Uncharted 4: A Thief's End

Uncharted 4: A Thief's End הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2016 שפותח על ידי חברת "Naughty Dog" והוצא לאור על ידי "Sony Computer Entertainment". משחק זה הוא הרביעי בסדרת "Uncharted", ועלילתו מתרחשת מספר שנים לאחר אירועי "Uncharted 3: Drake's Deception". כמו במשחקים הקודמים, השחקנים שולטים בדמותו של ניית'ן דרייק, צייד אוצרות לשעבר שנקלע להרפתקה חדשה בשידולו של אחיו, סמואל, שנחשב עד-כה למת. עם שותפו הוותיק של דרייק, ויקטור סאליבן, השלושה מחפשים רמזים למיקומו של האוצר האבוד של הנרי אברי. המשחק משוחק מנקודת מבט שלישית, ומשלבת אלמנטים הקשורים לפתרון-חידות. במצב מרובה משתתפים מקוון, ביכולת השחקנים להצטוות לצוותים של עד עשרה שחקנים על מנת לשתף פעולה ולהתחרות אחד נגד השני.

פיתוחו של המשחק החל בשנת 2011, זמן קצר לאחר השקת המשחק השלישי, והובל בראשות במאית הקריאטייב איימי הניג ובמאי המשחק ג'סטין ריצ'מונד. פיתוח המשחק נקלע לקשיים זמניים בשנת 2014 עקב עזיבתם של הניג וריצ'מונד את "Naughty Dog"; אך התחדש לאחר החלפתם בידי ניל דרוקמן וברוס סטרלי. צוות הפיתוח ביקש לשלב בעלילת המשחק אלמנטים של משחקי עולם פתוח, מתוך רצון לעודד את השחקים לחקור ולהילחם בצורה חופשית. נוסף לכך, ב-"Naughty Dog" ביקשו להאניש אף יותר מאשר במשחקים הקודמים את מערכת יחסיהם של ניית'ן ואלנה. "A Thief's End" היה המשחק הראשון של "Naughty Dog" שפותח במיוחד עבור קונסולת הפלייסטיישן 4; צוות הפיתוח ניצל את יכולותיה של חומרת הקונסולה על מנת לעבד וליצור סביבות דינמיות גדולות יותר.

המשחק הופץ לשוק במאי 2016 וזכה לביקורות חיוביות – ששיבחו בפרט את המשחקיות, נרטיב העלילה ועומקו הרגשי, הוויזואליה ומצב המרובה-משתתפים שלו – שהכתירו את המשחק כסיום הולם לסיפורו של דרייק. המשחק נחשב לאחד ממשחקי הווידאו הגדולים ביותר שפותחו אי-פעם. עם יותר מ-15 מיליון עותקים שנמכרו, זהו משחק ה-"Uncharted" הנמכר ביותר ואחד ממשחקי הפלייסטיישן 4 הנמכרים ביותר. הרחבה עצמאית, "Uncharted: The Lost Legacy", הופצה בשנת 2017. גרסת רימאסטר למשחק הופצה כחלק מאוסף "Uncharted: Legacy of Thieves" עבור קונסולות הפלייסטיישן 5 ו-Microsoft Windows בשנת 2022.

משחקיות
ממוזער|300px|שמאל|המשחקיות המשופרות של המשחק מדגישה את היכולת להביס אויבים על ידי שימוש בטקטיקות התגנבות, כולל הסתתרות בדשא גבוה והתגנבות, כמו כן גם השימוש בוו התלייה על מנת לעבור במהירות בין פלטפורמות שונות.
"Uncharted 4: A Thief's End" הוא משחק פעולה-הרפתקאות המשוחק מנקודת מבט שלישית, עם אלמנטים של משחק פלטפורמה. במהלך המשחק, שחקנים חוצים מספר סביבות, עוברים דרך מיקומים כולל עיירות, בניינים ומדבריות על מנת להתקדם בנרטיב העלילתי. ביכולת השחקנים להילחם באמצעות נשק חם או קרב אגרופים, או לחלופין, לבחור להשתמש בטקטיקות התגנבות על מנת לנטרל אותם. במשך רוב המשחק, השחקנים שולטים בדמותו של ניית'ן דרייק – צייד אוצרות מיומן פיזית שביכולתו לקפוץ, לרוץ, לטפס, לשחות, להתנדנד באמצעות חבל, להשתמש בוו תלייה ולבצע פעולות אקרובטיות נוספות. במהלך חלק מקטעי המשחק, ביכולת השחקנים לנהוג בג'יפ.

במהלך קרבות, ביכולת השחקנים להשתמש בכלי נשק לטווח ארוך, כמו רובים או רובי ציד, ורובים קצרי-קנה כמו אקדחים; וחומרי נפץ בשימוש ידני, כגון רימוני יד ומקלות דינמיט. גם מערכת הלחימה הידנית של המשחק עובדה מחדש במטרה למנוע אירועי זמן מהירים. וו התלייה מאפשר לשחקנים לדלג בין פלטפורמות שונות ולספק להם יתרון טקטי בקרב. על אף ששחקנים יכולים לתקוף את האויבים באופן ישיר, באפשרותם להשתמש בטקטיקות התגנבות על מנת לנטרל את האויבים מבלי להתגלות או לחלוף על פניהם בדרך ליעד הבא. עלילת המשחק ליניארית, אם כי באפשרות השחקנים לבחור מבין מספר נתיבים לחקור את סביבתם; נוסף לכך, מפות האזורים במשחק גדולות משמעותית מהמפות במשחקים הקודמים בסדרה.

המשחק כולל מערכת בינה מלאכותית שבה אויבים עוינים מגיבים לכל מצב לחימה שהם נמצאים בו; הם מגיבים לפעולות של שחקנים, מתאמים טקטיקות ומשתפים פעולה זה עם זה. נוסף לכך, גם בני לוויתם של השחקנים נשלטים על ידי בינה מלאכותית. המשחק מציג גם מערכת עץ הסתעפויות, המאפשרת לשחקנים להחליט על תוצאתם של מספר שיחות בין הדמויות, אם כי מערכת זו אינה משפיעה על התקדמות העלילה. ניתן גם לבטל את הנעילה של מסננים ומצבים ויזואליים נוספים, כגון מצב אפס כבידה, שימוש בזמן קליע או בסגנון אמנות מוצלל על ידי שימוש בנקודות ששחקנים שאספו במהלך המשחק הראשי.
מצב מרובה-משתתפים
מצב מרובה-המשתתפים המקוון של המשחק מאפשר לשחקנים להצטוות בצוותים של עד עשרה שחקנים ולהתחרות במשחקים תחרותיים. שחקנים שולטים בדמויות שונות מתוך סדרת המשחקים, ועליהם מוטלת המשימה להביס את יריביהם.

המשחק כולל חמישה סוגי משחקים מרובי-משתתפים:
 Command – על השחקנים לכבוש מיקומים מתוך עלילת המשחק במטרה לצבור נקודות.
 Ranking ו-Team Deathmatch – משחקי "עד-המוות" שבהם על השחקנים להרוג את יריביהם.
 Plunder – משחק בסגנון "תפוס את הדגל", שבו על השחקנים לגנוב בובת סנט דיסמס.
 Trials – על השחקנים לשתף פעולה במטרה להביס דמויות שאינן שחקניות.

ניתן למצוא אוצרות בכל המפות, בהן ניתן לרכוש פריטים וכלי נשק לשימוש במצב מרובה-משתתפים. מצב זה כולל גם "Mysticals" – כוחות על-טבעיים שמגבירים את יכולת השחקנים; ובני-לוויה, המכונים "סידקייקים", שאותם ניתן לזמן ולהם פונקציות שונות שנועדו במטרה לסייע לשחקנים. בדצמבר 2016, הושק גם מצב הישרדות שיתופי הכולל צוותים בני שלושה שחקנים הנלחמים נגד גלים של אויבים שדרגתם עולה ללא-הרף.

