זכות רחל

"זכות רחל" הוא פיוט שחובר על ידי רבי יהודה פתיה, שהיה מקובל ופייטן ממוצא בגדדי, שפעל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הפיוט מוקדש לרחל אמנו, ומזכיר את מסירותה למען עם ישראל ואת זעקתה מול אלוהים למען בניה. הפיוט מתאר את בקשתה של רחל בפני אלוהים, תוך שהיא מתאמצת להגיע אליו בשמים ולזעוק עבור בניה הסובלים בצרותיהם.

 תוכן הפיוט 
הפיוט מתאר את רחל אמנו כשהיא פונה לאלוהים בזעקה גדולה. היא מציגה לפניו את סבלותיהם של עם ישראל בגלות, ומזכירה את הקרבתה הגדולה למען אחותה לאה, כאשר ויתרה על בעלה יעקב כדי שלא תתבייש. דרך הפיוט, מתוארת מסירותה וכוחה של רחל, והיא משמשת סמל לתפילה ולהפגת סבלם של עם ישראל.

בין הדימויים המופיעים בפיוט ישנה פנייה ישירה לאל בזעקות ותפילות, בקשת רחמים והבטחה שלא להפסיק לזעוק עד שיתקבלו תחינותיה. רחל מתוארת כמי שמתגברת על כל המכשולים כדי להגיע לפני כיסא הכבוד ולדרוש עבור עמה.

 מטרת הפיוט ושימושו 
הפיוט "זכות רחל" נאמר לעיתים קרובות בעיתות מצוקה, והוא ידוע כבעל סגולה לתפילות בעת צרה. הוא נאמר במיוחד בקבר רחל ובמועדים מסוימים כמו הילולת רחל אמנו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:פיוטים