אורי אפשטיין

פרדיננד-אורי אפשטיין (בגרמנית: Ferdinand-Uri (Ury) Eppstein; 3 בפברואר 1925, – 11 בפברואר 2025) היה מוזיקולוג, מבקר מוזיקה ופרופסור למוזיקה ולתרבות יפן, חבר מסדר השמש העולה.

ביוגרפיה
ילדות ועלייה לארץ ישראל

אפשטיין נולד לאירווין אפשטיין ולהרטה קאהן ב זארבריקן, גרמניה. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1935 וגר עם הוריו בחיפה ולאחר מכן בתל אביב. הוא ניגן בפסנתר מנעוריו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בשנת 1943 ושירת כנוטר במשטרת היישובים העבריים. ב-1945 התחיל את לימודיו ב.
במלחמת העצמאות

במלחמת העצמאות גויס אפשטיין ל והתמחה בתפקיד קשר. הוא לחם בחזית ירושלים והשתתף בניסיון פריצה לעיר העתיקה במאי 1948. אחיו הצעיר  נפל במלחמת העצמאות.

קריירה אקדמית

ב-1949 עבד אפשטיין כעורך תסכיתים ברדיו וכעורך פרסומים בסוכנות היהודית. כפסנתרן החל ללמוד ב. הוא קיבל מלגה ללימודי תרבות יפן מטעם ממשלת יפן, הגיע ליפן ב-1958 ולמד מוזיקה יפנית באוניברסיטת טוקיו לאומנויות. הוא הרצה בחוג להוראת עברית שהקים אחיו של קיסר יפן, מיקסה (Takahito, Prince Mikasa) , שגם השתתף בשיעורים כתלמיד.

בשנת 1963 חזר אפשטיין לישראל ועבד באוניברסיטה העברית בעריכת פרסומים ובמחלקת המוזיקה. ב-1972 החל להרצות באוניברסיטת תל אביב (שם הרצה עד 1977) וב. את הדוקטורט השלים באוניברסיטת תל אביב ב-1984 בנושא "תחילתה של מוזיקה מערבית ביפן בתקופת מייג'י." הדוקטורט שלו ראה אור בהוצאת אוניברסיטת תל אביב.

אפשטיין היה מרצה אורח באוניברסיטת קופנהגן (1981), אוניברסיטת לונד בשוודיה (1986) ואוניברסיטת טוקיו (1998).

אפשטיין היה מבקר המוזיקה של הג'רוזלם פוסט משנות השמונים עד 2022.

פעילות ציבורית
 יו"ר החברה לידידות ישראל-יפן, ירושלים, 2001.
 חבר האגודה הישראלית למוזיקולוגיה.
 חבר החברה למוזיקה אסייתית.
 חבר האגודה האירופית ללימודי יפן.

עיטורים ואותות כבוד
 פרס הוועדה הבין-דתית הישראלית, 1980.
 חבר מסדר השמש העולה, תואר שהעניק לו קיסר יפן, 1989.

חיים אישיים

ב-1965 נישא לקיקוא איגוצ'י (Kikue Iguchi, נפטרה ב-2019), אותה הכיר בעת לימודיו ביפן, ונולדו להם שני בנים, יצחק ובנימין נתן, כיום (2025) מנכ"ל רדקום.

פרסומים
כתיבה אקדמית


מחקרו עסק בהכנסת המוזיקה המערבית למערכת החינוך של יפן. המחקר חשף את קיומן של נטיות סותרות בתקופת מייג'י המוקדמת והמאוחרת. התקבלות ערכי תרבות מערביים אחרים ביפן, כגון פילוסופיה, אמנויות, מדעי הטבע ואחרים, נחקרה בהרחבה, ומחקרו של אפשטיין תרם בנושא שלא נחקר עד אז.
 הערך על מוזיקה יפנית, האנציקלופדיה הישראלית הכללית, ירושלים, כתר, 1987.
 "שירת מענה בפולחנים דתיים יפנים", תצליל י"ג, חיפה, הוצאת המוזיאון והספרייה למוזיקה, 1973, ע' 129–132.
 "לאומנות למתחילים: שירי בתי-ספר יפנים והמלחמה", בתוך רותם קובנר (עורך), המערכה הנשכחת: מלחמת רוסיה-יפן ומורשתה, תל אביב, מערכות, 2005. ע' 459–475.
 "חינוך מוזיקלי ביפן", בתוך החינוך המוזיקלי ט', ירושלים, משרד החינוך והתרבות, המזכירות הפדגוגית, 1966, ע' 26–30.

 From torture to fascination: changing Western attitudes to Japanese music, Japan Forum, Volume 19, 2007 - Issue 2.


 סיכום ועידת קיוטו ללימודי יפן, 1996 (מחבר שותף).

כתיבה ועריכה עיתונאית
 טורי ביקורת מוזיקה קלאסית בג'רוזלם פוסט משנת 1995 ועד שנת 2022.
 עורך עיתון יומי בשפה העברית בשם "זמנים" בהוצאת ארגון יוצאי מרכז אירופה, עיתון שיצא באופן סדיר עד 1955 ואחרי תקופה בה הופיע באופן לא סדיר - נסגר.
 עורך מוזיקלי ברשת א' בשנות השישים.

תרגומים
 מחזה הקבוקי "קנג'ינצ'ו" - תרגום מיפנית לעברית. המחזה ראה אור בכתב העת במה בשנת 1993.

ביקורת מוזיקה
(רשימה חלקית)

 ביקורת על התרנגולים (עם מיכאל אייזנשטדט) ב"ג'רוזלם פוסט".
 Singing its praises, about Hatikva By Astrith Baltsan | Ministry of Education in Jerusalem Post, APRIL 16, 2010
 * Eppstein, Ury (14 December 2006). "An influential opera that gets lost in the dark". Jerusalem Post. Retrieved 22 March 2021.






</div>
קישורים חיצוניים


 קורות חייו באתר אוניברסיטת בר-אילן
 ביקורת על ספרו של אפשטיין The Beginnings of Western Music in Meiji Era Japan בכתב העת האקדמי "The Journal of Japanese Studies"

הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מוזיקולוגים יהודים
קטגוריה:חוקרי יפן
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025