עלילה
רקע ודמויות
הדמות הראשית של "Uncharted 4: A Thief's End" הוא ניית'ן "נייט" דרייק (נולאן נורת'), הרפתקן וחוקר ארצות, שבעקבות אירועי "Uncharted 3: Drake's Deception" (2011), פרש מציד אוצרות וכעת חי בשלווה לצד אשתו, אלנה פישר (אמילי רוז), עיתונאית, בניו אורלינס ועובד בחברה לחילוץ ספינות. נוסף לכך, המשחק מציג לראשונה את דמותו של סמואל "סם" דרייק (טרוי בייקר), אחיו הגדול של נייט, שנחשב למת עד-כה. לאחר שנמשך חזרה אל חיי ההרפתקאות הישנים שלו בשידולו של אחיו, נעזר ניית'ן במנטור שלו ושותפו להרפתקאותיו הקודמות, ויקטור "סאלי" סאליבן (ריצ'רד מקגונגל); והשלושה יוצאים למסע למצוא ולשחזר את אוצרו האבוד של הפיראט הנרי אייברי, שמביא אותם לעימות חזיתי מול איש העסקים וצייד האוצרות העשיר והמסוכן רייף אדלר (וורן קול), בת זוגו, נדין רוס (לורה ביילי), שמנהלת את החברה הצבאית הפרטית "שורליין", וברון הסמים הקטור אלקאזר (רובין אטקין דאונס). את דמויותיהם של נייט וסם בצעירותם מגלמים בריטיין דלטון וצ'ייס אוסטין, בהתאמה.
עלילת המשחק
מספר שנים טרם , מחפשים נייט וסם את אוצרו הסודי של הפיראט הנודע הנרי אברי. בעזרתו של רייף, האחים דרייק מסתננים לכלא פנמי על מנת לגשת לתא לשעבר של שותפו הראשון של אברי, שם נייט מגלה בובת סנט דיסמס חלולה. כאשר הסוהר שסייע להם דורש את חלקו באוצר, רייף הורג אותו באימפולסיביות, וגורם למהומה. בחסות המהומה, נייט ורייף נמלטים בהצלחה, אך סם נורה על ידי השומרים ונחשב מאז למת.

15 שנים מאוחר יותר, לאחר אירועי המשחק הקודם, נייט פרש לחיים שלווים בניו אורלינס לצדה של אשתו, אלנה, אך מנגד מתגעגע לחייו הקודמים. עם תחילת העלילה, זוכה נייט לביקור סם, ששרד ונאסר. סם מסביר לנייט שהוא ברח בעזרתו של ברון הסמים הקטור אלקאזר, שדורש ממנו למצוא את האוצר של אברי או להיהרג. נייט מסכים לעזור לסם, תוך שהוא משקר לאלנה שקיבל עבודת-חוץ. בסיועו של סאלי, האחים דרייק גונבים בובת סנט דיסמס ממכירה פומבית לא-חוקית באיטליה, מעשה אשר מביא אותם לעימות מול נדין ומעסיקה, רייף, שעדיין מחפש את האוצר של אברי. מפה הטמונה בתוך הבובה מובילה את האחים אל קתדרלת סנט דיסמס שבהרי הסקוטים, שם הם מגלים מקדש נסתר ומפה המובילה לקינג'ס ביי שבמדגסקר.

בקינג'ס ביי, האחים וסאלי מגלים שאברי, תומאס טאו ועוד עשרה פיראטים נוספים אספו את אוצרותיהם; ונייט חושף מפה לליברטליה, אוטופיה פיראטית אגדית. השלושה שבים למלון שלהם, שם אלנה מחכה להם. כשהיא נסערת משקריו של נייט ומהופעתו של סם, אותו נייט מעולם לא הזכיר, אלנה עוזבת אך נייט שולח את סאלי אחריה. האחים דרייק עוקבים אחר המפה לאי ומגלים את ליברטליה, שם מוצאים עדויות למלחמת אזרחים; המייסדים גנבו את אוצר העיר והעבירו אותו לניו דבון, עיירה אקסטרווגנטית ומבוצרת היטב שנבנתה עבורם. האחים נלכדים על ידי רייף, שחושף בפני נייט שסם שיקר לו – אלקאזר מת לפני שישה חודשים; והוא היה זה ששחרר את סם מהכלא לפני שנתיים, וכי סם למעשה בגד ברייף במטרה לחדש את החיפושים עם נייט. רייף מתכונן לירות בנייט; סם מגן עליו, אך נייט מושלך מהצוק.

אלנה מצילה את נייט, החושף בפניה את עברו: כבני נוער, הוא וסם גילו שאמם, היסטוריונית בשם קסנדרה מורגן, חוקרת את ליברטליה. הבנים, לאחר שפרצו לביתו של האדם הקשור לאמם וכמעט נתפסו על ידי המשטרה, החליטו להתחיל חיים חדשים על ידי שינוי שם משפחתם ל"דרייק" כדי לכבד את התיאוריה של אמם על היותם צאצאיו של פרנסיס דרייק. בניו דבון, נייט ואלנה מגלים שליברטליה נכנסה לעימות על הזכות להחזיק באוצר, וכי המייסדים הרגו את כל המתנחלים. קרבות פנימיים בין המייסדים החלו, עד שכולם הורעלו על ידי אברי וטאו.

הקבוצה מצילה את סם ומשכנעת אותו לברוח איתם, אך עד מהרה הוא מחליט לרדוף אחרי האוצר. בעקבות עקבותיו של סם, נייט מוצא את הספינה עמוסת האוצרות של אברי במערה. לאחר שאספה כמות גדולה מהאוצר, נדין מסרבת להמשיך ולהסתכן בהפעלת מלכודותיו של אברי, אך רייף כופה עליה להמשיך על ידי מתן שוחד לאנשיה. על סיפון הספינה, סם מפעיל מלכודת, מצית אש ומצמיד אותו אל מתחת להריסות. נייט מתעמת עם רייף ונדין בתאי המעצר של הספינה, שם שוכבים שלדיהם של אברי וטאו, לאחר שהרגו זה את זה בקרב על האוצר. נדין עוזבת את רייף ועוברת לצדם של נייט וסם. זועם, מאתגר רייף את נייט לדו-קרב בחרבות. נייט חותך חבל המחובר לערימה מהאוצר, גורם לה ליפול על רייף ולמחוץ אותו למוות. האחים חוזרים למטוס של סאלי והקבוצה נמלטת.

סם וסאלי חוברים להרפתקה חדשה בעוד שנייט ואלנה חוזרים הביתה. אלנה מסבירה לנייט שסם הכניס לכיסו חלק מהזהב ונתן לה אותו. כשהיא מבינה ששניהם זקוקים להרפתקה בחייהם, היא קונה את חברת חילוץ הספינות שעבורה עבד נייט, ממנה את נייט לבעלי החברה ומתכננת לחזור לצלם את תוכנית האירוח הישנה שלה. שנים מאוחר יותר, מתגלה כי נייט ואלנה הפכו לארכאולוגים מצליחים. לאחר שבתם המתבגרת, קאסי, מגלה שרידים מהרפתקאותיהם, מחליט נייט לספר לה את סיפורם.

