ג'ורג' פארנל פישר

ג'ורג' פארנל פישר (באנגלית: George Purnell Fisher; 13 באוקטובר 1817 - 10 בפברואר 1899) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן בתור התובע הכללי של דלאוור, מזכיר המדינה של דלאוור, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור ושופט בבית המשפט העליון של מחוז קולומביה.

 ביוגרפיה 
 השכלה וקריירה 
פישר נולד ב-13 באוקטובר 1817 במילפורד שבדלאוור, ולמד בבתי הספר הציבוריים של מחוז קנט, דלאוור, קולג' מאונט סנט מרי (כיום אוניברסיטת מאונט סנט מרי) באמיטסבורג, מרילנד, לאחר מכן סיים את לימודיו בקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה, ביולי 1838. הוא למד משפטים עם ג'ון קלייטון, אז זקן השופטים של בית המשפט העליון של דלאוור, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1841. בשנת 1841 הצטרף למשרד עורכי דין בדובר, דלאוור. ב-1843 היה פקיד בסנאט של דלאוור, ולאחר מכן היה חבר בבית הנבחרים של דלאוור בשנת 1844. הוא מונה למזכיר המדינה של דלאוור על ידי המושל ג'וזף מאול, וכיהן בתפקיד בין השנים 1846–1847. הוא היה השליש של מייג'ור גנרל נתנאל יאנג, מפקד המיליציה של דלאוור, החל משנת 1846. הוא שימש כעוזרו של מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קלייטון בין השנים 1849–1850. פישר סייע במשא ומתן על הסכם קלייטון-בולוור עם בריטניה הגדולה. הוא היה נציב ליישוב תביעות של אזרחי ארצות הברית נגד ברזיל מ-1850 עד 1852. הוא היה מזכירו הפרטי של הנשיא מילרד פילמור החל משנת 1852. בהמשך כיהן בתפקיד התובע הכללי של דלאוור מ-1855 עד 1860.

 כהונה בקונגרס 
פישר נבחר כיוניוניסט מטעם מחוז הקונגרס הכללי של דלאוור לבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס ה-37, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1861 עד 3 במרץ 1863. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1862 לקונגרס ה-38. לאחר פרישתו מהקונגרס, היה קולונל של הרגימנט הפרשים הראשון של דלאוור ב-1863.

 הצעת אמנציפציה מתוגמלת 
בקונגרס, תמך פישר בהצעת האמנציפציה המתוגמלת של אברהם לינקולן, אך לא הצליח למצוא מישהו באספה הכללית של דלאוור שהיה מוכן להציג אותה.

 כהונה כשופט פדרלי 
פישר מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן ב-10 במרץ 1863 לבית המשפט העליון של מחוז קולומביה (כיום בית המשפט המחוזי של ארצות הברית עבור מחוז קולומביה) למושב שופט עמית חדש. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-11 במרץ 1863, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. כהונתו הסתיימה ב-1 במאי 1870 עם התפטרותו.

 תיק בולט 
בשנת 1867, ניהל פישר את משפטו של ג'ון סוראט, אחד מקושרי ההתנקשות בלינקולן.

 קריירה מאוחרת יותר 
לאחר התפטרותו מבית המשפט הפדרלי, שימש פישר כפרקליט ארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-1870 עד 1875. לאחר שעזב את התפקיד הזה (על פי הביוגרפיה שלו מאת צ'ארלס לור), "לא הייתה לו כוונה להיכנס שוב לחיים הציבוריים". עם זאת, הוא מונה על ידי הנשיא בנג'מין הריסון ב-31 במאי 1889, לשמש כמבקר הראשון של מחלקת האוצר של ארצות הברית עד 23 במרץ 1893.

 אחרית חייו ומותו 
פישר "שב לאחר מכן לבית ילדותו, חי בשקט בספרייתו הענפה, והקדיש את שנות חייו האחרונות לקריאה ולעיסוק בספרות". הוא נפטר לאחר מחלה קצרה ב-10 בפברואר 1899 בוושינגטון הבירה. הוא נקבר בבית הקברות אוק היל בוושינגטון הבירה, ונקבר מחדש בבית הקברות המתודיסטי בדובר.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:מזכירי המדינה של דלאוור
קטגוריה:התובעים הכלליים של דלאוור
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:שופטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1817
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1899