JR (אמן)

JR (נולד ב-22 בפברואר 1983) הוא שם העט של צלם ואמן רחוב צרפתי. JR מייצג את ראשי התיבות של שמו הפרטי של האמן: ז'אן-רנה.

JR מגדיר את עצמו כ"פוטוגרפייר" (בצרפתית: photograffeur – הלחם בסיסים של צלם ואמן גרפיטי), כלומר צלם ואמן של אמנות רחוב. הוא מציג צילומי שחור-לבן ענקיים במקומות ציבורייםElizabeth Day ""The street art of JR", The Observer, 7 March 2010., כיוון שלטענתו הרחוב הוא "גלריית האמנות הגדולה בעולם""JR's street art from around the world" The Daily Telegraph, accessed, 26 October 2010, ואכן, עבודותיו הוצגו לראשונה ברחובות פריז.

יצירתו של JR משלבת אמנות ואקטיביזם חברתי, ועוסקת במחויבות, חופש, זהות וגבולות, ו"לעיתים קרובות קוראת תגר על דעות קדומות רווחות ועל דימויים מצמצמים שמופצים על ידי פרסומות ותקשורת." הוא עושה זאת באמצעות ניסיון להפנות תשומת לב ציבורית לקהילות "שקופות": תושבי שכונות מצוקה בפריז ובפאבלות בברזיל, מקסיקנים שחיים ליד חומת ההפרדה ביניהם לבין ארצות הברית ואסירים בכלא שמור במיוחד. הוא מדביק על קירות בניינים ומבנים במרחב הציבורי דיוקנאות ענק של המצולמים שלו, כך שאי אפשר יהיה להתעלם ממבטיהם.

 שנים ראשונות וקריירה 
JR נולד בפריז בשנת 1983, וגדל בשכונת עוני במשפחת מהגרים.
ממוזער| ציור קיר ממיצב "Unframed" של JR בבית החולים אליס איילנד|299x299 פיקסלים
JR החל את הקריירה שלו כאמן גרפיטי שעיקר עניינו היה להטביע את חתימתו במרחב הציבורי. הוא נהג לכתוב את שמו על גגות וברכבות תחתיות, והוא נהנה מההרפתקה שכרוכה בלצייר במרחבים האלה. כאשר מצא מצלמה נטושה בתחנת המטרו המקומית החל לתעד את פעולותיו המחתרתיות יחד עם ידידו הקולנוען לאדג' לי. עם הזמן, הוא החל לנצל את הקירות וחזיתות הבניינים, והדביק עליהם את הדיוקנאות של האנשים שאותם צילם במסעותיו ברחבי אירופה. JR מתייחס לעבודות אלה כאל פרויקטים שמשותפים לו ולמושאי הצילום שלו. אל הרחובות התייחס כאל אמצעי להגיע עם האומנות שלו לאנשים שלעולם לא יבקרו במוזיאונים.

הטכניקה של JR היא הדפסה והדבקה. הוא מדפיס את הצילומים שלו, בדרך-כלל דיוקנאות, בשחור-לבן, בקנה מידה ענק. ההדפסות האלה מורכבות ממאות חלקים, שמתחברים ביניהם באופן מושלם במיקום שמיועד להצגתם.

 עבודות בולטות 
 "דיוקנאות של דור" (Portrait of a Generation) 
בפרויקט הזה, שצולם בין 2004 ל-2006, צילם JR דיוקנאות של צעירים משכונות מצוקה בפריז. באותה תקופה, על רקע מהומות שהיו בצרפת, אנשים אלה הוצגו בתקשורת כאנשים אלימים שיש להיזהר מפניהם. הרעיון לצלם אותם כשהם עושים פרצופים מצחיקים, ולהדביק את הפורטרטים האלה בקנה מידה ענק ברחובות פריז, ניסה לשנות את התדמית הזו. כך קרה שהפרויקט, שהתחיל בשכונה אחת כלא-חוקי, קיבל הכרה רשמית כאשר עיריית פריז אישרה את הדבקתן על גבי בניינים בשכונות אחרות.

בשנת 2013, מאחר שהבניינים האלה היו מיועדים להריסה, חזרו אליהם JR וצוותו, והדביקו בחשאי בקירות פנימיים, תצלומים מהסדרה המקורית. הדיוקנאות נחשפו ככל שהתקדמה הריסת הבניינים.