הפקה

בשנת 2009, התפצלה חברת הפיתוח "Naughty Dog" לשתי צוותי פיתוח על מנת לעבוד על "Uncharted 3: Drake's Deception" ו-"The Last of Us" במקביל; צוות הפיתוח הראשון, בראשות במאית הקריאייטיב איימי הניג ובמאי המשחק ג'סטין ריצ'מונד, החלו בתהליכי פיתוח ראשוניים על "Uncharted 4: A Thief's End" לאחר השקת "Uncharted 3" בנובמבר 2011. הניג וריצ'מונד הובילו את פיתוח המשחק במשך מספר שנים, עד לעזיבתם את החברה במרץ 2014. זמן קצר לאחר מכן, נמסר כי את הפיתוח יובילו ניל דרוקמן וברוס סטרלי כבמאי הקריאייטיב וכבמאי המשחק, בהתאמה; דרוקמן וסטרלי הובילו בעבר את פיתוח המשחק "The Last of Us". דיווחים ראשוניים טענו כי הניג "אולצה לעזוב" את "Naughty Dog" על ידי דרוקמן וסטרלי, אם כי הנשיאים-שותפים אוון וולס וכריסטוף בלסטר הכחישו דיווחים אלו. לאחר מינויים כאחראים על תהליך הפיתוח, דרוקמן וסטרלי ביטלו בערך "שמונה חודשים מהסיפור [של הניג]", והתחייבו להפוך את "Uncharted 4" למשחק האחרון בסדרה, מכיוון שלא היה "שום מקום אחר" לקחת אליו את הדמויות. נוסף לכך, השניים התמודדו עם קושי גדול לאחר עזיבתה של הניג, בשל זמן הפיתוח המוגבל יותר והצורך לשנות משמעותית את עלילת המשחק.

לוח זמנים מורחב של 12 שעות עבודה ומעלה לקראת סוף פיתוח המשחק גרם לשחיקה משמעותית בקרב עובדי "Naughty Dog". על פי דיווח של ג'ייסון שרייר מ-"Kotaku", 14 מתוך 20 מעצבים שעבדו על המשחק (70% מצוות הפיתוח) עזבו את החברה לאחר הפצתו. נוסף לכך, דווח כי סטרלי ציין שהוא "לעולם לא ירצה לעשות את 'Uncharted 4' שוב...". סטרלי גם עזב את החברה זמן קצר לאחר יציאת המשחק לשוק, לאחר שלקח שנת שבתון. שרייר רמז כי פיתוחו של הפרויקט הבא של "Naughty Dog", "The Last of Us Part II" (2020), הושפע לרעה והואט משמעותית בשל תחלופת העובדים המרובה, כשרק מעט עובדים ותיקים נותרו בצוות הפיתוח.
כתיבה ועיצוב
המשחק נכתב עם תוכנת עיצוב דיאלוגים, בו מוזנות מספר שורות בהתאם לפעילות השחקן. תהליך פיתוח המשחק התחיל עם מתווה עלילתי, המתאר את האירועים וקצב התרחשותם העיקריים, לפני שהפיתוח נכנס לשלב שבו התסריטאים והמעצבים משתפים פעולה ומשכתבים באופן קבוע סצנות על מנת להתאימם לפיתוח המשחק. היכולת להשתתף בשיחות אופציונליות עם דמויות שאינן שחקניות מ-"The Last of Us" הוכנסה ל-"Uncharted 4" עבור שחקנים שיהיו מעוניינים לעסוק נטו בעלילתה. המשחק כולל גם עצי דיאלוגים, בהם נעשה שימוש במהלך פיתוח ההרחבה "The Last of Us: Left Behind" (2014), כדי להכניס את השחקנים למיינדסט של ניית'ן.

דרוקמן היה שותף בכתיבת העלילה לצד ג'וש שר; דרוקמן ראה בשר את "השותף המצחיק", מה שאפשר לו לכתוב את הבדיחות של Uncharted 4 ולתת לעלילה פן הומוריסטי וקל-דעת יותר, בשל חוסר יכולתו של דרוקמן לכתוב בדיחות. בנוסף, דרוקמן ציין כי הוא העריך את שיתוף הפעולה בכתיבת העלילה, לאחר שכתב את "The Last of Us" באופן עצמאי כמעט לחלוטין. טום ביסל וראיין ג'יימס גם הם סיפקו חומרים נוספים לתסריט המשחק, ובמיוחד לדיאלוגים של בני הלוויה, האויבים ומצב המרובה-משתתפים; נוסף לכך, ביסל וג'יימס ביצעו גם את המחקר ההיסטורי עבור המשחק. שר ודרוקמן אתגרו את עצמם "לספר סיפור אנושי משמעותי עם מערכות יחסים מורכבות... בדרמה הקלילה הזו". הקצב הנרטיבי של המשחק נתפס כאמת-מידה למספר מסביבותיו ומקצבי המשחק שלו. למרות הוספת חופש להחלטות השחקן, השניים רצו לספר סיפור ספציפי ולחקור רגעים רגשיים ספציפיים מאוד, תוך בחינת הרעיון ש"לכל אוצר יש מחיר" ולשאול באיזו מידה אנשים ירחיקו כדי להציל את יקיריהם. המשחק גם בוחן את נושא המשפחה, אם באמצעות קשרי-דם ואם באמצעות קשרי פונדקאות.

עלילת המשחק מתחקה אחר חיפושיהם של ניית'ן וסם אחר האוצר של קפטן הנרי אברי ותומאס טאו; קו עלילה זה נכתב כמסר לכך שתאוות בצע ואובססיה "בסופו של דבר ישמידו אותך". צוות המפתחים השלים את סוף המשחק בשלב מוקדם בתהליך הפיתוח. המפתחים הרגישו שכותרת המשנה של המשחק – A Thief's End – יכולה לחול על גורלן של מספר דמויות במשחק, כולל רייף אדלר והפיראטים. התוספת האפילוג נועדה להבטיח שהמשחק אכן יסיים באופן סופי את עלילת סדרת המשחקים, במקום להשאיר פתח לשחקנים לתהות אם יפותח משחק נוסף בסדרה בעתיד. סטרלי הסביר כי "היה משהו בהחלטה שהרגיש מספק... זה הרגיש נכון גם עבור הזיכיון".

במהלך עיצוב דמותו של ניית'ן מחדש עבור המשחק, ניסה צוות המפתחים לגרום לו להידמות להרפתקן, וחיפשו השראה מדמויות בדיוניות כמו אינדיאנה ג'ונס. בכל הנוגע לציוד של ניית'ן, כולל נרתיק האקדח והפאוץ' שלו, הצוות שאף לעדינות, על מנת להבטיח שהם לא "יגנבו את הסצנה". לאורך תהליך הפיתוח, סטרלי עבד באופן קבוע עם המעצבים על מנת ליצור את ארכיטקטורת הסביבות, ועם מחלקת הקונספט ארט על מנת לעצב את פלטת הצבעים והצורות של עולם המשחק; סטרלי רצה ששחקנים ירגישו את השילוב הזה. על מעצבת ממשק המשתמש, אלכסנדריה ניאונאקיס, הוטל לעצב גם את בית היתומים של ניית'ן וגם את חדר השינה של קאסי, המוצבים בתחילת המשחק ובסוף המשחק, בהתאמה. ניאונאקיס עבדה עם דרוקמן על עיצוב התאורה והתפאורה של החדרים. הם נועדו לעמוד בניגוד זה לזה ולייצג את אופן גידולם השונה; בעוד שחדרו של ניית'ן תוכנן להיות קר וריק, בחדרה של קאסי יש תאורה רכה והוא מלא בכרזות ופריטי ילדות.
פיתוח הדמויות

