סטניסלב שפטיצקי

סטניסלב מריה יאן תיאופיל שפטיצקי (בפולנית: Stanislaw Maria Jan Teofil Szeptycki;  1867 – 1950) היה גנרל פולני ששימש תקופה קצרה כראש המטה הכללי של צבא הרפובליקה הפולנית השנייה וגם כשר ההגנה של פולין בשנת 1923. טרם כינון פולין העצמאית שירת שפטיצקי בהצבא האוסטרו-הונגרי, בו הגיע לדרגת גנרל.
 ביוגרפיה 
שפטיצקי נולד ב-3 בנובמבר 1867 בכפר פריבליצ'י שליד יבוריב (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום באוקראינה) במשפחת אצולה גליציאנית. הוא היה רביעי מבין שבעת הבנים של גראף (רוזן) יאן קנטי שפטיצקי ואשתו זופיה לודביקה צציליה קונסטנציה שפטיצקי. אביו היה בעל אדמות אמיד, ציר בלנדטאג של ממלכת גליציה ולודומריה ולאחר מכן חבר במועצה הקיסרית של האימפריה האוסטרו הונגרית. אימו הייתה סופרת וציירת. בין אחיו: קלימנטי שפטיצקי (איש הכנסייה וחסיד אומות העולם) ואנדריי שפטיצקי, הארכיבישוף המטרופוליטני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית.

למד בגימנסיה בקרקוב ולאחר מכן באקדמיה הצבאית הטכנית במדלינג. בשנת 1888 סיים את הלימודים והוסמך לקצונה.
 קריירה צבאית 
התחיל את השירות שלו ביחידת תותחי שדה שהוצבה בעיר ירוסלב. בשנים 1890 - 1892 השתלם בבית הספר לרכיבה צבאית בווינה. לאחר מכן שירת כמדריך רכיבה בעיר פשמישל. בשנים 1894- 1896 למד בבית הספר הגבוה לפיקוד ומטה. בתום הלימודים הוצב במטה חטיבת רגלים 53 בעיר קושיצה. בשנת 1898 קודם לדרגת האופטמן ומונה למפקד סוללת תותחים של אגד ארטילרי בעיר אוראדיה. בשנת 1900 הועבר לקרקוב, שם שירת במטה דיוויזיית רגלים מס' 12. בשנת 1904 נשלח לרוסיה, שם היה הנספח הצבאי האוסטרו-הונגרי במטה הכוחות הרוסים במזרח הרחוק ועקב מקרוב על המתרחש בחזית של מלחמת רוסיה-יפן. לאחר שובו מרוסיה הועלה לדרגת מיור. שירת בווינה כקצין מטה של דיוויזיית פרשים. בהמשך פיקד באופן זמני על רגימנט ארטילרי. בשנת 1911 קודם לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה לנספח הצבאי של שגרירות אוסטרו-הונגריה באיטליה. במאי 1914 קודם לדרגת אוברסט.
 מלחמת העולם הראשונה 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוחזר מאיטליה ומונה לראש המטה של הגיס ה-2 בחזית המזרחית. בנובמבר 1915 מונה למפקד חטיבת תותחי שדה. ביוני 1916 עבר לשרת בלגיון הפולני של הצבא האוסטרו-הונגרי (יחידה שהוקמה ממתנדבים פולנים על ידי יוזף פילסודסקי, אזרחי אוסטרו-הונגריה, ללוחמה בחזית המזרחית). הוא מונה למפקד החטיבה ה-3 של הלגיון. נטל חלק בקרב קוסטיוכנובקה. באוגוסט 1916 הוא פיקד על כוח משולב פולני-גרמני (2 חטיבות רגלים פולניות, רגימנט פרשים פולני ושני גדודי רגלים גרמנים) אשר מנע מהכוח של הצבא הרוסי לצלוח את נהר סטוחוד בווהלין, במטרה לכתר את כוחות צבא אוסטרו-הונגריים. על כך קיבל עיטור באופן אישי מידיו של הקיסר פרנץ יוזף. הוא המשיך לשרת בלגיון הפולני עד לאפריל 1917, אז התפטר מתפקידו בשל היחס אל היחידות הפולניות מהפיקוד העליון. הוא מונה למושל צבאי של אזור לובלין והועלה לדרגת גנרל מיור. בפברואר 1918 התפטר מתפקידו בשל חלוקי הדעות בנוגע להקצאת אזורים שיועברו לרפובליקה האוקראינית (בהתאם לחוזה ברסט-ליטובסק).  שפטיצקי היה תומך נלהב של עצמאות פולנית והתנגדת להעברת אזורים שהחשיב לפולנים לטובת אוקראינה. וזאת בניגוד גמור לדעותיו של אחיו, אנדריי שפטיצקי, שתמך באוקראינים.

הוא הועבר לחזית האיטלקית, שם פיקד על חטיבת רגלים עד אוקטובר 1918, אז עזב את תפקידו ושב לפולין. האימפריה האוסטרו-הונגרית התחילה להתפרק ושפטיצקי הצטרף אל הצבא הפולני החדש שזה עתה החלה הקמתו.
 בצבא הרפובליקה הפולנית השנייה 
ב-5 בנובמבר מונה שפטיצקי למפקד כל הכוחות הפולנים בגליציה וקיבל דרגת גנרל-מיור בצבא הפולני. ב־18 בנובמבר הוא מונה לראש המטה הכללי על ידי יוזף פילסודסקי. הוא מילא את התפקיד עד למרץ 1919, אז מונה למפקד דיוויזיה ליטאית-בלארוסית. הוא הוביל את הדיוויזיה בקרבות נגד הצבא האדום באזור פולסיה. באפריל 1920 הוא העולה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד הארמייה ה-4. המשיך להילחם נגד הצבא האדום באזור גרודנה. תחת המתקפות הבלתי פוסקות הארמייה בפיקודו המשיכה לסגת לתוך פולין. באוגוסט 1920 הוא הודח מתפקידו על ידי פילסודסקי, אם כי באופן רשמי הועבר מתפקידו עקב מצבו הבריאותי (הוא חלה בדיזינטריה). באוקטובר 1920 הוחזר לשירות הצבאי.

לאחר תום המלחמה הוא פיקד על כוחות כיבוש פולני בשילזיה. בהמשך היה מפקח צבאי ראשי של יחידות הצבא בקרקוב. ב־13 ביוני 1923 מינה אותו נשיא פולין סטניסלאב ויצ'כובסקי לשר ההגנה. ב־15 בדצמבר 1923 ביקש שפטיצקי לשחררו מתפקיד שר ההגנה. הוא שב לתפקידו הקודם בקרקוב. שפטיצקי שירת בצבא עד ליוני 1926, אז התפטר מהצבא כשל התנגדותו למהפכת מאי.

לאחר הפרישה מהצבא
לאחר פרישתו מן הצבא שפטיצקי התגורר באחוזתו בקורצ'ינה שבדרום פולין. מפאת גילו המופלג לא נטל חלק במלחמת העולם השנייה. במהלך שנות הכיבוש הגרמני הוא ומשפחתו לא הוטרדו על ידי שלטונות הכיבוש (ככל הנראה בשל עברו הצבאי באימפריה אוסטרו-הונגרית). לאחר שחרור פולין מן הנאצים וכינון שלטון קומוניסטי בפולין קיבל שפטיצקי, בן ה-78, באופן די מפתיע דרגת כבוד בצבא הפולין הקומוניסטית. שר ההגנה מיכל רולה-ז'ימיירסקי מינה אותו ליושב ראש מועצת מנהלים של הצלב האדום הפולני. שפטיצקי מילא את התפקיד כמה חודשים ופרש בשל מצבו הבריאותי.

הוא מת בביתו בקורצ'ינה ב-9 באוקטובר 1950

 קישורים חיצוניים 

 ביוגרפיה של סטניסלב שפטיצקי 

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים פולנים
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1867
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1950