ג'ארד אינגרסול

ג'ארד אינגרסול הבן (באנגלית: ; 24 באוקטובר 1749 – 31 באוקטובר 1822) היה מן האבות המייסדים של ארצות הברית, עורך דין ומדינאי מפנסילבניה. הוא היה ציר בקונגרס הקונטיננטלי וחתם על חוקת ארצות הברית. בבחירות 1812 התמודד לצידו של דוויט קלינטון, אך קלינטון ואינגרסול הובסו על ידי ג'יימס מדיסון ואלברידג' גרי.

אינגרסול, שנולד בניו הייבן שבמושבת קונטיקט, כונן קריירה משפטית בפילדלפיה לאחר שהשלים את לימודיו במכללת ייל. כבנו של הפקיד הקולוניאלי הבריטי ג'ארד אינגרסול האב, חי אינגרסול באירופה מ-1773 עד 1776 כדי למנוע את הסכסוך הפוליטי הגובר בין בריטניה לשלוש עשרה המושבות. בשנת 1778, לאחר שהתחייב למען העצמאות האמריקאית, חזר אינגרסול לפילדלפיה וניצח בבחירות לקונגרס הקונטיננטלי. אינגרסול השתכנע בצורך בממשלה לאומית חזקה יותר ממה שנקבע בתקנון הקונפדרציה, וכיהן כציר בוועידת פילדלפיה משנת 1787. למרות שבהתחלה ביקש תיקונים לתקנון הקונפדרציה, בסופו של דבר הגיע לתמוך בחוקה החדשה שהופקה על ידי הוועידה.

הוא כיהן בתור התובע הכללי של פנסילבניה בין השנים 1791 ל-1800 ובין 1811 ל-1816. הוא גם כיהן כתובע הפדרלי של פנסילבניה וכיועץ המשפטי העירוני של פילדלפיה. הוא ייצג את התיקים של "צ'ישולם נגד ג'ורג'יה" ו"הילטון נגד ארצות הברית", שניים מהתיקים הראשונים שהופיעו בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית.

אינגרסול היה מזוהה עם המפלגה הפדרליסטית והיה מוטרד מאוד מהניצחון של תומאס ג'פרסון בבחירות לנשיאות בשנת 1800. בשנת 1812, המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית התפצלה בין הנשיא מדיסון לקלינטון. הפדרליסטים החליטו לתמוך בכרטיס של קלינטון ואינגרסול בתקווה להביס את הנשיא המכהן. מדיסון ניצח בבחירות, וניצח במדינת הבית המכריעה של אינגרסול, פנסילבניה.

 ביוגרפיה 
ג'ארד אינגרסול תמך במטרה המהפכנית. הכשרתו כעורך דין שכנעה אותו שהבעיות של המדינות העצמאיות החדשות נגרמות בשל חוסר ההתאמה של תקנון הקונפדרציה. הוא הפך לתומך מוקדם ונלהב של רפורמה חוקתית, אם כי, כמו כמה מעמיתיו בוועידת החוקה, האמין שניתן להשיג רפורמה זו על ידי תיקון פשוט של הסעיפים. רק לאחר שבועות של ויכוחים ראה שיש צורך במסמך חדש. תרומתו העיקרית למען הממשל החוקתי הגיעה לא במהלך הוועידה אלא מאוחר יותר במהלך קריירה משפטית ארוכה ומכובדת, כאשר עזר להגדיר רבים מהעקרונות שהובעו בפילדלפיה.

 ראשית חייו 
אינגרסול נולד ב-24 באוקטובר 1749 בניו הייבן שבמושבת קונטיקט, והיה בנו של ג'ארד אינגרסול האב, פקיד בריטי בולט שרגשותיו הנאמנים החזקים יובילו לענישתו בזפת ונוצות שלו על ידי פטריוטים רדיקליים. משפחת אינגרסול הייתה ממוצא אנגלי.  בשנת 1765, השנה שבה הוטל חוק הבולים על המושבות באמריקה, מינה הכתר הבריטי את ג'ארד אינגרסול האב ל-Stamp Master, הסוכן הקולוניאלי בלונדון, עבור מושבת קונטיקט. ככל שחלפו החודשים הבאים והתגברה האיבה כלפי חוק הבולים, הפך אינגרסול לאיש השנוא ביותר במושבה. בין ה-21 ל-29 באוגוסט 1765 תלו בני החירות את דמותו בחלקים שונים של המושבה. הוא כתב דיווח על נאומו של אייזק בר שנאמר במהלך הדיון הפרלמנטרי על חוק הבולים למושל קונטיקט, תומאס פיץ'. מאוחר יותר יהיה מעורב בתפקיד שנוי במחלוקת כסוכן שאכף את חוק הבולים בקונטיקט.

אינגרסול הבן השלים את בית הספר לדקדוק של הופקינס בניו הייבן ב-1762, השלים את לימודיו במכללת ייל ב-1766, למד משפטים בפילדלפיה, והתקבל ללשכת עורכי הדין בפנסילבניה ב-1773. על אף שנטה לאהוד את הפטריוטים, נמנע אינגרסול הצעיר מהעניין בהתחלה בגלל תחושת נאמנות אישית חזקה לאביו המכובד. בעצת אביו, ביקש להימלט מהמחלוקת הפוליטית הגוברת בבית על ידי פרישה ללונדון כדי להמשיך בלימוד המשפטים בבית הספר מידל טמפל (1773–1776) ולטייל רבות באירופה. הוא בילה יותר משמונה עשר חודשים בפריז, שם יצר היכרות עם בנג'מין פרנקלין.

 המהפכה האמריקאית 
זמן קצר לאחר שהמושבות הכריזו על עצמאותן, ויתר אינגרסול על דעות משפחתו, התחייב אישית למען העצמאות וחזר הביתה. ב-1778 הגיע לפילדלפיה כפטריוט גאה. בעזרת חברים בעלי השפעה הקים במהירות משרד עורכי דין משגשג, וזמן קצר לאחר מכן הצטרף למאבק כציר לקונגרס הקונטיננטלי (1780–1781). בשנת 1781 התחתן אינגרסול עם אליזבת פטיט ובאותה שנה נבחר לחבר החברה הפילוסופית האמריקאית.  כתומך קבוע בסמכות מרכזית חזקה בעניינים פוליטיים, הפך לתועמלן מוביל לרפורמה בממשל הלאומי בשנים שלאחר המלחמה, והטיף את הצורך בשינוי לחבריו בקונגרס ולקהילה המשפטית.

בוועידה, נמנה אינגרסול בין אלו שהעדיפו עדכון של תקנון הקונפדרציה הקיים, אך בסופו של דבר הצטרף עם הרוב ותמך בתוכנית לממשלה פדרלית חדשה. למרות המוניטין הלאומי שלו כעורך דין, השתתף אינגרסול רק לעיתים רחוקות בדיונים בוועידה, למרות שהשתתף בכל הישיבות.

 קריירה לאחר האמנה החוקתית 
לאחר הקמת הממשלה הלאומית החדשה, חזר אינגרסול לעסוק בעריכת דין. מלבד כמה גיחות לפוליטיקה - הוא היה חבר במועצה המשותפת של פילדלפיה (1789), וכפדרליסט איתן שראה בבחירתו של תומאס ג'פרסון ב-1800 "חתרנות גדולה", התמודד ללא הצלחה למשרת סגן הנשיא מטעם הפדרליסטים בשנת 1812 - הקריירה הציבורית שלו התמקדה בעניינים משפטיים. הוא כיהן כתובע הכללי של פנסילבניה (1790–1799 ו-1811–1817), כיועץ המשפטי העירוני של פילדלפיה (1798–1801), וכתובע מחוזי של פנסילבניה (1800–1801). במשך תקופה קצרה (1821–1822), הוא ישב כשופט נשיא בית המשפט המחוזי בפילדלפיה.

תרומתו העיקרית של אינגרסול למען הממשל החוקתי הגיעה לא במהלך הוועידה אלא מאוחר יותר במהלך קריירה משפטית ארוכה ומכובדת, כאשר עזר להגדיר רבים מהעקרונות שהובעו בפילדלפיה. הוא תרם את תרומתו לתהליך החוקתי באמצעות מספר מקרים של בית המשפט העליון שהגדירו נקודות יסוד שונות במשפט החוקתי בתחילת הרפובליקה החדשה. במקרה סופי אחד הוא ייצג את ג'ורג'יה ב"צ'יסהולם נגד ג'ורג'יה" (1793), תיק חשוב בזכויות המדינות. כאן החליט בית המשפט נגדו, וקבע שניתן לתבוע מדינה בבית משפט פדרלי על ידי אזרח של מדינה אחרת. היפוך זה של רעיון ריבונות המדינה בוטל מאוחר יותר על ידי התיקון ה-11 לחוקה. בייצוג הילטון בתיק "הילטון נגד ארצות הברית" (1796), היה אינגרסול מעורב גם באתגר המשפטי הראשון על החוקתיות של חוקי הקונגרס. במקרה זה אישר בית המשפט העליון את זכותה של הממשלה להטיל מס על עגלות. אינגרסול שימש גם כיועץ במקרים שונים שסייעו להבהיר סוגיות חוקתיות הנוגעות לסמכות השיפוט של בתי משפט פדרליים ויחסי ארצות הברית עם מדינות ריבוניות אחרות, כולל הגנה על הסנאטור ויליאם בלאונט מטנסי מפני הדחה.

 מוות ומורשת 
ג'ארד אינגרסול מת ב-31 באוקטובר 1822 בפילדלפיה, פנסילבניה בגיל 73, ונקבר בבית הקברות של כנסיית רחוב אורן הישן. אינגרסול הותיר אחריו שלושה בנים. שניים מהבנים, צ'ארלס ג'ארד אינגרסול וג'וזף ריד אינגרסול שימשו כחברים בבית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה. רחוב אינגרסול במדיסון, ויסקונסין, וספינת ליברטי SS "ג'ארד אינגרסול" נקראו על שמו. 

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:ניו הייבן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת פנסילבניה
קטגוריה:התובעים הכלליים של פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1749
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1822