פרנק גארי

פרנק בויד גארי (באנגלית: Frank Boyd Gary; 9 במרץ 1860 – 7 בדצמבר 1922) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

 ביוגרפיה 
גארי נולד ב-9 במרץ 1860 בקוקסברי שבקרוליינה הדרומית, הוא למד בבית הספר הקהילתי קוקסברי וביוניון קולג' (סקנקטדי, ניו יורק). הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע באבוויל, קרוליינה הדרומית ב-1881. בין השנים 1890–1900 כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, וכיהן כיושב ראש בית הנבחרים בין השנים 1895–1900. הוא היה ציר לוועידה החוקתית של המדינה ב-1895 וחבר בבית הנבחרים של המדינה שוב ב-1906.

גארי נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית כדי למלא את המושב שהתפנה בשל מותו של אסברי לטימר וכיהן מ-6 במרץ 1908 עד 3 במרץ 1909; הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1908, ולאחר כהונתו בסנאט נבחר שוב לחבר בבית הנבחרים של המדינה ב-1910. ב-1912 נבחר לשופט של המחוז השיפוטי השמיני וכיהן עד מותו בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית ב-7 בדצמבר 1922; הוא נקבר בבית הקברות לונג קני, אבוויל, קרוליינה הדרומית.

פרנק ב. גארי מונה גם כשופט מיוחד במחוז לקסינגטון במשפטו של ג'יימס ה. טילמן (סגן מושל קרוליינה הדרומית ואחיינו של הסנאטור בנג'מין טילמן) ב-1903 בגין רצח נרסיסו גנר גונזלס (העורך המייסד של The State, העיתון של קולומביה, קרוליינה הדרומית).

נטען כי גארי היה "תומך טילמן" (Tillmanite), אם כי אין ראיות חותכות שהפגין נטייה פוליטית במהלך המשפט. עם זאת, המושבעים נחשבו למוטים ומפלגתיים, במיוחד לאור העובדה שטילמן ירה בגונזלס באור יום לעיני עדים רבים. טילמן זוכה לכאורה על בסיס טענת הגנה עצמית, אך סביר יותר שהמושבעים האמינו שהוא פעל בצדק. גונזלס ניהל מסע תקשורתי עז נגד טילמן בעיתון המקומי, מה שתרם להפסדו של טילמן בבחירות למשרת מושל קרוליינה הדרומית בשנת 1902.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי מכללת יוניון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1860
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1922