את דמויותיהם של ניית'ן דרייק ואלנה פישר שבו לגלם נולאן נורת' ואמילי רוז, בהתאמה. נוסף אליהם, שב ריצ'רד מקגונגל לגלם את דמותו של ויקטור "סאלי" סאליבן. שלושת השחקנים הוקלטו בעיקר באמצעות טכנולוגיית לכידת תנועה, כששאר רכיבי השמע הקשורים לדמויותיהם, בהם הקלטות הדיאלוגים, הוקלטו מאוחר יותר באולפנים. מערכת היחסים בין ניית'ן לאלנה היוותה מוקד מרכזי בפיתוח המשחק, שכן צוות המפתחים ניסה להאניש את דמותו של ניית'ן בצורה עמוקה יותר מבשאר המשחקים הקודמים. כאשר אלנה מלווה את ניית'ן בשלב מתקדם יותר במשחק, הצוות מצא צורך "ליצור קשר הדוק יותר" בין שתי הדמויות, ועשה זאת על ידי הסרת השימוש ברכב, מה שאילץ את השחקנים ללכת רגלית לצד אלנה. במסגרת פיתוח דמותו של נתן, המפתחים רצו ששחקנים יחושו קרועים בין שימור מערכת היחסים שלו עם אלנה, לבין המצוד אחר אוצר הפיראטים. המפתחים ראו בדמותו של ניי'תן שיקוף של המנטליות שלהם; ככל שהם התבגרו בגיל ובחוכמה, כך גם דמותו של ניית'ן התבגרה במקביל אליהם. נורת' ציין כי לדעתו הדגשת הזדקנותו של ניית'ן עקב התקדמות הטכנולוגיה סייעה להאניש את דמותו יותר. באופן דומה, השווה מקגונגל את דמותו של ניית'ן במשחק הנוכחי לדמותו של סאלי במשחקים הקודמים; כיוון ששניהם רואים עצמם מבוגרים מדי לציד אוצרות.

דרוקמן תיאר את דמותה של אלנה כ"אדם חזק מאוד שאוהב את ניית'ן מאוד", ובסופו של דבר תמך בהחלטתה לחזור אליו. כאשר אלנה עדה להתרגשותו של נתן בנוגע לגילויו של אוצר הפיראטים, היא מבינה שזה "מה שהיה חסר" עבורם כזוג, והיא "זוכה לראות [בו] את ההרפתקן שהיא אוהבת". הסצנה שבה ניית'ן ואלנה נלכדים ברשת נתפסה כמטאפורה שבה השניים מתקרבים זה לזה, משתפים פעולה במטרה לברוח ולאחר מכן מתפייסים על רקע סיטואציה הומוריסטית. לדברי סטרלי, עלילת המשחק אפשרה לניית'ן לחקור את המוטיבציה שלו, ולהיות פגיע ולסמוך על אדם אחר בחייו; אירועים בחייו המוקדמים הובילו אותו לפתח גישה סרקסטית כמנגנון הגנה, שמתחילה להתמעט לאחר קבלת אהבתה ואמונה של אלנה. דרוקמן הוסיף כי הסיפור מטיל ספק באפשרות "לאזן בין תשוקה לבין התמסדות", תוך התייחסות להשפעות של השחיקה על חייהם של המפתחים.

השחקנים תרמו באופן קבוע לפיתוח הדמויות; דרוקמן גילה שהשחקנים הכירו יותר את המניעים של הדמויות ולקח את עצתם בזמן כתיבת העלילה. לאורך הסדרה, ניסה נורת' לצייר את ניית'ן כבחור רגיל, בניגוד ל"כוכב אקשן". בריאיון על פיתוח "Uncharted 4", גילה נורת' שהגילאים המבוגרים יותר של הדמויות אפשרו לו ולשאר השחקנים להזדהות איתן יותר, לזהות את מאבקיהם ולהתחבר אליהם. צוות המפתחים רצה להציב את הדמויות במצבים לא נוחים, שבהם לחץ הקונפליקט דוחף אותם לגלות דברים חדשים. המפתחים גם מצאו שהסיוע שניתן לשחקנים על ידי דמויות שאינה שחקניות במהלך הלחימה סייע בסיפור ובפיתוח הדמויות. סטרלי רצה לחקור את יחסי הדמויות בצורה עמוקה יותר מאשר בשאר משחקי "Uncharted" הקודמים, תוך שאיבת השראה מעלילת "The Last of Us".

את דמותו של סמואל "סם" דרייק, אחיו של ניית'ן שנחשב עד-כה לכאורה כמת, נבחר לגלם טרוי בייקר. כאשר בייקר לוהק לתפקיד, הוא נפגש עם דרוקמן ושר על מנת לדון במאפייני פיתוח ואפיון דמותו של סם, שהוא מבוגר מניית'ן, על אף שבייקר היה צעיר מנורת'. בייקר השווה בסופו של דבר את היחסים בין האחים לחברותו עם השחקן טראוויס וילינגהם; על אף גילו הצעיר של וילינגהם, החוויות שעבר במהלך חייו הובילו את בייקר להעריץ אותו, מה שלדעתו הדהד את יחסיהם של ניית'ן וסם. מערכת היחסים הקיימת של בייקר עם נורת' הקלה על גילום הדמות, שכן הוא חש כאילו הוא מגלם את עצמו. הוא ונורת' גילו גם שיש יריבות בין האחים בין האחים, שכן הם ניסו להערים זה על זה. נורת' נזכר בקושי לתאר את האיבה התכופה בין ניית'ן לסם, בשל יחסיו הקרובים עם בייקר, אם כי ציין שהיה קל להציג את "אהבת האחים". דמותו של סם נכתבה במטרה לחשוף את תחושת ה"ראויות" בניית'ן ולעודד אותו לצאת להרפתקה אחרונה. שר ודרוקמן הוסיפו את קטעי הפלשבק בעברם של האחים במטרה להדגים את משיכתו של נתן להרפתקאות, כמו גם את הדרך בה סם דאג לניית'ן. מאז פיתוחו של המשחק הראשון בסדרה, "Uncharted: Drake's Fortune" (2007), שקל צוות המפתחים לחקור את ההיסטוריה המשפחתית של ניית'ן; בעוד שעבור כך נשקלה כתיבתן של מספר דמויות נוספות, כולל אביו של ניית'ן, הצוות לא חקר כראוי את עברו של ניית'ן עד לפיתוח "Uncharted 4", עם יצירת וכתיבת דמותו של סם. דרוקמן ראה בסם שיקוף של עברו של ניית'ן, לפני שהאחרון נישא לאלנה ופרש מציד האוצרות. דרוקמן אמר כי "זו דרך עבור [ניית'ן] להרהר כיצד הוא התחיל ומדוע כה חשוב להתבגר ולהשתנות". דרוקמן הוסיף כי דמותו של סם מאפשרת לחקור את השאלה "מיהו ניית'ן דרייק?", ולאפשר חקירה מעמיקה יותר של האבולוציה שדמותו עוברת לאורך הסדרה.

ההכרזה על ליהוקה של לורה ביילי, שחקנית לבנה, לגילום דמותה של נדין רוס, אישה ממוצא דרום אפריקאי, הובילה לתגובות נגד מסוימות. דרוקמן הסביר שכאשר הדמות נכתבה, עדיין לא נקבע מוצאה האתני; ביילי לוהקה אחרי שעברה אודישן שבוצע בעקבות שיחות ליהוק לשחקנים ממספר מוצאים אתניים. דרוקמן גם ציין כי במשחק מופיעה דמות ממוצא קווקזית המדובבת על ידי מדבב אפרו-אמריקאי. אמנית הקונספט אשלי סווידובסקי יצרה את המראה של נדין; בין היתר, שימש שיערו המתולתל של דרוקמן כהשראה לעיצוב שיערה של נדין. סטרלי מצא שהכללת דמותה של נדין אפשרה לצוות המפתחים "לשלוף ממדים שונים" בדמותו של האנטגוניסט רייף אלדר, בשל נקודת המבט השונה שלה על האוצר; בעוד שנדין מעוניינת בערכו הכספי של האוצר, לרייף יש קשר אישי יותר אליו, מה שמוביל אותו להשתגע בסצנת השיא. דרוקמן גם ראה את דמותו של רייף כשיקוף לדמותו של ניית'ן, המייצגת את האגואיזם שלו. כשכתב סצנות בהשתתפותם של נדין או רייף, דרוקמן ציין שהם "לא רואים את עצמם כאנטגוניסטים", וקבע שהם "[נכתבו] עם מוטיבציה ברורה ומטרות ברורות... לא כקלישאות".

