עקיבא פרנקפורט

רבי עקיבא בן יעקב (~ה'ר"פ, 1520 – י"ד באייר ה'שנ"ז, 2 במאי 1597) הידוע בכינויו  רבי עקיבא פרנקפורטר, היה דמות מרכזית בקהילה היהודית בפרנקפורט. הוא שימש כשוחט, דיין, מקובל, דרשן ופייטן. מסורת יהודית מספרת כי נתינת צדקה לעילוי נשמתו נחשבת כסגולה למציאת אבדה, נחשב לחלוץ ולראשון שייסד קופות צדקה מאורגנות.

 ביוגרפיה 
נולד לרבי יעקב בסביבות שנת ה'ר"פ, ככל הנראה בנויס, עיר בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.

הוא היה נכדו של רבי עקיבה בן רבי אלעזר מפרנקפורט, שגם הוא היה פייטן.

נסע לפרנקפורט, ולמד של אצל רבה של העיר, רבי אליעזר טריוויש והיה מ"בני ישיבתו".

נישא לעלה, בתו של היהודי העשיר רבי שמעון בן אליעזר גינצבורג-אולמא, בעקבות נישואיו אימץ את שם משפחת חותנו, ונודע גם בשם רבי עקיבא גינצבורג.

חותנו מתואר על ידי בני דורו כ"חכם, צדיק, חסיד, עניו, ועשיר" בעל הון עצום שהוערך במאות אלפי , תיאור שמדגיש את ייחודו הן בתחום הרוחני והן בעולמו הכלכלי, דבר נדיר בין חכמי אשכנז באותה תקופה.

לאחר פטירת אשתו הראשונה נישא לאחותה, מרת ורומט (פרומט).

 תפקידיו 
לאחר פטירת דודו, געץ, ששימש כשוחט בפרנקפורט והותיר אחריו ארבעה יתומים, מילא רבי עקיבא את מקומו בשנת 1548. הוא התגורר בביתו של הדוד יחד עם היתומים. תנאי העסקתו קבעו כי רק מחצית מהכנסות השחיטה יוקצו לו. לעומת זאת, שכר על כתבי ההרשאה לשוחטים (אם ינפיק כאלה) יישאר בידיו בלבד.

נראה כי לא עבר זמן רב עד שפרש מתפקיד זה. בשנת 1564 כבר שימש כחבר ה"ישיבה", ועד מהרה התמנה לדרשן הקהילה. בשנת 1574 החליט ועד הקהילה להעניק לרבי עקיבא לצמיתות בית נאה עם חצר וגינה סמוכות, והעירייה אישרה את ההחלטה. בתמורה התחייב רבי עקיבא לשאת דרשה מדי שבת.
כושר דיבורו, לצד חסידותו העמוקה ולבביותו, חיבבו אותו על הקהל והעניקו לדבריו השפעה רבה. בדרשותיו לשבת חזון היה מזכיר מדי שנה את מניין השנים שחלפו מאז חורבן בית המקדש, מה שהותיר רושם עמוק על השומעים.

נשתמרו תפילות ופיוטים רבים שחיבר ר' עקיבא פרנקפורטר, אשר הוצאו לאור על ידי תלמידו רבי אליהו לואנץ. מסורת זו של כתיבה פיוטית הייתה חלק מירושה משפחתית, שכן גם סבו של רבי עקיבא, רבי עקיבא בן אלעזר, היה מחונן בכישרון שירה ונודע אף הוא בכינוי "ר' עקיבא פרנקפורטר". ייתכן שבלבול מאוחר גרם לייחוס יצירותיו של הסב לנכדו המפורסם.

 עושרו ונדבותו 
ר' עקיבא פרנקפורטר ניצל את עושרו הרב, שהוערך בזהובים רבים, כדי להקדיש את עצמו למעשי צדקה וגמילות החסדים שלו. הוא תרם ביד רחבה ללא מעצורים והיה רגיש לסבלם של העניים והחולים בקהילתו. כושר הנאום הבולט שלו שימש כלי לעורר את הציבור להקים חברות צדקה, לטפל בחולים, ולהקל את מצוקת הנזקקים.

ר' עקיבא נחשב למייסדה של מערכת החברות היהודיות שהתבססו בפרנקפורט ושימשו מודל לערים אחרות. פעילותו החברתית והקהילתית זיכתה אותו בהערכה רחבה גם מחוץ לפרנקפורט.

