יחיא פרחאן

יחיא עדוואן פרחאן (נולד בשם עדוואן פרחאן ב-1976) הוא עבריין ערבי-ישראלי ורוצח סדרתי האחראי למספר עבירות, כשהבולטת ביותר היא רצח דנה בנט. פרחאן הודה במספר מעשי שוד, אונס וארבעה מקרי רצח, הורשע בשלושה מעשי רצח ואונס אחד, וקיבל שלושה מאסרי עולם רצופים. לאחר ערעורו זוכה מהרצח האחרון בו הואשם, אך הרשעותיו האחרות לא בוטלו.

 ביוגרפיה 
נולד בשם עדוואן פרחאן למשפחה ערבית-מוסלמית בכפר הבדואי הקטן ואדי אל-חמאם. הוא הצעיר מבין 13 ילדים. אביו, יחיא, היה חלק מהפלמ"ח ולחם לצד היהודים במלחמת העצמאות, אך נפטר כשבנו היה בן 5 בלבד. אימו התקשתה לגדל את פרחאן, שהפך עד מהרה לכבשה השחורה של המשפחה. שנים לאחר מכן נפטרה גם אימו. ב-2007, למורת רוחה של המשפחה, שינה את שמו ליחיא, כדי לכבד את אביו.

כבוגר הפך פרחאן לעבריין האחראי למגוון פשעים, אך בכל זאת הצליח להתחתן עם אישה בשם זרייה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים, שאחת מהם סבלה ממחלת כליות. הוא בילה איתם זמן מועט עקב מאסר בבתי כלא שונים. כשהיה גבר בן 26 אנס נערה בת 13 מטבריה (המזוהה בשם י'). פרחאן התעלל בה ובמשפחתה, הכה את המתבגרת בשתי הזדמנויות שונות ואילץ אותה להתאסלם. לנערה נולד תינוק, אך מכיוון שלא היה ברור מי האב, נשלח הילד למשפחת אומנה.

 פשעים 
פרחאן נכנס לעולם הפשע לראשונה בגיל 16, אך נעצר ונכלא לראשונה ב-1998, בגיל 22. מאז היו לו הרשעות רבות, והוא ריצה מאסר בבית הסוהר שטה, ובהמשך בבתי הסוהר אשמורת, צלמון ואשל. לטענת שוטרים ממחוז הצפון, בשלב מסוים הוא היה מודיע, אך הקשר עמו הופסק לאחר שמידע שלו התברר כלא אמין.

 עבירות שאינן רצח 
 ינואר 1999: אונס ועבירות מין אחרות. נידון לארבע שנות מאסר, ושוחרר בספטמבר 2002.
 2004: ניסה להרעיל את אחת מאחיותיו.
 תחילת 2004: החזקת נשק. נידון לשנה ושמונה חודשי מאסר, בתוספת 20 חודשי מאסר על תנאי. שוחרר בשנת 2006.
 ספטמבר 2005: פרחאן אנס זונה בטבריה. הוא עלה לדירתה, התפשט, איים עליה בסכין, ואנס אותה מספר פעמים. כשסיים, הוא גרר אותה למכוניתו שם חיכתה חברתו, אך היא הצליחה להימלט מאחיזתו.
 2006: שבועיים לאחר השחרור, פרחאן נעצר שוב בשל ביצוע פשעים כמו פריצה, גניבת רכב, זיוף, הונאה, לשון הרע בנסיבות מחמירות ושני מעשי שוד. בשוד הראשון הוא גנב דלק מתחנת דלק, דקר את בעל התחנה, ואיים לשרוף את רכבו אם ידבר על כך. בשנייה הוא שדד תושב טבריה תוך שהוא מאיים עליו במברג.
 הוא אנס תיירת מאוסטרליה. הוצא צו איסור פרסום על התיק.

 רצח ראשון 
על פי הודאותיו, פרחאן ביצע את הרצח הראשון שלו ב-1994, בגיל 18. הוא הרג חבר ליד גשר אריק ברמת הגולן. לא ניתן היה לאמת את הודאתו, והוא לא הועמד לדין על הרצח הזה.

 רצח סילביה מולארובה 
תיירת ומתנדבת בת 27 מצ'כיה, הייתה מתנדבת בישובי רמת הגולן. סילביה מולארובה בילתה את רוב זמנה בפאב ליד חוף דוגית. פרחאן הבחין באישה השיכורה מנסה לתפוס טרמפ במרץ 2003, הוא וחברתו הסיעו את מולארובה לנחל צלמון. הוא החזיק אותה בשיער וחנק את מולארובה למוות בכבל דק. לאחר מכן, הוא הכניס את ראשה לנחל, וכשגופה הפסיק לנוע לחלוטין, הוא הכריח את חברתו לקשור אבנים לגופה, כדי שלא תצוף.

 רצח דנה בנט 
ב-26 במאי 2003, פרחאן וחברתו הבחינו בדנה בנט יוצאת ממונית שירות תוך כדי נסיעה ברכבו. השניים שכנעו את בנט להיכנס לרכבם, ולאחר שנכנסה, החל פרחאן לנסוע לעבר שדה במגדל. כשהם הגיעו, הוא הכה את בנט המבוהלת בפניה, קרע את החולצה שלה, הוריד לה את החזייה וחנק אותה בה. החברה, י', צפתה בכל האירוע ובהמשך סייעה בשריפת הגופה ובהסתרת השרידים.

 רצח אהרון שמחוב 
ביולי 2004, בהיותו בבית מעצר בטבריה, התפתחה קטטה בין האסירים. לאחר ארוחת הבוקר למחרת, פרחאן הלך בעקבות אהרון שמחוב, אחד האסירים המעורבים במאבק ששיתף פעולה עם הרשויות, אל אזור המקלחת. כשהרעש הוסווה על ידי המים הזורמים, פרחאן המשיך להכות את שמחוב, וחנק אותו בחוט שנלקח ממכנסיו של הקורבן. לאחר מכן תלה את הגופה מראש המקלחת, בניסיון לדמות התאבדות.

 משפט וגזר דין 
לאחר גילוי גופתה של בנט ב-2009, נחקרה י' על המקרה, והודתה כי פרחאן הרג את הילדה. בתקופה זו הוא נכלא בבאר שבע בגין שוד וגניבה והמתין למשפט בגין אחד ממקרי האונס. בחקירה הודה פרחאן בפשעיו ובשאר מעשי הרצח, תוך שהוא מרמז שי' סייעה לו בשניים מהם. אשמתו הוכחה, שכן הוא הצליח לשחזר את זירת הפשע של בנט במדויק.

במשפט הוא חזר בו מהודאותיו, והאשים את הרשויות במניעת גישה לעורכי הדין שלו, לתרופות ולשינה. הוא גם טען רוצח דנה בנט מסתובב חופשי, וכי  רומן זדורוב אינו הרוצח, ברצח הילדה תאיר ראדה והוא חף מפשע. למרות טענותיו, יחיא פרחאן נידון לשלושה מאסרי עולם רצופים, פלוס 12 שנים בגין האונס בטבריה.

ב-2 בספטמבר 2013 אושר ערעור של פרחאן המזכה אותו ממותו של שמחוב, מאחר שלא היו מספיק ראיות להוכחת אשמתו. עם זאת, השופטים אישרו את שאר ההרשעות ושלחו את פרחאן למרכז לבריאות הנפש שער מנשה. לאחר שלא הוכר כמעורר בנפשו ועשה את מעשי הרצח בשפיות ובאופן מכוון, הועבר לבית הסוהר להמשך מאסרו, בשל מסוכנותו הוא בתנאי הפרדה.

 ראו גם 
 ערביי ישראל

 הערות שוליים 

קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:רוצחים סדרתיים ישראלים
קטגוריה:מורשעים באונס בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית אל-בטוף: אישים
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:ואדי אל-חמאם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976