אהרן פולד

הרב אהרן פולד (בכתיב מיושן: פולדא; בגרמנית: Aharon Fuld; מכונה בספרים מהרא"ף; כ"ה בכסלו תקנ"א, 2 בדצמבר 1790 – ט"ז בטבת תר"ח, 23 בדצמבר 1847) היה ראש ישיבה ואספן ספרים בפרנקפורט. לאחר פטירת ר' זלמן טריר נחשב הרב פולד למנהיג הלא-רשמי של המיעוט האורתודוקסי בקהילת פרנקפורט ולסמכות התורנית הגבוהה ביותר בה. ספרייתו הייתה שם דבר והיו בה העתקים של כתבי יד נדירים, היא נמסרה לאחר מותו לספריית פרנקפורט.

ביוגרפיה

משפחת פולד הייתה מהמשפחות המיוחסות בפרנקפורט, היא התיישבה בעיר כנראה במהלך המאה ה־17 ומוצאה מהעיר פולדא. מהמשפחה יצאו תלמידי חכמים רבים, ביניהם ר' משה, אביו של ר' אהרן שנסמך סמיכת "מורנו" על קברו על ידי בעל ההפלאה. ר' אהרן נולד בשנת ה'תקנ"א לאביו ר' משה ולאשתו שרלה בת ר' יוזפא וועטרהאן. כשהיה בן 6 נפטר אביו וגידלו ר' וואלף פולד שהיה מגדולי חכמי העיר. עד שנת ה'תקס"ה למד אצל בעל ההפלאה, ומפטירתו למד אצל בנו ר' צבי הירש הורוויץ, ר' זלמן טריר, ר' אליעזר וואלוי (וואלא) (דיין בפרנקפורט), ר' מרדכי אדלר, ר' מנדל בס, ר' יעקב פוזן ובעיקר אצל ר' וואלף פולד. הוא ניחן בזיכרון פנומנלי, בגיל 11 החל לכתוב את חידושיו והתפרסם כעילוי, ובעקבות דרשת בר המצוה שלו, שבה כנראה התווכח בפלפול עם אחדים מהנוכחים הוענק לו תואר "דיין שמאי" מבית הדין של הרב טרייר. כשהיה בן 16 הגיע לדייץ , שם ביקשוהו חכמי הקהילה לדרוש בפניהם. דרשתו שניתנה בעל פה ללא ספרים נכתבה בספרו על פני 6 עמודים.

בהיותו בן 21 נשא את שינכה בת ר' מרדכי שוסטר כ"ץ אשר העניק לו נכסים לסחור בהם בבורסה. מנישואים אלו נולדו לו 15 ילדיםPaul Arnsberg , Die Geschichte der Frankfurter Juden, Band 3, Biografisches Lexikon, p. 127. . למרות צניעותו והופעתו הפשוטה הוא התפרסם בגאונותו ובמאמר שיצא בגרמנית הוא מתואר כ"אנציקלופדיה חיה לכל חלקי התורה, ויכול היה לצטט בקלות מהמקורות הנידחים ביותר". עם כל זה, כשנתמנה ר' זלמן טריר לרב העיר, למרות היותו מגדולי הלומדים בעיר הוא היה כתלמיד נאמן לפניו. בפרנקפורט היה נהוג מימי קדם שמנהיגי הקהילה הם שבעה: הרב, ושני בתי דין של שלשה. ראש אחד בתי הדין הוא ראש הישיבה והוא התומך של הרב. ר' אהרן פולד וחברו ר' בער אדלראחיו של ר' נתן מרכוס אדלר. מונו לתומכי הרב עוד לפני שמונו לדיינים מפני גדולתם והם היו שלישייה שייצגה את הרמה התורנית בפרנקפורט, וכך מתאר אותם הרב מרדכי הורוויץ: "האב"ד מהו' זלמן היה ז"ל היה סיני בבקיאותו והרב מהו' בער אדלער ז"ל היה עוקר הרים בחריפותו והרב מהו' אהרן ז"ל היה טוחנן זה בזה בהלכה בשכלו הזך עיניו ירדו אל חדרי ויסודי העניינים ולנוכח הביטו על פני ההלכה אל גדותיה וקצותיה."