דמותה של אוולין, בגילומה של מרל דנדרידג', הפכה לאובססיבית לטיולים ולציד אוצרות, וכתוצאה מכך חיי המשפחה שלה הצטמצמו; מאפיין זה בדמותה פותח כדי להקבילה לדמויותיהם של ניית'ן וסם, ולהמחיש את תוצאתה של רדיפת אוצרות לאורך חייהם. דמותה של אוולין נכתבה במקור כדמותו של זקן אנגלי. במהלך הפיתוח, דרוקמן הושפע מסווידובסקי לכלול יותר דמויות נשיות במשחק. דרוקמן ציין כי "היא כל הזמן מאתגרת אותי ודוחפת לגיוון בצוות הדמויות שלנו". דרוקמן הודה שפיתוח סיפור המשחק הושפע גם מביקורותיה של אניטה סרקזיאן, מבקרת פמיניסטית בולטת של המשחקים. בין השפעותיה של סרקזיאן על עלילת המשחק היו החלפת מינו של ילדו של דרייק (שנכתב במקור כבן) ושינוי התוצאה של קרבות בין הדמויות כך שנשים ינצחו בתדירות גבוהה יותר ויוצגו כעוצמתיות ועצמאיות. לאחר ביקורת של משתתף בקבוצת מיקוד בנוגע לשינויים הללו, דרוקמן הורה לו לעזוב, והשיב "וואו, למה זה משנה?"
פיתוח טכני ומשחקיות
ממוזער|200px|שמאל|"Uncharted 4" היה המשחק הראשון של "Naughty Dog" שפותח עבור קונסולת הפלייסטיישן 4. צוות הפיתוח ניצל את החומרה המתקדמת של הקונסולה לצורכי עיבוד סביבות דינמיות גדולות יותר.
"Uncharted 4: A Thief's End" היה המשחק הראשון של "Naughty Dog" שפותח במיוחד עבור קונסולת הפלייסטיישן 4, לאחר שהוציאה מחדש את "The Last of Us" עבור הקונסולה בגרסת רימאסטר ביולי 2014. פיתוחה של גרסת הרימאסטר אפשרה לצוות הפיתוח להתרגל לעבודה עם חומרת הקונסולה, לאחר שסבלה בעבר מקשיים גדולים בשינוי סביבת הפיתוח מחומרת פלייסטיישן 2 לחומרת פלייסטיישן 3 במהלך פיתוחו של המשחק הקודם, "Drake's Fortune". ארן מאייר הסביר כי "יש הרבה דברים שלמדנו על יכולות המנוע שלנו ועל כלי העבודה שלנו במהלך הפיתוח". החומרה המתקדמת אפשרה למפתחים לכלול יותר פרטים וליצור סביבה דינמית יותר בכל פרק. דרוקמן אמר כי "הם היו בנקודה שבה לא הטכנולוגיה מניעה את ההחלטות שלהם, אלא היצירתיות שלהם". בעוד שהמפתחים התכוונו בתחילה שהמשחק כולו ירוץ ב-60 פריימים לשנייה, הגבלות בסביבת הפיתוח הגבילו את הרצת המשחק במצב לשחקן יחיד ל-30 פריימים לשנייה; בעוד שמצב מרובה-המשתתפים רץ ב-60 פריימים לשנייה. רזולוציית הטקסטורות של המשחק גדלה לפחות פי 4 מזו של "Uncharted 3", בעוד שפותח שיידר במיוחד עבור הפיתוח על מנת ליצור טקסטורות אורגניות יותר. במשחקים הקודמים, שלד גופו של ניית'ן דרייק כלל 250 עצמות; ב-"Uncharted 4", הפנים שלו לבדן כללו 800 עצמות. צוות המפתחים מצא שהנאמנות של הטכנולוגיה אפשרה לצילומי תקריב של פניהן של הדמויות להראות אותנטיות יותר במהלך קטעי מעבר, והדגישו דקויות שונות כמו קמטים ונקבוביות בעור.

צוות המפתחים ניסה "להוסיף מימד ומורכבות" למערכת הטיפוס על פלטפורמות ולקטעי המעבר על ידי הכללת אלמנטים נוספים שלא יקטעו את קצב הנרטיב. גם עולם המשחק הוגדל משמעותית בהשוואה למשחקים הקודמים בסדרה; הבמאי האמנותי הטכני, טיגן מוריסון, העריך שהמשחק כולל "אולי פי עשרה בגודל... מהמרחב שניתן לחקור בפועל". שטח גדול יותר איפשר לצוות ליצור מספר נתיבים שבהם שחקנים יוכלו לחקור על מנת להשלים יעדים, על אף שהם התמודדו עם הקושי להבטיח שהשחקנים יישארו ממוקדים במטרה הכוללת של האזור אליו יגיעו. דרוקמן תיאר את המשחק כ"מורחב-ליניארית", וציין כי "לא מדובר בעולם פתוח, מכיוון שרצינו לספר סיפור מאוד ספציפי". דרוקמן ציין בנוסף כי למשחקי עולם פתוח לרוב חסר מתח מכיוון שלשחקנים יש את החופש לאבד את המיקוד במטרה העיקרית; בעוד שהוא מעדיף "לשלוט בקצב". רצון צוות הפיתוח להציג את המשחק "Crash Bandicoot" (1996) במהלך אחד הקטעים במשחק נתקל בתביעה משפטיות על הזכויות; בעקבות כך, החל הצוות לעבוד על "משחק אולד-סקול אחר" במקומו, עד שנערך משא ומתן להכללת "Crash Bandicoot".

הפקת מוזיקה וסאונד
פסקול המשחק הולחן על ידי הנרי ג'קמן, עם מוזיקה נוספת מאת המלחין אלכס בלכר, שהחליף את מלחין הסדרה לשעבר גרג אדמונסון. הפסקול הופק בשיתוף פעולה בין ג'קמן והמנהל המוזיקלי הבכיר של "Sony", ג'ונתן מאייר, והוקלט עם תזמורת באולפני AIR שבלונדון. הפסקול הרשמי הופץ דיגיטלית ב-iTunes, ב-Amazon Music וב-Google Play Music לצד השקת המשחק ב-10 במאי 2016, הפצתו הפיזית על תקליטי ויניל של "iam8bit" התקיימה ב-12 במאי 2016, ועל גבי דיסקים של "La-La Land Records" ב-17 במאי 2016.

