דפטומיצין

דפטומיצין (באנגלית Daptomycin) היא תרופה אנטיביוטית מסוג ליפופפטיד. התרופה משמשת לטיפול בזיהום חיידקי מערכתי ומסכן חיים, על ידי גרם-חיוביים. דפטומיצין משווקת תחת השם המסחרי קוביצין (Cubicin).

היסטוריה
דפטומיצין התגלה בשנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר קבוצת חוקרים בארצות הברית, זיהו את התרופה מתוך תמצית קרקע. התרופה הופקה על ידי חיידק Streptomyces roseosporus, סוג חיידק שביכולתו להפיק חומרים אנטיביוטיים.

דפטומיצין אושר לשימוש רפואי על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 2003.

שימוש רפואי
דפטומיצין היא אנטיביוטיקה מסוג ליפופפטידים מעגלית. היא משמשת לטיפול במגוון זיהומים חיידקיים הנגרמים על ידי חיידקים גראם חיוביים, כולל Staphylococcus aureus עמיד למתיצילין (MRSA) ואנטרוקוקים עמידים לוואנקומיצין (VRE).

דפטומיצין ניתנת לשימוש במגוון התוויות קליניות, כולל כאלו שאושרו על ידי ה-FDA ושימושים מחוץ להתוויות המאושרות.

תופעות לוואי
תופעות לוואי שכיחות הקשורות לטיפול בדפטומיצין כוללות:
קרדיווסקולריות: לחץ דם נמוך, לחץ דם גבוה, בצקת.
מערכת העצבים המרכזית: נדודי שינה.
עוריות: פריחה.
מערכת העיכול: שלשולים, כאבי בטן.
המטולוגיות: אאוזינופיליה.
נשימתיות: קוצר נשימה (דיספנאה).
אחרות: תגובות באתר ההזרקה, חום, רגישות יתר.

תופעות לוואי פחות שכיחות אך חמורות שדווחו בספרות כוללות:
פגיעה בכבד (הפטוטוקסיות): עלייה ברמות אנזימי כבד (טרנסאמינזות).
פגיעה בכליות (נפרוטוקסיות): פגיעה כלייתית חריפה הנגרמת מרבדומיוליזיס.

מנגנון פעולה
דפטומיצין משבש את המבנה הממברנלי של החיידק והופכת אותו לחדירה. המנגנון הספציפי כולל את הצעדים הבאים:
 קישור לממברנת החיידק: דפטומיצין מתמקמת בממברנה הציטופלזמתית של החיידק על ידי אינטראקציה עם ליפידים בממברנה.
 שינוי מבנה הממברנה: עם הקישור, דפטומיצין משנה את מבנה הממברנה להיות חדירה יותר. תהליך זה גורם לדפולריזציה (שיבוש במתח החשמלי של הממברנה), ומשבשת הומאוסטאזיס של התא.
 שיבוש במיקומם של חלבוני חלוקה חיוניים: אחד ההיבטים המרכזיים שצוין במאמר הוא ששיבוש המבנה הממברנלי שגורם דפטומיצין משפיע על מיקום ותפקוד חלבוני חלוקה חיוניים (כמו FtsZ), אשר מעורבים בתהליך חלוקתו של החיידק. כתוצאה מכך, חלוקת התא נפגעת.
 פגיעות בתפקוד התא: בהמשך לכך, תהליך חלוקה של החיידק נפגע, דבר שמוביל להפסקת התרבותו ולמותו.

לסיכום, דפטומיצין לא רק פוגעת בממברנה עצמה אלא גם משפיעה על חלבונים חיוניים לחלוקה, ובכך מעכבת את התרבות החיידק ומביאה למותו.

בטיחות בהריון והנקה
הריון
דפטומיצין מסווג כתרופה בקטגוריה B על ידי ה-FDA, כלומר מחקרים בבעלי חיים לא הראו סיכון לעובר, אך אין מחקרים מספקים ומבוקרים היטב בנשים הרות.

במחקרי רבייה בבעלי חיים, דפטומיצין לא הראה נזק לעובר כאשר ניתנה במינונים עד פי כמה מהמינון האנושי. עם זאת, מכיוון שמחקרים בבעלי חיים אינם תמיד מנבאים תגובה אנושית, נדרשת זהירות.

ניתן לשקול שימוש בדפטומיצין במהלך ההריון אם התועלת הפוטנציאלית לאם עולה על הסיכונים הפוטנציאליים לעובר. זה רלוונטי במיוחד לזיהומים שבהם אנטיביוטיקות אחרות אינן יעילות או אינן מתאימות.

אם נעשה שימוש בדפטומיצין במהלך ההריון, מומלץ מעקב צמוד אחר רווחת האם והעובר. ההשפעות של התרופה על התפתחות העובר בבני אדם אינן מובנות לחלוטין.

יש להשתמש בדפטומיצין במהלך ההריון רק אם יש צורך ברור וכאשר טיפולים חלופיים אינם מתאימים.
מומלץ להתייעץ עם מומחה למחלות זיהומיות ורופא נשים. מומלץ מעקב צמוד אחר האם והעובר במהלך הטיפול.

הנקה
דפטומיצין מופרש בחלב אם, אך היקף ומשמעות ההפרשה לא נחקרו היטב. הנקה בזמן טיפול בדפטומיצין עשויה לדרוש שקילת היתרונות של הטיפול מול הסיכונים הפוטנציאליים לתינוק. לפי ה-FDA, לא נמצאו ראיות לסיכון לעובר במחקרים על בעלי חיים.

התווית נגד
דפטומיצין היא תרופה יעילה, אך יש לה מספר התווית נגד, כלומר מצבים שבהם השימוש בה עשוי להיות מסוכן או לא מומלץ. ההתוויות נגד לדפטומיצין כוללות את הדברים הבאים:
אלרגיה, או רגישות יתר, לדפטומיצין או לרכיבים אחרים בתרופה: אם יש היסטוריה של תגובות אלרגיות חמורות לדפטומיצין או לחומרים קשורים, יש להימנע משימוש בה.
היסטוריה של בעיות שריריות (myopathy) או תמס שריר (rhabdomyolysis): דפטומיצין עלולה לגרום לפגיעות בשרירים ולסיבוכים כמו רבדומיוליזיס. אם יש למטופל היסטוריה של בעיות כאלה, יש לבצע הערכה מדוקדקת לפני השימוש.
חולים עם תפקוד כלייתי לקוי: דפטומיצין מופרשת דרך הכליות, ולכן יש לנקוט בזהירות במתן התרופה לחולים עם פגיעה בתפקוד הכלייתי. לעיתים, יש צורך בהתאמת המינון או בהימנעות מהשימוש בתרופה.
הפרעות קצב לב: דפטומיצין עלולה להחמיר בעיות קצב לב, ולכן יש להימנע משימוש בה בחולים הסובלים מהפרעות קצב לב חמורות.

כמובן, כל מקרה צריך להיבחן בנפרד, ולרוב יש לבצע הערכה רפואית מקיפה לפני תחילת טיפול בדפטומיצין.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:פפטידים ציקליים