ידועים כיום התכתבויות שלו עם גדולי הרבנים, ביניהם: רבי עקיבא איגר, ר' יצחק אייזיק וורמסר מפולדא, ר' יעקב קאפיל במברגר מוורמס, ר' צבי בנימין אוירבך, ר' מנחם מנדל קרגוי מפיורדא, ר' גבריאל אדלר ור' אברהם יוסף ווכסלר משוובאך. עם החתם סופר היה לו קשר מיוחד. התשובה הראשונה שהחת"ס שלח לו נכתבה בתקע"ב, כשר' אהרן היה בן 22, ומאז החת"ס מזכיר דברים בשמו פעמים רבות בתשובותיו וחידושיו. מלבד זה החת"ס היה מבצע דרכו שליחויות רבות לפרנקפורט עיר מולדתו. היחסים ביניהם עלו על שרטון בזמן הפולמוס על הגילוח בחול המועד. בשנת תר"ח האורתודוקסים בקהילה ביקשו להיות כפופים בענייני דת לוועדה שהקימו בת חמישה חברים, ביניהם הרב פולדיעקב כץ, הקרע שלא נתאחה, מרכז זלמן שזר תשנ"ה, עמ' 35.. בתחילת שנת תר"ח הוא החל לחלות ובכתביו הוא מודה לה' שהחיה אותו מחוליו, אך בט"ז בטבת הוא נפטר. בהלוייתו השתתפו כל בעלי האצולה היהודיים בפרנקפורט מכל החוגים והיא סוקרה בעיתונים כאירוע רב משתתפים. התארים שנכתבו עליו נדירים מאוד בתקופתו ביניהם: "לא היה אדם בדורו שהיה שונה הלכות ומחבר ספרים יותר ממנו", "חכם בתורה מכל בני דורו" ועוד. ספרייתו הגדולה וכתביו נמסרו ברובם לספריית פרנקפורט לרווחת הציבור וזליגמן בר השתמש בהם לפירושו על הסידור. מקצתם נמסרו לרב מרדכי הורוויץ שהוציאם לאור בשם "בני אהרן" והוסיף להם את קורות חייו בשם "תולדות אהרן".

פולמוס הגילוח בחול המועד

בתקופה ההיא רבים מהיהודים גילחו את זקנם בחול המועד, דבר הנחשב אסור לפי ההלכהעל הפולמוס ראה בספרו של הרב אמנון בזק, "ניצחוני בני", עמ' 454-460.. ר' אהרן פולד הציע להתיר את הגילוח בחול המועד בטענה שהמציאות שבה חז"ל אסרו את הגילוח היא כשהגילוח הוא דבר נדיר, ולכן לא ייתכן שדווקא בחול המועד אדם יגלח, אבל כיום שמתגלחים מספר פעמים בשבוע- אם הכביד זקנו בחול המועד הדבר מותר. הוא הציע את היתרו בפני גדולי הדור והתנה אותו בהסכמתם. ר' אברהם בינג והחת"ס השיבו לו לאיסור, ור' זלמן טריר ור' בער אדלר הסכימו להיתר. ר' צבי בנימין אוירבך התיר בתנאי שאביו יסכים איתו. בין רבני גרמניה נוצרה מבוכה בעקבות איסור ר' אברהם בינג והחת"ס, והתעוררה מחלוקת אם לפרסם את ההיתר: ר' אהרן פולד ור' בער אדלר לא פרסמו ואילו ר' צבי בנימין אוירבך סבר שיש להפיץ את ההיתר. למרות אי פרסום ההיתר נפוצו שמועות שר' אהרן פולד ור' בער אדלר התירו לגלח בחול המועד והם ספגו על כך ביקורות. ר' צבי הירש להרן שהיה קנאי, שלח תלונה לחת"ס על היתרו של ר' אהרן פולד ואילו ר' אהרן פולד שלח בתגובה הבהרה שלא רק שהוא לא התיר אלא שהוא מתרחק מהוראת הלכה אפילו בתוך ביתוהמכתב בחלקו מצוטט ב"תולדות אהרן" של הרב מרדכי הורוויץ.. סביר להניח שמכתבו לא הגיע לחת"סירושתנו י"ב, עמ' שנד. כי לא נמצאה כל תגובה מצד החת"ס והיחסים ביניהם נותקו כמעט לגמרי מלבד השליחויות הקבועות של החת"ס דרכו, ועל כך החת"ס מתנצל בפני ר' צבי הירש להרן.