המשחק כולל כ-55,000 שורות של דיאלוגים מוקלט, וקטעי המעבר הסינמטיים שלו נמשכים כ-165 דקות. עבור צלילי סביבת המשחק, הצוות ביצע הקלטות חיצוניות; הם הבטיחו שהסביבות "יורגשו אורגניות, אך לא מתוכננות מדי" על ידי הצגת מספר שינויים בסביבה ככל שהשחקנים מתקדמים בחקר האזור. מנהל האודיו, פיליפ קובץ, ציין כי "לא מדובר בעולם מאוד סטטי כלל... הרגש נבנה בתוך האווירה". הצליל משתנה גם ביחס לעיוות הרקע; לדוגמה, כאשר שחקנים עוברים דרך שיח, הצליל עשוי להשתנות בהתאם למהירות השחקנים ולסוג השיח. מגוון המיקומים במשחק הציג מספר אתגרים עבור הצוות, שכן הם ניסו להפוך כל מיקום לשונה מאוד כדי ששחקנים יחושו כאילו "הם מגיעים למקומות שונים ברחבי העולם". במהלך המשחק נעשה גם שימוש בסאונד קוואדראפוני, שמעצב הסאונד הבכיר ג'רמי רוג'רס תיאר כ"מורכב" יותר מאשר במהלך פיתוח משחקים קודמים, בשל זמינות הזיכרון הפיזי בעת פיתוח המשחק.

מלחיני המשחק מצאו את עיצוב הסאונד של הג'יפ במהלך המשחק מאתגר. הם נסעו לקליפורניה ולנוודה, שם הקליטו קולות של ג'יפ שחוצה שטחים. הם גם הקליטו את צליל הצמיגים על מספר משטחים בשלב הקלטת . כל צמיג של הג'יפ יצר אינטראקציה בנפרד עם משטח אחר, בתלות אלמנטים שונים כמו סוג המשטח והלחץ של הצמיג, ובכך אפשר מספר צלילים בו-זמנית במהלך פיתוח המשחק. לכל אפקט קול במשחק יש מטא נתונים המורים לנגן את הצליל בצורה ספציפית. כאשר עיצב את צלילי וו התלייה, רוג'רס הקליט את צלילי שוט הבקר שנוצרו על ידי דייוויד מורגן, האחראי לצלילי השוט ששימשו בזיכיון "אינדיאנה ג'ונס"; מורגן ראה בצלילים אלו מחווה לזיכיון.

הפצה

טרם הכרזתו באופן הרשמי, העלו מספר עיתונאים השערות בדבר פיתוחו של "Uncharted 4", כשבתור מקורות צוטטו רישומי משרות בחברת "Naughty Dog" לקראת פיתוח משחק עתידי והדלפות לכאורה מקמעונאים בשוק. קיומו של משחק חדש בסדרת "Uncharted" זכה להכרה רשמית מ-"Sony" ב-14 בנובמבר 2013, עם הפצתו של קדימון רשמי. שמו המלא והרשמי של המשחק נחשף ב-9 ביוני, במהלך מסיבת העיתונאים של "Sony", שהתקיימה בטקס "E3 2014". בספטמבר 2015, הודיעה "Naughty Dog" על דחיית הפצת המשחק ל-18 במרץ 2016, במטרה לאפשר למפתחים להמשיך לעבוד על ליטוש נוסף לקראת סיום הפיתוח. הפצת המשחק נדחתה פעמיים נוספות לצורך ליטוש נוסף – בפעם הראשונה לאפריל 2016, ובפעם השנייה ל-10 במאי 2016. "אמזון" החלה לשלוח בטרם-עת עותקים של המשחק ב-26 באפריל 2016. למחרת, שוהיי יושידה, נשיא האולפנים העולמיים של "Sony Computer Entertainment", הצהיר כי עותקים של המשחק נגנבו תוך כדי שליחתם לשוק הקמעונאות בבריטניה. עובדי "Naughty Dog" הביעו בהודעה רשמית את אכזבתם משחקנים שחולקים ספוילרים באינטרנט. בהמשך, בשל הצלחתה של חבילת ההרחבה "The Last of Us: Left Behind", הודיעה "Naughty Dog" על פיתוחה של חבילת הרחבה עצמאית למשחק, "Uncharted: The Lost Legacy", שיצאה לשוק באוגוסט 2017 עבור פלייסטיישן 4, ובה מככבות דמויותיהן של קלואי פרייזר ונדין רוס בתפקידים הראשיים.

במאי 2021, דווח כי המשחק יופץ מחדש עבור "Windows". בספטמבר, הוכרזה גרסה מחודשת של המשחק עבור פלייסטיישן 5 ו-"Windows" במסגרת האוסף "Uncharted: Legacy of Thieves", לצד ההרחבה "The Lost Legacy". המשחק הופץ לפלייסטיישן 5 ב-28 בינואר 2022; גרסת ה-Windows, שהפורט שלה פותח בשיתוף פעולה עם "Iron Galaxy", הופצה ב-19 באוקטובר 2022. נוסף לכך, נמסר כי שחקנים שרכשו את המשחק המקורי בהפצתו לפלייסטיישן 4 יוכלו לשדרג את גרסת המשחק שלהם תמורת 10 דולר או יורו. רכישה או שדרוג של המשחק באזורים מסוימים דרך ה-PlayStation Store העניקה לרוכשים קוד שובר לכרטיס עבור הסרט "אנצ'רטד" (2022). קדימון ההשקה של "Legacy of Thieves Collection" הופץ ב-21 בינואר 2022.
שיווק
מנהל השיווק של "Sony" הצהיר כי "Uncharted 4" היא "ההשקעה הגדולה ביותר אי-פעם עבור תוכנה של פלייסטיישן". קדימון הבכורה הופץ לצד ההכרזה הרשמית על פיתוח המשחק ב-14 בנובמבר 2013, ובו קולו של טוד סטאשוויק. בקדימון הוצגה מפה עתיקה של יבשת אפריקה, העוצרת במדגסקר, שם מסומנת איל סנט-מארי. קדימון שני נחשף במהלך טקס ה-E3 2014 ב-10 ביוני, בו הוצג קונספט המשחק, הדמויות שיופיעו בו והמיקומים בו העלילה תתרחש. הקדימון הסינמטי הראשון הוצג במהלך כנס ה-E3 2015 ב-16 ביוני, בו הוצגה סצנה שבה ניית'ן וסאלי נקלעים למארב על ידי אויבים במהלך מאמציהם להגיע לסם. קדימון סינמטי מורחב הוקרן באופן פרטי, בו הוצגה דמותו של ניית'ן משיגה את סם, והשניים הורגים אויבים ובורחים על גבי אופנוע בדרכם לפגוש את סאלי ואלנה; קדימון זה הופץ רשמית ב-1 ביולי 2016.

טריילר למצב מרובה-המשתתפים של המשחק הופץ ב-27 באוקטובר 2015, כחלק משבוע המשחקים בפריז, ובו הוצגו המשחקונים והמאפייניהם השונים; ניתן היה לשחק את מרובי המשתתפים במהלך תערוכת ה-"PlayStation Experience" בדצמבר 2015. שני קדימונים נוספים למצב מרובה-המשתתפים הופצו במהלך "PlayStation Experience" ב-3 בדצמבר 2015. קדימון סינמטי, המציג את דמותה של נדין רוס, הוצג בטקס "The Game Awards" ב-4 בדצמבר 2015, וקדימון סינמטי נוסף המציג את דמויותיהם של נדין וסאלי הוצג במהלך תערוכת "PlayStation Experience" ב-5 בדצמבר 2015. במהלך תערוכה זו, הוצג קדימון סינמטי נוסף המציג את המפגש המחודש בין ניית'ן לסם, לצד אפשרויות הדיאלוג המסועפות של המשחק. קדימון בשם "האדם מאחורי המטמון" הוצג לפני הקרנות נבחרות של "מלחמת הכוכבים – פרק 7: הכוח מתעורר" (2015), והופץ באינטרנט ב-21 בדצמבר; הקדימון כלל גרסת פסנתר לשיר של "" בביצוע פיקסיז. כמו כן, פורסם סרטון מייקינג אוף של המשחק, שהוקרן לפני הקרנות של סרטי "מלחמת הכוכבים".