היה לו שייכות עם המדפיס בבזל פרוביאנו , ובמכתביו קורא לו: "עתה ראיתי להודיע למ"כ איך ביום א' באב נסע מכאן כמהר"ר עקיב' ושמו מגמת פניהם ללכת למדינת פולונייא".

עם פטירתו בשנת 1597, עורר מותו אבל רב, והספדים נישאו לזכרו לא רק בעירו אלא גם במקומות אחרים. רבה הגדול של פראג, המהר"ל מפראג, הקדיש לו הספד שהודפס בשתי מהדורות, עדות להשפעתו ותרומתו הגדולה לדורו.

ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט ברחוב באטון (Battonnstraße).

מהנהגותיו
נודע בעיסוקו הייחודי במסורה, בדרכים המזכירות את שיטת חסידי אשכנז. היה מוצא הקשרים בין פסוקים שונים שבהם עוסקת המסורה, תוך שהוא חושף כוונות נסתרות ומשמעויות מעמיקות.

על דרכו זו העיד תלמידו, רבי יעקב בן יצחק מצויזמיר, שכתב בהקדמת ספרו "פירוש על המסורה" (לובלין, ת"ד):
"אך לא אכחיד אמרי קדוש בוצינא קדישא, מורי ורבי מהור"ר עקיבא מפרנקפורט זצ"ל מלא גדישא, אשר בצלו חמדתי, וחכמת המסורה ממנו למדתי, גם כמה כוונות על המסורה גדולה וקטנות."

עדות זו מדגישה את השפעתו של רבו ואת חידושיו בתחום המסורה, אשר היוו מקור השראה ולימוד עבור תלמידיו.

רבי עקיבא כפייטן
רבי עקיבא פרנקפורטר כתב כמה פיוטים וסליחות, וזמירות אשר הוצאו לאור על ידי תלמידו, רבי אליהו לואנץ. בחתימותיו השתמש באקרוסטיכון "עקיבא נוישא" או "עקיבא בן יעקב". וגם חיבר פיוט לחנוכה "אני לה' אזמר", המושר בלחן של מעוז צור. כמו כן, חיבר קינה על שרפת פוזנן בשנת ה'ש"נ (1590).

מתלמידיו
רבי אליהו לואנץ
רבי יוסף יוזפא האן נוירלינגן
 רבי יעקב בן יצחק מצויזמיר - מחבר הספרים "טעמי המסורה", ו"פירוש על המסורה"

משפחתו
 בנו, רבי יהודה (נפטר ר"ח אלול שפ"ג בפרנקפורט).
 בנו, רבי אברהם
 בנו, רבי יוסף
 בתו, רעכלן, נישא לאהרן וועצליר (נפטרה כ"ו בחשוון שפ"ז בפרנקפורט)
צאצאיו:
 רבי יהודה לייב ב"ר ברוך סג"ל אויסטרליץ מווינה.
 רבי יעקב קאפל ב"ר הירץ קאמן (קומא) (ממייסדי הקהילה החדשה באייזנשטט בשנת ה'תל"ה), בנו של הפרנס רבי אברהם מפרנקפורט.
 רבי אריה ליב ב"ר אוריה (נפטר י"ב בתמוז תצ"ה).
 רבי עקיבא ב"ר יהודא לייב להרן (לערין שטיינשפעלט), מחבר ספר "האהל עולם", פפד"מ, ה'תע"ד.

ספריו

אליהו לואנץ, זמירות ותושבחות, באסיליאה, שנ"ט (1599)

מתורתו
תלמידו רבי אליהו לואנץ מביא בספרו "רנת דודים", על קהלת, י"ב, פסוק ז:
"מ"ו הגאון החסיד מוהר"ר עקיבא זלה"ה מק"ק פרנקפורט דרש פעם אחת בדרוש ונתן טעם וסבה למה שתקנו חז"ל משיב הרוח ומוריד הגשם בברכת אתה גיבור בעניין תחית המתים...".

לקריאה נוספת
הרב מרדכי הורוויץ, רבני פרנקפורט, ירושלים תשל"ב, עמ' 26–27.
דוד מגיד, תולדות משפחות גינצבורג, פטרבורג תרנ"ט, עמ' 7–9.

קישורים חיצוניים

 אילן היוחסין של עקיבא פרנקפורט באתר Geni

הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1597
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-16