פועלו הציבורי

בגלל היותו עשיר הוא פרנס עניים רבים ואלפים נמנו על מקבלי הצדקה שלוPaul Arnsberg , Die Geschichte der Frankfurter Juden, Band 3, Biografisches Lexikon, p. 128. . הוא עזר ליהודים בכל המקומות שפנו אליו, וגם קשריו הטובים עם אנשיל רוטשילדחגי פרשל, בחגוי הסלע, הוצאת צוף, עמ' רס"ח: בשנת תר"ד הדפיס ר' צבי הירש חן טוב (איידלמן)  חוברת קטנה ובה ענייני פורים. לחוברתו קרא: מגילת ספר- אגרת הפורים, והיא "מנחת ידידות בארבעה- עשר לחודש שנים עשר יום הפור, יובל שי לאפרתים פרתמים נכבדים מפורסמים". המנחה הוגשה לאנשל רוטשילד ור' אהרן פולד. סייעו רבות לאלה שפנו אליו לעזרהיעקב יהודה ווערשנער, ר' עקיבא איגר חייו ופעולתו תשע"ח עמ' 102. . ארגון פקוא"מ שלח לו כמה מכתבים כדי להתרימו ליישוב הארץ וגם כדי ליצור קשר עם אנשיל רוטשילדאגרות הפקוא"מ מאמסטרדם תקפו-תקפז, ירושלים תשכ"ה, עמודים: 161, 207, 239, 282. באיגרת 130 שבעמ' 282 משמע שר"א פולד לא נענה לקריאת הפקוא"מ לסייע ליישוב הארץ, ואולי זה תלוי בעלילה שרצ"ה לעהרן העליל עליו בפני החת"ס שהוא מגלח בחוה"מ.. כמו כן, אפילו מטורקיה הגיעה אליו בקשת עזרה מהרב חיים פלאג'י בעקבות שריפה גדולה שפגעה ביהודים שםקטלוג קדם 75 עמ' 146.. לאחר עליית הרפורמים בפרנקפורט הוא היוה את ההתנגדות היחידה שהייתה להםחוברת זיכרון לקהילת פרנקפורט ע"נ מיין, ירושלים תשכ"ו, יו"ל בבית הספרים הלאומי והאוניברסטיאי; מחניים ק"כ עמ' 30; הישיבה הרמה בפיורדא חלק ג' עמ' 518.. כידוע, בפרנקפורט היו "חברות חסד" רבות"חברת חסד" היו קבוצות אנשים שלקחו כפרויקט לעזור לנצרכים בנושא מסוים. ארגונים אלו היו נפוצים בכל אירופה במידה זו או אחרת, ולפי דוד גנז  הם הומצאו בפרנקפורט במאה ה-16., והוא השתתף בכמה חברות חסד בפרנקפורטידוע לנו שהוא היה בחברה שדאגה לציציות לעניים, שבראשות הדיין ר' יעקב זילברקרוין, ובחברה קדישא.. לאחר עליית הרפורמים הוא פעל רבות להגנה על ברית המילה שהרפורמים ניסו לבטלה, והוא יצר קשר עם ר' עקיבא איגר כדי לארגן מסגרות חינוך לאורתודוקסים בשיטת תורה עם דרך ארץ. בזמנו היו בפרנקפורט 3 ישיבות: הקלויזביהדות גרמניה היה נהוג שכל קהילה מחזיקה בית מדרש עם עשרה תלמידי חכמים שעוסקים כל ימיהם בתורה. לקלויז של פרנקפורט היו מנהגים ייחודים, מוזכרים לעיתים במחזורי רדלהיים. של ר' יעקב פוזן, ישיבת ר' זלמן טריר והישיבה של ר' אהרן פולדירושתנו י"ב עמודים שנו, שעז-שעח.. תלמיד ישיבה בפרנקפורט תיאר אותו כ"גבר יפה תואר, ת"ח גדול שנשא יורשת עשירה והיה הולך כל יום אל בית הבורסה. אצלו למדה קבוצת תלמידים שעתיים לפני לכתו לבורסה, היה לומד איתם את הגמרא על דרך הפשט, מבלי מסקנת ההלכה, אלא בהבנת הרקע המציאותי של ימי חז"ל. תוך שעתיים התקדם בהסברת הפשט כדי 20 עמודים ללא פלפול או משא ומתן. הרב פולד לא הקדיש תשומת לב למפרשים השונים ולא דן בדבריהם, שיעוריו המהירים לא היו שוים לכל נפש."ירושתינו י"ב עמודים שנו, שעז- שעח. ההיסטוריון יעקב כץ טוען שהרב פולד התרחק מהעיון והעביר שיעורים פשוטים ודרשות פופולריות מידי שבת מתוך השפעת רוח הזמןיעקב כ"ץ, הקרע שלא נתאחה, מרכז זלמן שזר תשנ"ה, עמ' 35. ראה "מאחרוני גדולי אשכנז", נדפס בעיתון הארץ כ"ה ניסן תשכ"ג (וגם במבוא ל"מעדני מלך", מכון שלמה אומן עמ' 29) מאת בנימין דה פריס שדרך הלימוד הזו שהתרחקה מפלפול הייתה נחלת כל רבני גרמניה אז.. לאחר סגירת הישיבה בפיורדא על ידי הרפורמים, רבים מתלמידיה מצאו את מנוחתם בישיבתו.בנימין שלמה המבורגר, הישיבה הרמה בפיורדא חלק ג' עמ' 362.

כתביו

ר' אהרן פולד כתב רבות, אך רק קומץ קטן נדפס. הוא כתב את ספר "בני אהרן": שני חלקים המלאים בחידושי ש"ס ושו"ע ושו"ת. בנוסף לכך כתב חידושים על הנ"ך, על הש"ס ו"מגילת סתרים".ראה באריכות בספרו "בני אהרן" אחרי "תולדות אהרן", ובירושתנו י"ב עמ' נט-ס. כתביו עתידים לצאת על ידי אריה פויכטונגרירושתנו י"ב עמ' שלה הערה ו'..

כתביו שנדפסו:
 בית אהרן, נדפס על ידי בניו בשנת תר"ן בפרנקפורט. הספר כולל: שו"ת משיבי מלחמה שערה, הגהות וחידושים על הש"ס ומפרשיו, הגהות על ספר הערוך, הגהות על ספר התשבי והגהות על ספר המתורגמן.
בני אהרן על עירובין. חידושיו על מסכת עירובין. נדפס בתוך ירושתנו י"ב עמ' סא- קב, על ידי ר' אריה פויכטונגר.
הגהות לסידור דרך החיים בסידור תפילת ישראלבהם נעזר כותב הספר "מנהגי פרנקפורט" במילואים. ראה שם עמ' קנה..
חלק מספרו "כללי הש"ס" שאבד. נדפס בתוך ירושתנו י"ג תשפ"ה עמ' י"ט- ל"ד, על ידי ר' אריה פויכטונגר.
"הערות על "שם הגדולים" חלק א", נדפסו לראשונה בתוך: שם הגדולים ב, פרנקפורט, תר"ז, עמ' 276–281, ונמצאות כיום ברוב המהדורות בצורות שונות.

תלמידיו
ר' גבריאל ליפמן, אב"ד אוריך וקיסיניגן.
ר' יוסף אייזיקסון, אב"ד פפד"א, עמדין, רוטרדם ופילנה.
ר' מאיר עטלינגר, דיין באיכנהאוזן.
ר' יצחק הוכהיימר, אב"ד באיכנהאוזן.
ר' יקותיאל קונרויטר, אב"ד ביבליס.
ר' ליבמן אדלר, רב קהילה "אנשי מערב" בשיקגו.

לקריאה נוספת
.
משה המבורגר, "גאון פרנקפורט הנשכח: רבי אהרן פולד וקשריו עם ה'חתם סופר'", ירושתנו יב (תשפ"ג), עמ' שלה ואילך.
אריה ווכטפוינגר, "בני אהרן על מסכת עירובין", ירושתנו יב (תשפ"ג), עמ' נט ואילך.
*.Paul Arnsberg , Die Geschichte der Frankfurter Juden, Band 3, Biografisches Lexikon, p. 128.

קישורים חיצוניים

 .
 .
 .

הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי מנהגים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:תלמידי רבי פנחס הלוי הורוביץ
קטגוריה:ראשי ישיבה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1791
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1847