סולפיקיה

סולפיקיה (Sulpicia) נחשבת למחברת של שישה שירים לטיניים קצרים שהופיעו באוסף שירתו של אלביוס טיבולוס במאה הראשונה לפני הספירה. היא אחת הנשים המשוררות היחידות ברומא העתיקה ששירתן שרדה.

 חייה 
דבר לא ידוע על חייה האישיים של סולפיקיה. היא זוהתה כנכדתו של סרוויוס סולפיציוס רופוס ואחייניתו של מרקוס ולריוס מסאלה קורווינוס, פטרונו הספרותי של אובידיוס. בהנחה שזה נכון, סולפיקיה הגיעה ממשפחה אמידה שהייתה מקושרת לקיסר אוגוסטוס.

 שירתה וזיהותה 
כלל יצירותיה השורדות של סולפיקיה הן שישה שירים אלגיים קצרים שנשתמרו כחלק מהספר "קורפוס טיבולליאנום", המייחס אותם למשורר הרומי טיבולוס. השירים מופנים לאדם בשם סרינטוס, ככל הנראה שם בדוי. השימוש בשמות בדויים היה נפוץ בשירי אהבה רומיים.

מבקרים מסוימים, כמו תומאס האברד, תומאס האבינק, וניקלאס הולצברג, חלקו על זיהויה של אישה כמחברת שירי סולפיקיה. החוקרת אליסון קית' תיארה את ההיגיון של האברד כ"פתלתל" וזיהתה בעיות בניסיונות של הולצברג והבינק למחוק את הסופרת הנשית. ההיסטוריונית ג'ודית פ. האלט, לעומת זאת, טענה שיש לייחס לסולפיקיה גם את השירים 8–12 "מהקורפוס טיבולליאנום".Hallett, J., "The eleven elegies of the Augustan Poet Sulpicia" in: Churchill, L.J., and Brown, P.R., Women writing Latin: From Roman Antiquity to Early Modern Europe, vol. 1 (New York, 2002), pp. 45-65. לורל פולקרסוןFulkerson, L. (2017). A literary commentary on the elegies of the Appendix Tibulliana. (Oxford University Press). הגיעה למסקנה שלא ניתן לענות על השאלה בהתבסס על העדויות הקיימות, אבל "יש הרבה מה להרוויח, ומעט לאבד, כשמתייחסים לשירת סולפיקיה כאל קול נשי אותנטי ששרד מהעת העתיקה".Westerhold, J. (2018). "Review of A Literary Commentary on the Elegies of the Appendix Tibulliana by Laurel Fulkerson.". Phoenix, 72(1), 172-174. הפרשן רוברט מאלטבי לא פוסל את האפשרות שהשירים נתחברו בידי אישה, אבל הוא סבור שיש לתארך אותם לתקופה מאוחרת בהרבה ולא ניתן לייחס אותם לאחיינית של מסאלה.Maltby, R. (2021). Book Three of the Corpus Tibullianum: Introduction, Text, Translation and Commentary. Cambridge Scholars Publishing.

אקדמאים נהגו להתייחס לסולפיקיה כאל סופרת חובבת, תפיסה שאותגרה על ידי מת'יו סנטירוקו ב-1979,Santirocco, M. S. (1979). "Sulpicia Reconsidered", Classical Journal 74.3: 229–39. מה שהוביל לחקירה מעמיקה יותר של הערך הספרותי המצוי בשירים.

 השירים 
כל ששת השירים של סולפיקיה הם קצרים מאוד, ואורכם בין 6 ל-10 שורות. אף על פי כן הם מספרים על רומן אהבה מלא תקריות: התאהבות, פרידה זמנית, בגידה, מחלת אחד מבני הזוג והצהרת אהבה מחודשת.Maltby (2021), on 17.3–4.

השירים מופיעים בקורפוס טיבוליאנום כשירים 3.13 עד 3.18. לפניהם מופיעים חמישה שירים הידועים כ"עטרת סולפיקיה", והם עוסקים באותה מערכת יחסים.

 שיר 1 
סולפיקיה מביעה אושר על התאהבותה בסרינטוס ועל מענה תפילותיה בידי ונוס, אלת האהבה. היא ששה להצהיר על אהבתה בציבור, ומסרבת לשמור עליה בסוד.

 שיר 2 
סולפיסיה מתלוננת על יום הולדת של אדם לא ידוע, בו דודה מסאלה מתכנן לקחת אותה לטיול, מפני שהיא תצטרך לבלות את היום ללא סרינטוס. היא אומרת למסאלה שהיא תלך, אבל מחשבותיה וליבה יישארו מאחור.

 שיר 3 
סולפיקיה מודיעה לאהובה על ביטול הטיול הלא רצוי. היא מביעה תקווה שהם יוכלו לחגוג יחדיו את יום ההולדת.

 שיר 4 
סולפיקיה "מודה" לאהובה על הביטחון שלו באהבתה, שגרם לו לנהל רומן עם זונה או משרתת. היא אומרת לו שמשפחתה חרדה לה, ושקשה להם לראות אותה מאוהבת באדם נמוך מעלה.

 שיר 5 
סולפיקיה קודחת מחום, ושואל את סרינטוס האם אכפת לו ממנה בכלל. היא אומרת שאם הוא כל כך אדיש לבריאותה, אולי עדיף שלא להתאושש.

 שיר 6 
סולפיקיה מכנה את אהובה "האור שלי", ואומרת לו שהיא מעולם לא עשתה דבר טיפשי כל כך כמו בלילה הקודם, כשסירבה לשכב איתו מתוך חשש שאהבתה תהפוך לברורה מדי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:רומא העתיקה: ספרות
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:משוררות