קדימון העלילה של המשחק, אותו דרוקמן החשיב "הקדימון הטוב ביותר בהיסטוריה של Naughty Dog", הופץ ב-24 בפברואר 2016. עם הפצתו, הבחין איימר אזיזיה, מנכ"ל "יוביסופט", בשימוש ביצירת אמנות שנוצרה עבור "Assassin's Creed IV: Black Flag" (2013) במהלך הקדימון; "Naughty Dog" החליפה את יצירת האמנות בגרסה חדשה של הקדימון, ושחררה הצהרה רשמית המתנצלת בפני "יוביסופט". קדימון חדש, שנקרא "ראשים או זנבות" ומתאר את ניית'ן מתלבט בין האפשרויות שבפניו, הופץ ב-25 במרץ 2016; והוצג לפני הקרנות נבחרות של "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" ו"דרך קלוברפילד 10" (שתי הסרטים מ-2016). קדימון למצב מרובה-המשתתפים "Plunder" הופץ ב-22 באפריל 2016; ניתן היה לשחק בו בכנס "PAX East" שהתקיים בין התאריכים 22–24 באפריל 2016. הקדימון האחרון לפני השקת המשחק הופץ ב-25 באפריל 2016.

גרסת בטא עבור מצב מרובה-משתתפים של "Uncharted 4" נכללה בכל העותקים של "Uncharted: The Nathan Drake Collection", והייתה זמינה בין 4–13 בדצמבר 2015. גרסת בטא פתוחה הייתה זמינה מאוחר יותר בין 4–7 במרץ 2016 לכל המשתמשים. על מנת לעודד מכירות בהזמנה מוקדמת, שיתפה "Naughty Dog" פעולה עם מספר חנויות על מנת לספק מהדורות מיוחדות של המשחק. "המהדורה המיוחדת" כללה מארז סטילבוק של המשחק, ספר אמנות בכריכה קשה וקוד גישה לתוכן נוסף במצב מרובה-משתתפים. "מהדורת האספנים של ליברטליה" הכילה את אותו תוכן, בנוסף לפסל אספנים של ניית'ן דרייק. כרזת המשחק נחשפה רשמית ב-3 ביוני 2015. "Sony" הוציאה מהדורת קונסולת פלייסטיישן 4 בנפח 500 ג'יגה-בייט, הכוללת עותק של המשחק וערכת בקרי DualShock 4 ממותגי "Uncharted 4". כמו כן, שוחררו זוג אוזניות פלייסטיישן שמותגו גם הם בנושא "Uncharted 4".

ביקורות
 ציונים ציונים כללים אתר ציוןMetacritic  93/100 ציוני סקירה אתר ציוןDestructoid  9.5/10Game Informer  9.5/10GameSpot  10/10  Giant Bomb  IGN  9/10Polygon  9/10VideoGamer.com  8/10

תגובת הקהל
על פי אתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה "Uncharted 4: A Thief's End" ל"שבחים אוניברסליים". נוסף לכך, באתר זה, משחק זה נחשב למשחק הפלייסטיישן 4 השישי שזכה לדירוג הגבוה ביותר המבקרים השונים שיבחו את מכניקת המשחק, הנרטיב, העומק הרגשי, העיצוב החזותי ואת מצב מרובה-המשתתפים. לוסי אובריאן מ-"IGN" כתבה בביקורתה כי המשחק הוא "הישג יוצא-דופן בסיפורים שוברי-קופות והשגת יופי גרפי"; מייק מהארדי מ-"GameSpot" כינה את המשחק באופן דומה "פלא עוצר-נשימה של משחק". באתר "GamesTM" החשיבו את המשחק כ"יצירה מופתית של סיפור סיפורים", וניק פלסאס, בביקורתו עבור "Electronic Gaming Monthly", הכריז על המשחק כעל "יצירת אמנות אמיתית".

בביקורתו עבור "Giant Bomb" ציין דן ריקרט כי גרפיקת המשחק היא הטובה ביותר עבור קונסולת הפלייסטיישן 4, ובמיוחד שיבח את ריאליסטיות הדמויות והסביבות הפתוחות. בביקורות נוספות, ניתנו למשחק שבחים דומים – סטיבן הנסן מ-"Destructoid" תיאר את הבימוי הקריאייטיבי כ"מהמם", בעוד שאנדרו ריינר מ-"Game Informer" תיאר את המשחק כ"יצירת אמנות". ליאון הארלי מ-"GamesRadar" שיבח את הפרטים הגרפיים שגרמו לדמויות להרגיש יותר חיות. מהארדי ציין כי הסינמטיות של המשחק, הן במשחקיות והן במהלך קטעי המעבר השונים, "מגבירים את הפלא של העולם המדהים הזה". ליז פינגן מ-"The Escapist" תיארה את המשחק כ"יפה עד כאב", וסם לאברידג' מ-"Digital Spy" שיבח את יכולתה של "Naughty Dog" ליצור "נופים מדהימים המעוצבים בחוכמה".

גריפין מקלרוי מ-"Polygon" ציין בביקורתו כי הנרטיב של המשחק היה בעל ניואנסים, בניגוד לקודמיו. הנסן שיבח את תסריטאי המשחק על כך שהביאו את הנרטיב לסיום הולם. ריינר העריך במיוחד את הדרך היצירתית שבה הוכנסה דמותו של הנרי אברי לעלילת המשחק, ושיבח את תסריטאי המשחק על שהפכו את סודותיו ל"חומר גלם עבור עלילה מפתה"; לעומתם, מצא קייל אורלנד מ-"Ars Technica" כי האנרגיה של הדמויות "אינה מצליחה להידבק לשחקן". מהארדי כתב כי קטעי המעבר של המשחק הם הטובים ביותר בסדרה ובין הטובים בכללותם במשחקי וידאו. פינגן חשה כי "קטעי הפעולה לעולם אינם מרגישים קטועים באופן לא-טבעי לצורך העברת קטעים רלוונטיים מהעלילה". פלסאס ציין כי ההנאה מהאינטראקציות העדינות יותר של המשחק עולות בערכן מעל הנרטיב הכולל. זאק הנדלן מ-"The A.V. Club" שיבח את הרגעים הדרמטיים של עלילת המשחק. מנגד, הסתייג סטיבן ברנס מ-"VideoGamer.com" כי על אף שעלילת המשחק טובה בהרבה מקודמותיה, היו לה יותר מדי קטעים שהאטו אותה.

נוסף לנרטיב העלילתי, קטעי המעבר והגרפיקה הוויזואלית, זכו גם הדמויות ומערכות היחסים ביניהם לשבחים מיוחדים. בביקורתו, ציין הנסן כי יחסיהם של הדמויות השונות אחת עם השנייה אינן מואפלות על ידי קטעי הפעולה של המשחק, ובמיוחד שיבח את הופעתה של אמילי רוז בדמותה של אלנה על ש"העבירה בצורה מושלמת ועדינה את מורכבות מערכת יחסיה עם ניית'ן". מקלרוי ציין כי הכימיה בין שתי הדמויות הייתה במיטבה במשחק הנוכחי. ריקרט הסכים עם קביעה זו, והוסיף כי השיחות בין ניית'ן לסם הרגישו "יותר טבעיות מאשר תיאטרליות". מאהרדי כתב כי הפרטים הנוספים שנחשפו על דמותו של ניית'ן הם "אנושיים עד כאב", ועוזרים להחיות אותו ואת הדמויות שסביבו. מנגד, ציין הארלי כי לתחושתו התוספת של סם וסיפור הרקע שלו גדשו את הנרטיב וכי הסרת דמותו מהעלילה הייתה יכולה לשפר את המשחק. בביקורת דומה, ראה סטיבן טוטילו מ-"Kotaku" בדמותו של סם יותר ככלי עלילתי שאחרים יכולים להגיב אליו, מאשר "דמות משכנעת בפני עצמה".

