סימור גיטין

סימור (סיי) גיטין (נולד ב־12 בינואר 1936) הוא ארכאולוג אמריקני–ישראלי ורב רפורמי, מנהלו לשעבר של .

 ביוגרפיה 
סימור נולד ב־12 בינואר 1936 בבפאלו, ניו יורק. בנם השלישי של הארי ואידה גיטין, זוג יהודים אמריקאים שהיגרו מרוסיה בצעירותם.

סימור הצעיר למד בבית ספר יסודי ותיכון מקומיים בחינוך הממלכתי בשעות הבוקר וב־Hebrew school קונסרבטיבי בשעות הצהריים. בגיל 16 החל את לימודיו באוניברסיטת באפלו ובשנת 1956 קיבל תואר בוגר בהיסטוריה וממשל.

סימור המשיך את לימודיו בהיברו יוניון קולג' שבסינסינטי. ב־1959 קיבל תואר . לאחר שנת לימודים במכון למורים ע"ש חיים גרינברג ובאוניברסיטה העברית בירושלים (במהלך אותה שנה הספיק לככב בסרט איי לייק מייק) המשיך את לימודיו בסינסינטי, ובמהלך הקיץ נענה להזמנתו של נלסון גליק להצטרף לסקר ארכאולוגי בנגב. בשנת 1962 סיים את לימודיו בהיברו יוניון קולג', כשבידיו תואר שני והסמכה לרבנות. גליק היה הסטודנט הראשון שעבודת התזה שלו ("", בהנחייתו של ) עסקה בחיים הזז.

בין השנים 1962–1964 שימש כרב צבאי בחיל האוויר של ארצות הברית והוצב באלסקה. מלבד עבודתו בבסיס אלמנדורף, התרכז בחיי הקהילה היהודית באלסקה בכלל, ובקהילה הרפורמית באנקורג' בפרט, וגם הספיק ללמד קורס בעברית מודרנית ב.

ב־1964 החל לעבוד כסגנו של רב הקהילה בבית הכנסת הרפורמי "בית הלל" בצפון הוליווד וב־1967 פרש בכדי לשוב ללימודיו.

בשנת 1967 החל ללמוד לדוקטורט בהיברו יוניון קולג', תחילה בקמפוס לוס אנג'לס, ולאחר שנה, במקביל למינויו כמנהל הקבלה בקמפוסי הקולג', שב לסינסינטי. בשנת 1970, שינה את התמחותו מלימודי רבנות לארכאולוגיה ועבר לקמפוס בירושלים, תוך השתלבות בקורסים באוניברסיטה העברית. החל מאותה שנה הצטרף לצוות החופרים בתל גזר, ובשנה החולפת, כבר ניהל את חפירת אחת המערות שבג'בל קעקיר והכין את הממצא לפרסום. גיטין המשיך לחפור בגזר, כתב את עבודת הדוקטורט שלו על הקרמיקה של התל בהנחייתו של ויליאם דיוור והיה למנהל ומחבר־שותף לפרסום הסופי (להלן). תוך כדי לימודיו התיידד עם שריל קלמפנר (חפץ) מצוות הקולג', ובשנת 1975 הזוג נישא. ב־1976 החל להרצות בהיברו יוניון קולג', וב־1980 השלים את לימודי הדוקטורט.

בשלהי 1979 הצטרף לצוות אוניברסיטת ברנדייס והיה למנהל התוכנית הארכאולוגית בשיתוף האוניברסיטה ו־ASOR. ב־1980 ניהל יחד עם אפרים שטרן את עונת החפירה הראשונה בשטח A של תל דור. ובשנתיים שלאחר מכן, בתל מקנה.

בשנת 1980 מונה גיטין למנהלו של , ונשאר בתפקידו למשך 34 שנים. המשפחה הצעירה עברה לגור בדירה שבמכון, אולם בצל האינתיפאדה הראשונה, רכשו בית בגבעה הצרפתית.

כמנהלו של המכון ארגן ימי עיון וכנסים לרוב, בהם אף הרצה בעצמו וערך את אסופות המאמרים (להלן).

בשנים 1981–1996 ניהל גיטין, בשיתופה של טרודה דותן מהאוניברסיטה העברית את פרויקט החפירות בתל מקנה. החפירות הניבו ממצאים פלשתיים לרוב, ובראשם, כתובת עקרון, שלימדו על התאקלמותם בנוף הכנעני והיהודאי.

גיטין השקיע רבות במחקר תולדות האימפריה הנאו-אשורית במאה ה־7 לפנה"ס ובשיתוף פעולה עם חוקרים מרחבי העולם פרסם אודות השימוש בכסף כאמצעי תשלום באימפריה, מסחר בכלי חרס וקשרי התרבות והמסחר של הפיניקים.

היה חבר בוועדה לבחינת מצב הארכאולוגיה בישראל של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים שפעלה בשנים 2010–2014.

בשנת 2003 הוענק לגיטין תואר דוקטור לשם כבוד מטעם ההיברו יוניון קולג', ובשנה שלאחר מכן, זכה בפרס פרשיה שימל מטעם מוזיאון ישראל. בשנת 2007 יצא ספר יובל לכבודו. לכבוד פרישתו מניהול מכון אולברייט ב־2014, פורסם ספר יובל נוסף.

 חיבוריו 
לגיטין מעל 200 פרסומים, רובם בנושאים אקדמיים, וחלקם דיווחים אודות הנעשה במכון אולברייט.

 הקרמיקה הקדומה של ארץ־ישראל ושכנותיה 
סדרת הספרים "The ancient pottery of Israel and its neighbors", בעריכתו של גיטין, יצאה לאור כפרויקט משותף של החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, מכון אולברייט, רשות העתיקות, ו־ASOR.
הסדרה נועדה להחליף את ספר היעץ והלימוד הקיראמיקה הקדומה של ארץ ישראל של רות עמירן, תוך הרחבת הזמן הנדון בו עד לסוף  התקופה ההלניסטית ועדכון הידע הארכאולוגי שנצבר מאז שנות ה־60.

הכרכים מחולקים לפי תקופות, לפי אזורים שונים בארץ ישראל שמשני עברי הירדן, ובמקרים מסוימים כגון הקרמיקה הפלשתית, אף לפי אתנוס או הפרדה בין כלים מקומיים ומיובאים, כשכל פרק נכתב בידי מומחים בתחומו.

זוג הכרכים הראשון, הדן בתקופות הברזל (כולל שלושה פרקים פרי עטו של גיטין), הפרסית וההלניסטית ראה אור ב־2015. והכרך השלישי, המוקדש לתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת יצא לאור בשנת 2019. הכרך הרביעי, שנועד להקיף את התקופות הנאוליתית, הכלקוליתית והברונזה הקדומה והביניימית, טרם פורסם.; .

 פרסומי חפירות 
 תל גזר – גיטין היה שותף למפעל הפרסום של חפירות תל גזר החל מ־1974 ומנהלו בשנים 1976–1979. הכרך השלישי של דו"ח חפירות (1990) גזר הוא למעשה עיבוד של עבודת הדוקטורט שלו.
 תל מקנה/עקרון – נכון לשנת 2018 נכללו בביבליוגפריה של פרויקט החפירות 176 פריטים, מתוכם 89 בשיתופם של דותן וגיטין. בשנת 2022 יצא לאור כרך 10/1 של הפרסום הסופי.

 קבצים נוספים בעריכתו 






 קישורים חיצוניים 



 לקריאה נוספת 


 Jeffrey A. Blakley, (2000). "The Albright Institute 1980–2000, Establishing a Vision (S. Gitin’s Directorship)”. in: JD Seger (ed.). An ASOR Mosaic, A Centennial History of the American Schools of Oriental Research. Boston, MA. Pp 175-217.
 הערות שוליים 

קטגוריה:ארכאולוגים אמריקאים
קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פרשיה שימל
קטגוריה:בוגרי היברו יוניון קולג'
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהיברו יוניון קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936