 פנים אל פנים (Face 2 Face) 
בשנת 2007, הציג JR את הפרויקט הראשון שלו מחוץ לצרפת. הוא צילם בתקריב דיוקנאות של ישראלים ופלסטינים מהגדה המערבית כשהם עושים פרצופים מצחיקים, ואחר-כך הדביק הדפסים עצומים שלהם, זה לצד זה, על שני צדי גדר ההפרדה שבין ישראל לשטחי הרשות הפלסטינית.

 נשים הן גיבורות (Women are Heroes) 
במסעותיו בעולם באזורי סכסוך, הבין JR שנשים הן לעיתים קרובות הקורבן המיידי והעיקרי של מלחמות, פשיעה, תקיפות מיניות, וקיצוניות פוליטית או דתית. בפרויקט זה, ניסה JR להדגיש את כבודן ותפקידן המרכזי של נשים בחברה, באמצעות צילומן בחיי היום-יום שלהן והדבקת תמונותיהן במקומות משמעותיים בסביבתן. הפרויקט התפרש על פני כמה שנים וכמה מקומות, כך שבשנים 2008–2009 הוא צילם והציג בפריז, בסיארה ליאון, בליבריה, בקניה, הודו, קמבודיה וברזיל. צילומי ענק של עיני נשים, הבעות פנים וגם גוף מלא – התנוססו בערים אלה על גשרים, גדרות, חומות, אוטובוסים וקירות בתים ופאבלות.

ב- 2014, הסתיים הפרויקט כאשר שיגר לעולם, על גבי ספינה, את המסר של הנשים שנחשפו למצלמה שלו. 2,600 רצועות נייר, באורך של 363 מטרים, יצרו תמונות ענק של נשים במקומות שונים בעולם, והן הודבקו על מכולות שהיו על ספינת משא מסחרית שהפליגה מנמל לה האבר בצרפת לכיוון מלזיה.

 מהגרים (Migrants) 
בשנת 2017, הציב JR תמונת ענק של פעוט מקסיקני בשם קיקיטו, שמציץ מעל גדר הגבול שבין ארצות הברית למקסיקו. ביום האחרון של המיצב, הוא ארגן פיקניק שהתקיים משני צידי הגדר. קיקיטו, משפחתו ומאות מבקרים מארצות הברית ומקסיקו הגיעו והתאספו סביב שולחן ארוך שנפרש משני צידי הגדר. על גבי השולחן הודבקה תמונת עיניים של "חולם" (dreamer) – כינוי למהגרים לא חוקיים לארצות הברית, והמאכלים עברו מיד ליד מצד אחד של הגדר לצד השני.

 אנשים ומקומות (Visages Villages) 
בשנת 2017 יצר JR ביחד עם הצלמת והבמאית אנייס ורדה (Agnès Varda) את הסרט התיעודי אנשים ומקומות. הסרט הוא מסע בדרכים ברחבי כפרים בצרפת. JR וורדה נוסעים במשאית שבה מעין סטודיו נייד לצילום ולהדפסת תמונות. הם עוצרים במקומות שונים – כפרים, חוות, נמלים, מפעלים – מצלמים את אנשי המקום, מדפיסים את דיוקנאותיהם בגודל ענק, ומדביקים אותם על מבנים בולטים בסביבה. בסרט מתועדים, בנוסף לאומנות הרחוב שנוצרת במהלך המסע, גם השיחות עם האנשים שאותם הם פוגשים. הסרט נע בין אישי לפוליטי, בין קליל לרגשי מאוד, והוא גם מהווה הרהור על חיים, זיכרון, זקנה, אמנות וחברות.

בשנת 2017 הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

 טהצ'אפי (Tehachapi) 
בשנת 2019 החל JR לבצע פרויקט אמנותי בתוך כלא שמור בטהצ'אפי שבקליפורניה. בפרויקט הוא צילם 28 אסירים, רובם מרצים מאסרי עולם ללא חנינה. הוא יצר עימם קשר אישי, צילם אותם ונתן להם הזדמנות לספר את הסיפור שלהם. לאחר שהדפיס את הצילום על 338 רצועות ענקיות, הוא הדביק את הרצועות, בעזרת האסירים, ויצר מיצב ענק של צילום קבוצתי על רצפת חצר הכלא.
קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:צרפתים ממוצא תוניסאי
קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1983