An Empty Bliss Beyond This World

An Empty Bliss Beyond This World (בעברית: אושר ריק מעבר לעולם הזה) הוא אלבום האולפן התשיעי של הקרטייקר, פרויקט מוזיקת אמביינט של המוזיקאי הבריטי ליילנד קירבי, שיצא לאור ב-1 ביוני 2011 בחברת התקליטים History Always Favours the Winners.

האלבום מבוסס על מחקר שעסק בכך שאנשים עם מחלת אלצהיימר מסוגלים לזכור מוזיקה שהאזינו לה בצעירותם, כמו גם היכן הם היו וכיצד הם הרגישו כשהם האזינו לה. האלבום מסמפל מוזיקת חדרי נשפים מלפני מלחמת העולם השנייה שקירבי קנה בברוקלין בדצמבר 2010. נושא זה של מחלת אלצהיימר במוזיקה יורחב מאוד ב-2016 עד 2019 דרך סדרת האלבומים האחרונה של קירבי בשם Everywhere at the End of Time.

An Empty Bliss Beyond This World היה אלבום הפריצה של הקרטייקר, שזכה לשבחי המבקרים עם יציאתו וזכה למספר שבחים בסוף השנה. פיצ'פורק הגדירו אותו כאלבום ה-75 הטוב ביותר של המחצית הראשונה של שנות ה-2010, כמו גם כאלבום האמביינט ה-14 הטוב ביותר בכל הזמנים.

 קונספט 
An Empty Bliss Beyond This World משקף, בצלילים שבורים, את מוחו של חולה במחלת אלצהיימר המתקשה לזכור חלקים מחייו. האלבום התבסס על מחקר משנת 2010 על יכולתם של אנשים עם המחלה לזכור מוזיקה מתקופתם. פרויקט הקרטייקר שאב השראה ממוזיקת חדרי נשפים המופיעים בסרטים כמו קרנבל הנשמות (1962), הניצוץ (1980) וסדרת הטלוויזיה "מטבעות מן השמיים" (1978), שמשכה את קירבי לנושאים של אובדן זיכרון.

המבקר רואן סאבאג' השווה את האלבום לרומן House of Leaves של מארק דניאלבסקי משנת 2000 בשל "החלל האינסופי והמפחיד (אולם הנשפים) המוסתר על ידי המגבלות המטעות של הביתיות המוכרת" המיוצג בצליל תהודה עמוק. חלק מהשירים באלבום מופיעים פעמיים אך מסומפלים באופן שונה, כמו שיר הנושא ו-"Mental Caverns Without Sunshine". קירבי הסביר שזה נעשה כדי לתת אווירת דז'ה וו: "מיד בהאזנה ראשונה, אתה כבר תוהה איפה שמעת את השיר הזה בעבר". אורכה של הגרסה השנייה של "Mental Caverns Without Sunshine" הוא רק חצי מאורכה של הראשונה. לדברי רואן סאבאג', ההיבטים החוזרים ונשנים של האלבום שואלים את המאזין אם "תחושת ההיכרות [שלהם] נובעת מהלופים [עצמם] או מעצם הפטינה הטבועה בתקליט הפטיפון השרוט".

 הפקה 
בתחילה, קירבי לא תכנן לעשות את An Empty Bliss Beyond This World. היצירה שלו החלה כאשר הוא קנה בחנות בברוקלין בדצמבר 2010 וקנה אוסף של תקליטי מוזיקת חדרי נשפים בעשרה דולרים. התקליטים נותרו ללא שימוש במשך זמן מה עד שהגיע לדירה בברלין, שם בילה כחודש במעקב אחריהם על ידי נגינתם על פטיפון שבור. לאחר מכן הוא העביר את ההקלטות למכשיר הקלטה דיגיטלי שהשיג בזמן חופשה בספרד במהלך התפרצויות אייאפיאטלאייקוטל ב-2010. עד שעבר לדירה אחרת, ערך והפיק את ההקלטות. יצירת האמנות, ששמה Happy In Spite, צוירה בשנת 2010 על ידי חברו הוותיק של קירבי, איוון סיל.

 רשימת רצועות 

 הערות שוליים 

קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית