טאן יון-סיין

טאן יון-סיין (סינית: Tan Yunxian 談允賢)(1461–1554) הייתה רופאה וסופרת סינית בתקופת שושלת מינג בסין. 

 חייה 
סבתה של טאן מצד אביה הייתה בתו של רופא. למעשה, אחת הסיבות לכך שסבה של טאן התחתן עם סבתה הייתה כדי ללמוד רפואה בעצמו. שניים מבניהם של סבה וסבתה, כולל אביה של טאן, הצליחו לעבור את בחינות הג'ינשי, והפכו לפקידי ממשל. סבה וסבתה חיבבו אותה והעריכו את תבונתה, ולכן העבירו אליה את הידע הרפואי שלהם. סבתה הורישה לה על ערש דווי את הכתבים הרפואיים שהיו בידה וכן את הציוד הרפואי שלה. טאן ירשה מסמכים רפואיים רבים מסבה וסבתה. היא למדה את העבודות הרפואיות הללו יום ולילה. עם זאת, היא לא החלה ליישם את הידע הזה עד שהיא עצמה חלתה.

טאן יון-סיין התחתנה, גידלה ארבעה ילדים ועסקה ברפואה של מטופלות נשים. מתוך ארבעת הילדים הללו, שניים היו בנים. שניהם נפטרו באופן טרגי בגיל צעיר, וקטעו את שושלתה. טאן חיה חיים ארוכים יותר מרוב האנשים בתקופה זו, ונפטרה בגיל 93. Ebrey, Patricia B., Walthall Anne and Palais, James B. Pre-Modern East Asia: To 1800 (Boston, MA: Houghton Mifflin Company, 2006) 279.

 פעילות רפואית 
הפרקטיקה הרפואית של טאן יון-סיין הוגבלה לטיפול בנשים.  היא התחילה בטיפול בילדיה שלה, כאשר סבתה מנחה אותה ומאשרת את אבחנותיה. היא הייתה מאבחנת את עצמה ואחרים מבני משפחתה ומשווה את אבחנותיה לאלה של רופא חיצוני. אז היא אוספת את המרשמים שלו ובוחרת מרכיבים לפי שיקול דעתה כדי לטפל טוב יותר במחלה . טאן תיעדה את עבודתה בספר. הרישומים בספרה מתארים מקרים של 31 מטופלות בהם טיפלה.  לנשים איתן עבדה היו בדרך כלל תלונות כרוניות, לא מחלות חולפות. לרבות מהנשים הללו היו "תלונות של נשים", כמו אי-סדירות במחזור החודשי, הפלות חוזרות ונשנות, עקרות ועייפות לאחר לידה. לחולות אחרים היו מחלות אשר עשויות לפקוד את שני המינים, כגון שיעול, נדודי שינה, פריחות, נפיחות, שלשולים או בחילות.

טאן, בדומה לרופאים סופרים אחרים, רשמה לעיתים קרובות תרופות צמחיות למטופליה. היא גם טיפלה באמצעות שריפת מוקסה: שריפה של מוקסה, או ארטמיסיה מיובשת, בנקודות מוגדרות בגוף, בדומה לדיקור סיני. Merriam-Webster’s Collegiate Dictionary-11th Edition (USA: Merriam-Webster, 2004) 813 ברפאוה הסינית האמינו כי תהליך זה ממריץ את זרימת הצ'י. מכיוון שהרופא שיישם את המוקסה נאלץ לגעת פיזית במטופל, רופאים גברים לא היו מסוגלים לבצע טיפול זה בנשים. טאן טפלה בנשים עובדות רבות בפרקטיקה שלה. מרישומים שונים ניכר כי טאן הסיקה שנשים אלה הותשו מעבודתן, בין אם פיזית או נפשית ובכך הביאו לתסמינים שונים.

על אף שטאן יון-סיין הצליחה לעסוק ברפואת נשים, ילדים ומיילדות, ניסיונה בתחומים אחרים היה מוגבל. טאן יכלה לעסוק ברפואה רק בקרב חבריה או מכריה. גם לאחר שסיימה את כתיבת הספר "תיעוד מגוון מקרים מעבודתה של רופאה" Sayings of a Female Doctor, Translated as: Wilcox, Lorraine, tr., Miscellaneous Records of a Female Doctor (Portland, OR: The Chinese Medicine Database, 2015)  ספר הרפואה היחיד שנכתב על ידי אישה בתקופת שושלת מינג, היא לא הצליחה לפרסם אותו. למעשה, היא נאלצה לבקש מבנה שיארגן גילוף של בלוקי עץ להדפסה עבור הספר.Ebrey, 280. במבוא לספרה, טאן מודאגת בשל קבלת הספר, בשל היותה סופרת. היא אומרת "אני מתחננת לסבלנותם של הקוראים ומבקשת שלא יצחקו עליי".

 רופאות בסין בתקופת מינג 
להבדיל מעמיתיהן הגברים בסין העתיקה, נשים לא חידדו את כישוריהן על ידי לימוד אצל מאסטרים וגם לא שמו להן למטרה להקים מרפאות משלהן לאחר שהתלמדו כשוליות. עבור נשים, הכשרה משפחתית היה שיטת הלימוד הרגילה. בעוד שנשים היו מיומנות למדי בטכניקות הרפואיות שלהן, נדירים רישומים של תרומותיהן התאורטיות לתחום. בניגוד לרופאים הגברים בני התקופה, נשים קיבלו הכשרה רפואית על מנת לסייע לגברים במשפחתן באמצעות "עבודה תומכת". לאחר שעסקו ברפאוה נאמרו דברים כמו "היא תמיד משיגה השפעות טיפוליות נפלאות בטיפול באותן נשים שמסרבות לראות רופא גבר". נשים בסין בתקופת מינג לא יכלו לדבר עם הרופאים הגברים שלהן על מצבים רפואיים מסוימים.

רופאים גברים לא הורשו לעיתים קרובות לגעת פיזית בנשים עקב בעיות של תקינות ונורמות מגדריות. רופא גבר לא יכול היה לגעת באישה במהלך בדיקה, אלא נאלץ לבדוק את הסימפטומים שלה באמצעות שאילת שאלות. הם עשויים היו גם להשתמש בקרוב משפחה גבר או בבעל כמתווך.זה גרם לבעיות נוספות במקרים כמו קיבוע עצמות, בהם נדרש מגע פיזי. לא כל חלקי גוף האישה נאסרו במגע לרופא, כמו הראש למשל.תקינות הייתה תלויה גם בגיל האישה; נשים מבוגרות שעברו את גיל הפוריות וילדים צעירים היו פטורים מגבולות פיזיים רבים, אך נשים בגיל הנישואין זכו ליחס קפדני במיוחד.

לאור הקושי בטיפול של רופאים גברים בנשים, היה הכרח בנשים מיילדות, ולרופאות נשים היה יתרון בעבודה עם מטופלות, כי הן הכירו את גופן, ורבות מהן כבר הביאו ילדים לעולם. הן ידעו איך גוף האישה עובד ואם משהו שונה וצריך טיפול נוסף. רפואת ילדים, מיילדות וגינקולוגיה היו הדרכים העיקריות בהן נשים נשים עסקו ברפואה. ניתן לראות נוכחות של שמות נשים רופאות בין האלוהיות אשר ייצגו את ההתפתחויות הרפואויות בסין הקדומה (למשל, סו נו, מילולית ילדה פשוטה, אשר על שמה קרויה שיטת האבחון לפי דופק וכן שיטות בחדר המיטות) ויש רישומים של נשים רופאות אשר זכו להכרה ולכבוד.

 בתרבות המודרנית 
דמות המשלבת את טאן עם בת זוגו הקיסר ג'ינגטאי, הקיסרית האנג, גולמה בידי ססיליה ליו בסדרת הדרמה ההיסטורית הסינית "הדוקטור הקיסרית" ב-2016. באותה סדרה, שם המשפחה של הדמות שונה מ-談 לשם המשפחה ההומופוני 譚. הסדרה מתמקדת במשולש אהבה בדיוני בין טאן לשני קיסרים, כאשר עבודתה הרפואית הופכת לעלילה צדדית. על פי הדיווחים, התלבושות המפוארות אך המדויקות היסטורית של הסדרה עלו מעל 460,000 דולר.

טאן היא הדמות הראשית ברומן של ליסה סי משנת 2023, "מעגל הנשים של הגבירה טאן" (, יצא לאור בעברית בהוצאת מודן 2024). הרומן מתמקד בחייה האישיים של טאן, החל בהשכלתה מסבתה ודרך מאבקיה כרופאה בשושלת מינג.  הרומן עוסק גם בחברותה עם מיילדת, ובסטיגמות סביב ידידות זו באותה תקופה. הרומן מבוסס על מקרים רפואיים שתוארו בספרה של טאן, אך הסופרת לקחת לעצמה חירות ספרותית לגבי מהלך חייה, במטרה להציג חיי נשים שונות באותה תקופה. 

 הערות שוליים 

קטגוריה:גינקולוגיות
קטגוריה:מדעניות המאה ה-16
קטגוריה:נשים סיניות
קטגוריה:סופרות סיניות
קטגוריה:רופאות
קטגוריה:רפואה סינית
קטגוריה:ילידי 1461
קטגוריה:נפטרים ב-1554