ויולט מוריס

ויולט מוריס (בצרפתית: Violette Morris; 18 באפריל 1893 – 2 באפריל 1944) הייתה אתלטית צרפתית, הידועה בשיתוף הפעולה שלה עם הנאצים. לאורך חייה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף במשחקים העולמיים לנשים. בהמשך נאסר עליה להתחרות בשל "הפרת קודים מוסריים". באולימפיאדת ברלין (1936) הוזמנה על ידי אדולף היטלר כאורחת כבוד. במהלך מלחמת העולם השנייה שיתפה פעולה עם משטר וישי והייתה ידועה בתור "ההיינה של הגסטפו".

 קורות חיים 
נולדה לאב יוצא צבא ולאם ממוצא פלסטיני. בשנת 1914 התחתנה עם סיפריאן אדוארד ג'וזף גורו. הזוג התגרש במאי 1923.

 קריירה מקצועית 
מוריס שיחקה במועדוני כדורגל נשים בפריז משנת 1917 עד 1926. בנוסף, שיחקה בנבחרת צרפת בכדורגל נשים. זכתה במדליות זהב במשחקים העולמיים לנשים ב-1921 וב-1922.

בנוסף לכדורגל, לקחה חלק פעיל בענפי ספורט מגוונים אחרים. במשחקים העולמיים לנשים לשנת 1924 זכתה במדליות זהב בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. מוריס התחרתה גם במרוצי מכוניות ואף עברה ניתוח כריתת שדיים, לטענתה על מנת שתוכל להיכנס בנוחות לרכבים. השתתפה במרוצים רבים ברחבי צרפת.

 סגנון חיים 
סגנון חייה של מוריס היה ייחודי לתקופתה. התנהגותה של מוריס חרגה מהנורמות המקובלות לאישה בזמנה בכך שהתחרתה בענפים שנחשבו כגבריים, התלבשה בבגדי גברים, קיללה בפומבי וחיה כלסבית מוצהרת.

ב-1928 פדרציית ספורט הנשים הצרפתית סירבה לחדש את רישיון התחרויות שלה לאור תלונות על אורח חייה ונאסר עליה להתחרות באולימפיאדת אמסטרדם (1928). הארגון גרס כי התנהגותה אינה עומדת בערכי המוסר, וציין את נוהגה להתלבש בבגדי גברים כדוגמה הבולטת לכך.

לאורך הקריירה המקצועית שלה, התחברה מוריס לאמנים ואינטלקטואלים רבים באליטה הצרפתית. ידוע על כך שהייתה חברה קרובה של ג'וזפין בייקר, ז'אן מארה וז'אן קוקטו. ב-1939 התארח קוקטו בביתן של מוריס ובת זוגה, איבון דה בריי. במהלך ביקור זה כתב את המחזה "המפלצות הקדושות" (בצרפתית: Les Monstres sacrés), בו גם שיחקה דה בריי.

 קשריה למפלגה הנאצית ומותה 
ב-1936 מוריס הוזמנה באופן אישי על ידי אדולף היטלר למשחקים האולימפיים בברלין. עדויות היסטוריות מוכיחות כי נחשבה לאורחת כבוד במהלך המשחקים.

במהלך מלחמת העולם השנייה מוריס נחשבה למשתפת פעולה עם משטר וישי. ישנן עדויות סותרות למידת מעורבותה במשטר. לפי הסופר ריימונד רופין, אחד התפקידים המרכזיים של מוריס במהלך המלחמה היה לפגוע בפעילות מנהלת המבצעים המיוחדים. לצד זאת, ישנן טענות כי לצד היותה מרגלת עבור המשטר הנאצי, הייתה מעורבת בעינוי עצורים במהלך חקירותיהם. מאידך גיסא, ישנן טענות שכל תפקידה במשטר הסתכם בניהול מוסך ממשלתי וסיוע בהעברת בנזין דרך השוק השחור.

ב-26 באפריל 1944, בזמן שנסעה במכוניתה בנורמנדי ביחד עם משפחת ביילול, שלקחה חלק מרכזי במשטר הנאצי בצרפת, רכבה השמיע רעש חריג ונעצר. מוקדם יותר באותו היום, המנוע שובש על ידי אנשי המאקי. לאחר עצירת הרכב, מתנקשים יצאו ממקום היחבאם והחלו לירות על הרכב. מוריס, בני הזוג ושני ילדיהם נהרגו במתקפה. עד היום לא ברור אם יעד הפעולה היה מוריס לבדה, או גם בני המשפחה. גופתה של מוריס, שהייתה עם חורי קליעים רבים, נלקחה לחדר מתים, שם לא זוהתה לאורך חודשים. לבסוף נקברה בחלקה לא מסומנת.
קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:אישים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:אתלטיות צרפתיות
קטגוריה:ספורטאים להט"בים
קטגוריה:כדורגלניות צרפתיות
קטגוריה:להט"בים נאצים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1893
קטגוריה:נפטרות ב-1944