סכר לאר

סכר לָאר (בפרסית: سد لار) הוא סכר שנבנה על , כ-70 קילומטרים, בקו אווירי, מצפון-מזרח לטהראן, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר באיראן. הסכר נבנה בעיקר כדי לספק מי שתייה למטרופולין טהראן.

 מיקום וגאוגרפיה 
הסכר נבנה במורדות הר דמאוונד בתוך הפארק הלאומי לאר, בנקודת המפגש של נהר לאר ונהר דליצ'אי.

 היסטוריה 
בניית הסכר החלה ב-1974, והסתיימה ארבע שנים מאוחר יותר ב-1981. בשנת 1980, כאשר המאגר החל לדלוף ולאבד מים בשל בנייתו על סלע גיר קרסטי.

 מטרות בניית הסכר 
 אספקת מי שתייה לטהראן.
 ניצול הסכר ליצירת אנרגיה הידרואלקטרית.

 נתונים ומאפיינים 
 הסכר 
 סוג סכר: סכר עפר עם ליבת חרסית.

 המאגר 
 נפח מאגר סכר לאר הוא 960 מיליון מטרים מעוקבים.
 תפוקת המים השנתית הממוצעת שלו היא 481 מיליון מטרים מעוקבים.
 עם השנים הפך המאגר לאתר תיירות וספורט מים וכן נפתחו בו מרכזי רבייה ודיג סלמון.

 תחנות כוח 
המים מועברים למאגר שליד סכר לתיאן (כ-25 קילומטרים צפונית מזרחית לטהראן) באמצעות מנהרה באורך 20 ק"מ ובדרך הם משמשים להנעת 2 תחנות לייצור אנרגיה הידרואלקטרית בעלות הספק משותף 162.5 מגהוואט
 תחנת כוח כָּלָאן (کلان)
 טורבינות: 3 טורבינות, מסוג , כל אחת עם יכולת ייצור 38.5 מגהוואט.
 סך יכולת ייצור: 115.5 מגהוואט.
 מיקום: 35°48′24.87″N 51°47′29.46″E.

 מיקום: .35°48′34.97″N 51°44′54.67″N 51°44′54.67 E.

 בעיות 
שמאל|ממוזער| מאגר לאר. מבט מהר דמאוונד.
השילוב של פעילות געשית, פגמים גאולוגיים ושכבות סלעי גיר, הביא להיווצרות תהליכים קרסטיים הגורמים לאיבוד מים במאגר. בנוסף, מים חומציים המגיעים מהר הגעש דמאוונד מביאים לסחיפת סלעים ולהיווצרות בורות מתחת לסכר, דבר שמסכן את יציבותו.

שיעור איבוד המים מהמאגר גבוה ביותר: 250-220 מיליון מטרים מעוקבים של מים שפירים, במהלך שנה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבורז
לאר
קטגוריה:מאזנדראן