפלגה השנייה, הוויגית.

לאחר שעזב את הסנאט, אנדרסון נשאר פעיל בפוליטיקה. בספטמבר 1844 פרסם סדרת מסמכים על קבלתה של טקסס כמדינה חדשה, אשר פורסמו כספר. ביולי 1847, הוא הכריז על תמיכתו בזאכרי טיילור מלואיזיאנה כמועמד לנשיאות ארצות הברית.

אנדרסון היה מנהיג של חברת הגירה מאינדפנדנס, מיזורי, ונסיעה לקליפורניה ב-1849. הוא כיהן בסנאט של מדינת קליפורניה ב-1852 כדמוקרטי. בפברואר 1852, שמו הועלה לסנאט האמריקאי, אך הוא הפסיד במועמדות המפלגה הדמוקרטית. לאחר מכן הוא מונה על ידי המושל ג'ון ביגלר כשופט עמית של בית המשפט העליון של קליפורניה, וכיהן מ-6 באפריל 1852 עד 2 בינואר 1853, לפני שחזר לטנסי ב-1853 או 1854. בזמן שהיה בבית המשפט העליון של קליפורניה, הוא היה שותף לכתיבת פסק דין התומך בחוק העבד הנמלט, וכתב: "עבדים אינם צדדים לחוקה, ולמרות ש'אנשים' הם רכוש".

מאוחר יותר עסק אנדרסון בעריכת דין בוושינגטון הבירה, והופיע הן בפני בית המשפט לתביעות והן בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוא חזר לאלבמה, עסק בעריכת דין במובייל ובקמדן. לאחר מכן שוב חזר לטנסי, הוא מת בנוקסוויל, טנסי ב-23 במאי 1869, ונקבר בבית הקברות האולד גריי.

 חיים אישיים 
בשנת 1821, הוא התחתן עם מריה המילטון בוושינגטון הבירה, שמתה בשנת 1825 בג'ונסבורו, טנסי. ב-7 ביוני 1825 הוא נישא בשנית לאלייזה רוזה דדריק, בת דודתו, ונולדו להם 11 ילדים. היא מתה ב-15 באוקטובר 1866 בנוקסוויל, טנסי.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1794
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1869