מהארדי כתב כי קטעי הפעולה של המשחק "זורמים בצורה חלקה לצד הנרטיב שלו", ושיבח את התוספת של קרב באמצעות התגנבות, ואת הדמיון שלו ל-"The Last of Us". מנגד, חש ריקרט כי בני לווייתו של השחקן היו "מגושמים" יותר בהשוואה למשחקים הקודמים. טום הוגינס מ"הטלגרף" תיאר את מערכת הלחימה בנשק כ"מהוקצע ונעים", וציין לחיוב את הקצב המהיר של תרחישי לחימה. הנסן תיאר את הפאזלים של המשחק כ"נזילים ודינמיים", ובמיוחד שיבח את תוספת וו התלייה לצורך ההתמודדות מול הפזאלים והשגת יתרונות טקטיים. ריינר הסכים לטענה זו, וציין כי וו התלייה משפר את מערכי החקירה והלחימה, אך מנגד ציין כי הנוסחה הקבועה של המשחק סיפקה רגעים פחות מרגשים מאשר במשחקים הקודמים.

בביקורותיהם על העולם הפתוח שעלילת המשחק איפשרה לשחקן לחוש, ריינר כתב כי "סביבותיה של המשחק הן כה עצומות שהן לוקחות על עצמה אשליה של עולמות פתוחים". אובריאן שיבחה את תוספת האפשרויות במשחק וכינתה אותה "מרעננת". הוגינס צין כי הסביבות הפתוחות של המשחק גורמות לשחקן להרגיש "יותר הרפתקן". לאברידג' ציין לחיוב את החופש הנוסף שמעניקות אפשרויות הלחימה החדשות, ומאפשרות לשחקן למפות את הטקטיקה שלו מראש. הארלי שיבח את המשחקיות המשופרת, אך חש שמספר רגעים א-ליניאריים כגון אינטראקציות אופציונליות והדיאלוגים היו "קצת מוגזמים יתר על המידה" בהשוואה למשחקים הקודמים. קית' סטיוארט מ"הגרדיאן" מצא שהלינאריות של המשחק אפופה במיוחד, ובפרט מתח ביקורת על הרפטטיביות בקטעי ההליכה בין נקודות שונות במפה. מייק ויליאמס מ-"USgamer" הרגיש שרמת היכולת לשוטט באופן חופשי "גוזלת מהמשחק את הקצב שלה", חרף העובדה שהיא מעניקה תחושה של קנה מידה גדול יותר.

מצב מרובה-המשתתפים של המשחק זכה גם לביקורות חיוביות עד פושרות, שהדגישו כי מורגש בבירור כי מצב השחקן-יחיד היה זה שקיבל עדיפות במהלך פיתוח המשחק. אובריאן ציינה כי סוגי המשחקונים מרובי-המשתתפים "מגלמים את איכויותיה המהנות ביותר של הסדרה", בעוד שהארלי ציין שהוא נהנה מהמכניקה החדשה שהוצגה בסיפור לשחקן-יחיד. מקלרוי החשיב את מצב מרובה-המשתתפים "קל מאוד לשיחוק", ולאברידג' ציין כי מצב משחק זה נגיש ומהנה ברובו. מנגד, תיאר ריינר את הקרבות במצב מרובה-המשתתפים כ"קדחתניים" ומרגשים, אך ביקר לשלילה את התאימות בין השחקנים, וריקרט החשיב את מצב מרובה-המשתתפים כ"בסיסי", וציין בנוסף שסביר להניח שהשחקנים לא יבלו בו לזמן רב.
מכירות
בתוך שבעה ימים מיציאתו לשוק, המשחק נמכר בלמעלה מ-2.7 מיליון יחידות. שלושה שבועות לאחר יציאתו לשוק, המשחק הכניס יותר מ-56 מיליון דולר במכירות דיגיטליות. עד לדצמבר 2016, מכר המשחק 8.7 מיליון עותקים, מה שהפך אותו לאחד ממשחקי הפלייסטיישן 4 הנמכרים ביותר. במאי 2019, נמסר כי המשחק מכר מעל 15 מיליון עותקים. בארצות הברית, המשחק היה למשחק הקמעונאי הנמכר ביותר במאי 2016. בבריטניה, המשחק הגיע לראש המצעדים, והיה למשחק הנמכר ביותר בסדרה בשבוע הראשון ליציאתו לשוק, עם עלייה של 66% במכירות בשבוע הראשון לעומת "Uncharted 3". ביפן, המשחק עמד בראש המצעדים בשבוע הראשון שלו, עם יותר מ-128,000 יחידות שנמכרו; ובשבוע השני שלו, עם 21,000 יחידות נוספות שנמכרו.
פרסים ומועמדויות
בעקבות הצגתו במהלך טקס ה-E3, היה "Uncharted 4" היה מועמד למספר פרסים, כולל לפרס "משחק הפלייסטיישן הטוב ביותר", ממספר כלי תקשורת העוסקים בגיימינג. לאחר יציאתו לשוק, גרף המשחק פרסים ומועמדויות במגוון קטגוריות, עם שבחים מיוחדים על מכניקות המשחק, הנרטיב, העומק הרגשי, העיצוב החזותי ומצב מרובה-המשתתפים שלו. במהלך טקס "The Game Awards 2016", היה "Uncharted 4" מועמד לשמונה פרסים, וזכה בשניים מתוכם: "הנרטיב הטוב ביותר" ו"הביצועים הטובים ביותר" על משחקו של נורת'. המשחק קיבל עשר מועמדויות במהלך טקס "D.I.C.E" השנתי, וזכה בארבעה, כולל בפרס "משחק ההרפתקאות השנתי" ו"הישג יוצא-דופן בסיפור העלילה". הוא היה מועמד לארבעה פרסים בטקס "פרסי משחקי הווידאו ה-6 השנתי של ניו יורק", ולשבעה פרסים בטקס "פרסי בחירת מפתחי המשחקים ה-17". המשחק זכה בפרס על הנפשת דמויות יוצאת-דופן במשחק וידאו בטקס פרסי אנני ה-44, שימוש באפקטים חזותיים בולטים בפרויקט בזמן-אמת בטקס "פרסי החברה ה-15 לאפקטים חזותיים", ובפרס על הישג יוצא-דופן בכתיבת משחק וידאו בטקס "פרסי גילדת התסריטאים ה-67". בטקס "פרסי המשחקים של SXSW" לשנת 2017, זכה המשחק בחמישה פרסים מתוך שמונה מועמדויות, כולל "משחק הווידאו של השנה", "מצוינות בסיפור העלילה" ו"הדמות הזכורה ביותר". בטקס פרסי האקדמיה הבריטית ה-13, קיבל המשחק שמונה מועמדויות, וזכה בפרס "המשחק הטוב ביותר".

במדיות נוספות
במספר חלקים מעלילתו, שאב הסרט "אנצ'רטד" משנת 2022, המבוסס על סדרת המשחקים, השראה מעלילת "A Thief's End". נוסף לכך, שימש המשחק ככלי מחקר במסגרת מחקר מדעי שפורסם במגזין "Physiology & Behavior", שבו 54 משתתפים גברים שובצו באופן אקראי למשחק בקטע אלים או לא מתוך המשחק; למסקנת המחקר, אלו ששיחקו בקטעים האלימים הפחיתו בהדרגה את רמות הלחץ שלהם.

קישורים חיצוניים




ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 5
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות