מוזיאון הסכו"ם של שפילד

מוזיאון הסכו"ם של שפילד או מוזיאון האי קלהאם () הוא מוזיאון תעשייתי המציג את ההיסטוריה התעשייתית של העיר לאורך 300 שנים. המוזיאון ממוקם על אי מלאכותי בן כ-900 שנה, שנוצר במקור לשימוש בטחנת מים. המוזיאון מציע מבט מקיף על התפתחות התעשייה בשפילד, החל מהמהפכה התעשייתית ועד ימינו. בין התערוכות המרכזיות ניתן למצוא את מנוע הנהר דון, מנוע קיטור בעוצמה של 12,000 כוחות סוס, שמופעל בפני המבקרים, וכן ממיר בסמר, אחד מהבודדים שנותרו בעולם. בנוסף, המוזיאון מציג סדנאות משוחזרות של חרשי מתכות קטנים ואוסף כלי עבודה מהוללים.

המוזיאון מהווה עוגן חשוב בנתיב המורשת התעשייתית האירופית ומופעל על ידי קרן המוזיאונים התעשייתיים של שפילד. זהו מקום ייחודי שבו המבקרים יכולים ללמוד על תולדות העיר ולהתנסות בחוויות אינטראקטיביות המספרות את סיפורם של עובדי המתכת, אומני המלאכה ומפעלי הייצור המפורסמים של שפילד.

 האתר 
האי שעליו נמצא המוזיאון הוא אי מלאכותי, שנוצר בעקבות בניית תעלה לטחנת מים במאה ה-12, אשר הסטתה מים מנהר הדון לשם הנעת טחנת קמח בבעלות אדון האחוזה. מדווח כי האי נקרא לאחר מכן על שמו של קלאם הומר, שען העיר, אשר החזיק בסדנת השחזה בצמוד לתעלה בשנת 1637.

האי נשאר שטח מרעה במשך רוב תקופתו, עד שבשנת 1829 נבנתה עליו מפעל הברזל של ג'ון קראולי, שפעל עד שנות ה-90 של המאה ה-19. האתר הוצף ב-11 במרץ 1864, כאשר סכר דייל דייק נפרץ וגרם נזק לסדנאות שבמקום. מפעל הברזל של קראולי הוחלף בתחנת כוח בשנת 1899 כדי לספק חשמל לצי החדש של חשמליות בעיר. תחנת הכוח פעלה עד שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר המבנה שימש לאחסון ולסדנאות. כיום אלו הם המבנים שמאכלסים את המוזיאון, יחד עם מתחם ראסל, שהיה בעבר בבעלות חברת ויטמן וסמית'. כיום מתחם ראסל מאכלס את גלריית הוולי ואת חנות הכור, שתיהן חלק מהמוזיאון.

 המוזיאון 
המוזיאון מציג תערוכות על מדע ותעשיית שפילד, כולל דוגמאות של סדנאות של חרשי מתכות קטנים משוחזרות וממיר בסמר הגדול ביותר שנותר באנגליה. פריט זה קיבל את פרס מורשת ההנדסה בשנת 2004 מהאגודה המלכותית למהנדסים מכניים.IMechE (2009) Recognising Excellence, Past, Present and Future  (המיר ההנדסי הראשוני של הנרי בסמר מוצג במוזיאון המדע בלונדון). המוזיאון מציע סיורים לבתי ספר מקומיים ומקיים הדגמות קבועות של מנוע הנהר דון משנת 1905, מנוע קיטור בעוצמה של 12,000 כוחות סוס (9 מגה-וואט), שהפעיל במקור טחנת גלגול פלדה לשריון. המנוע מתאפיין ביכולתו לשנות כיוון במהירות, תכונה שהייתה חיונית לגלגול יעיל של פלדה כבדה. המנוע גלגל פלדה לכורים גרעיניים לקראת סוף חייו (הוא שימש לאחרונה בייצור בשנת 1978 במפעלי נהר דון). המוזיאון מופעל על ידי קרן המוזיאונים התעשייתיים של שפילד. הוא מהווה נקודת עוגן בנתיב המורשת התעשייתית האירופית (ERIH).

המוזיאון מכיל את אב הטיפוס של מכונית שפילד-סימפלקס, אחת משלוש היחידות שיודעות שנותרו. המכונית תוארה כ"אחד מכלי הרכב הטובים והמדהימים ביותר הזמינים, המייצגת את הנקודה הגבוהה ביותר אליה הגיע עדיין העיצוב המוטורי", על ידי ה"טיימס" בשנת 1913.  ניתן לראות את שעון בנג'מין האנטסמן, החפץ המיוצר הראשון שמכיל פלדה יצוקה בכור היתוך, בגלריית אניד האטרסלי .  למוזיאון יש גם ארכיון צילום עצום המשמש את המחברים להמחשת ספרי היסטוריה מקומית.

 הצפות 
המוזיאון נפגע קשות בשיטפון שפילד ביולי 2007, כאשר המים הגיעו לגובה של למעלה ממטר והציפו את האתר, וגרמו לנזק בשווי של 1.5 מיליון ליש"ט. ציורים של ויליאם קאוון והנרי פרלי פארקר, מורה לציור במכללת וסליאן בשפילד, היו בין החפצים שנפגעו מהשיטפון. המוזיאון היה סגור במשך 18 חודשים, ונפתח מחדש בספטמבר 2008. המוזיאון קיבל שבחים לאומיים מהמועצה למוזיאונים, ספריות וארכיונים (MLA) על התאוששותו מהשיטפונות של 2007. האתר מוגן כעת על ידי מערכת הגנה חדשה משיטפונות שהושלמה בדצמבר 2011.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אתרי מורשת תעשייתית באירופה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:שפילד