טיסה 1121 של אייר מואוראה

טיסה 1121 של אייר מואוראה הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת אייר מואוראה . ב-9 באוגוסט 2007 מטוס הדה הבילנד DHC-6 טווין אוטר שהפעיל את הטיסה התרסק לתוך האוקיינוס השקט זמן קצר לאחר ההמראה מנמל התעופה מואוראה  שבאי מואוראה  שבפולינזיה הצרפתית.
 רקע 
 הטיסה 
הטיסה ממוריאה לטהיטי הייתה אחת הטיסות הקצרות ביותר בעולם, כשבע דקות טיסה בלבד. סנטורן טס בנתיב פעמים רבות, לפעמים אפילו 40 פעמים ביום.

 המטוס 
המטוס שהיה מעורב בתאונה היה מטוס דה הבילנד DHC-6 טווין אוטר. הוא יוצר בשנת 1979 ובזמן התאונה היה בן 28. הוא נמכר לחברת אייר מואוראה ביולי 2006. למרות שה-BEA לא חייב מפעילים לשאת קופסאות שחורות במטוסי דה הבילנד DHC-6 טווין אוטר, אייר מואוראה בחרה להתקין קופסאות שחורות במטוס.

 הצוות 
צוות הטיסה כלל אדם אחד בלבד, הטייס הצרפתי מישל סנטורן. הוא היה בן 52 בזמן התאונה ובעל כ-3,500 שעות טיסה.
 ההתרסקות 

בשעה 12:00:06 זמן מקומי, הבקרה האווירית אישרה לטיסה להמריא. כשש שניות לאחר מכן הטיסה החלה להמריא.

על פי הנוהל הרגיל, סנטורן משך את משטחי ההיגוי כלפי מעלה לאחר טיפוס לגובה בטוח, וזמן קצר לאחר מכן, כשהמטוס התקרב לגובה השיוט שלו, הוא הפחית את כוח המנועים. פעולה זו גרמה למטוס לאבד מעט עילוי וכתוצאה מכך האף נטה מעט כלפי מטה.

סנטורן ניסה ליישר את המטוס על ידי הרמת החרטום, אך פעולה זו גרמה לכבל הגובה השחוק בהגה הגובה להיקרע. בשעה 12:01:09 הכבל נקרע וכתוצאה מכך המטוס נכנס לצלילה תלולה של כ-6,500 מטר בדקה. מקליט הקול בתא הטייס הקליט את סנטורן צועק בהפתעה ואת התראת הקרבה לקרקע  מופעלת. עדי ראייה דיווחו כי ראו את המטוס צולל בחדות כ-30 שניות לאחר ההמראה.

בשעה 21:01:20 זמן מקומי, המטוס התרסק לתוך האוקיינוס השקט, כקילומטר משדה התעופה מוריאה.

 מאמצי החילוץ 
למרות שחלקים מהמטוס צפו על פני האוקיינוס, רוב גוף המטוס שקע לקרקעית, כ-600 עד 700 מטרים מתחת לפני הים. לאחר חיפושים רבים לא נמצאו ניצולים מההתרסקות.

גוף המטוס התפרק לשמונה חלקים עיקריים. 21 ימים לאחר ההתרסקות, חולץ זנב המטוס מהאוקיינוס יחד עם הקופסאות השחורות והן פוענכו בהצלחה. נכון לאוקטובר 2024, חלקים מסוימים מגוף המטוס טרם חולצו מקרקעית האוקיינוס.

למרות חיפושים רבים, גופותיהם של חמישה נוסעים מעולם לא נמצאו.

 החקירה 
מכיוון שמוריאה היא חלק מפולינזיה הצרפתית, ה-BEA פתח בחקירת ההתרסקות. 21 ימים לאחר ההתרסקות חולצו הקופסאות השחורות מקרקעית האוקיינוס.

הדו"ח הסופי קבע כי ההתרסקות נגרמה מקריעת כבל הגובה בהגה הגובה, כתוצאה מתחזוקה לקויה. הדו"ח קבע כי הכבל נקרע משתי סיבות עיקריות:
 במטוס הדה הבילנד DHC-6 טווין אוטר הצפציפי שהפעיל את הטיסה, הכבל היה עשוי מפלדת אל-חלד, בניגוד למטוסים האחרים של החברה מאותו דגם, בהם הכבל היה עשוי מפלדת פחמן. למרות שפלדת אל-חלד עמידה יותר בפני שיתוך, פלדת אל-חלד רגישה יותר לשחיקה.
 למרות רגישות המתכת לשחיקה, לא בוצעו שינויים בנוהלי התחזוקה של המטוס, וגם לא נלקחו בחשבון ההמראות והנחיתות התכופות מהרגיל של המטוס שהפעיל את הטיסה.
 גורם אפשרי נוסף שציין ה-BEA הוא הדף סילון  ממטוסים גדולים, מה שגרם לשחיקה נוספת של הכבל. על פי התאוריה, הדף הסילון שחק את הכבל בנמל התעופה הבין-לאומי פאעא , בו לא היו מחסומים נגד הדף סילון .

 בתרבות הפופולרית 
פרק 9 בעונה ה-13 של הסדרה תעופה בחקירה סקר את ההתרסקות. הפרק נקרא "אימה בגן עדן".

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אוקיאניה: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה סמוך להמראה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2007
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס צרפתיים
קטגוריה:2007 באוקיאניה