מצר שינקוק

מצר שינקוק (באנגלית: Shinnecock Inlet) הוא המצר המזרחי ביותר מבין ששת המֵצָרים העיקריים המחברים מפרצים מהחוף הדרומי של לונג איילנד לאוקיינוס האטלנטי. מפרצים אלה מוגנים מהאוקיינוס באמצעות שרשרת איי המחסום החיצוני הצר, שאורכה כ-200 ק"מ, והמשתרעת מהעיר ניו יורק ועד לסאות'המפטון, ניו יורק, על החוף הדרומי של לונג איילנד. המצר מפריד בין האי ווסטהמפטון מחצי האי המשתרע מכפר סאות'המפטון. המצר נוצר על ידי הוריקן ניו אינגלנד ב-1938, שהרג כמה אנשים כשפרץ את האי בהמפטון בייס, ניו יורק. השם בא מהאומה הילידית שינקוק.

המצר קטע את זרימת החול (שבדרך כלל זורם ממזרח למערב) וכתוצאה מכך חלה בליה חופית גדולה בצד המערבי של המצר, ש"הסתייעה" בנור'איסטר של דצמבר 1992 שחיסל את רוב ווסטהאמפטון דיונס, ניו יורק. התופעה נקראת "נדידה אורכית". המאמצים למנוע שחיקה עם מבני חול מלאכותיים, רק דחפו את הבעיות מערבה יותר, וכתוצאה מכך נוצרו בעיות חמורות של שחיקת חוף באי פָיֶיר איילנד. ווסטהאמפטון דיונס התאגדה ב-1993 במיוחד, כדי לקבל מעמד משפטי במחלוקות עם חיל ההנדסה של ארצות הברית בעניין הגנות החוף. בשנת 2010 נחפר המצר, והחול הונח על חוף הים בכביש K כחלק מתוכנית הביניים West of Shinnecock Inlet לחידוש החול.

ב-17 יולי שנת 1996, בעקבות התרסקות טיסה 800 של TWA מול חופי לונג איילנד, מצר פייר איילנד היה נתיב הגישה הראשוני למים עבור ספינות שחשו לאזור ההתרסקות שהיה במרחק של כ-13 ק"מ מהמצרAPPENDIXES - In-flight Breakup Over the Atlantic Ocean, Trans World Airlines Flight 800, Boeing 747-131, N93119, Near East Moriches, New York, July 17, 1996 (PDF). National Transportation Safety Board. 23 August 2000. . לאורך הלילה שבין ה-17 ל-18 ביולי, סירות שנשאו שרידי אדם ופסולת מטוסים עברו מאזור ההתרסקות דרך מפרץ מוריצ'ס לתחנת משמר החופים של מוריצ'ס מזרח, לפני שתנועת כלי השיט הללו הועברה ב-18 ביולי למפרץ שינקוק (Shinnecock Bay), דרך מצר שינקוק המרוחק 29 ק"מ מצפון-מזרח לאזור ההתרסקות, אבל המים שם רחבים ורגועים יותר.

 ראו גם 
 גאוגרפיה של מצרים ומפרצים באזור לונג איילנד רבתי
 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:לונג איילנד
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה