מעבר שחקנים שנוי במחלוקת

מעבר שחקנים שנוי במחלוקת המכונה לעיתים על ידי אוהדי ספורט בשם "בגידה" הוא כינוי לא רשמי בתחום הספורט הקבוצתי, המתייחסת לתופעה בספורט המקצועני בה שחקן עובר מקבוצה אחת לקבוצה שהיא היריבה הגדולה ביותר שלה. מעברים כאלה נתפסים לעיתים קרובות כמעשה של בגידה על ידי אוהדי הקבוצה ממנה עזב השחקן, ויכולים לעורר תגובות רגשיות עזות. מונחים כמו "נחש" משמשים לעיתים קרובות על ידי אוהדים כדי לתאר שחקנים שבמעבר שלהם נתפסו כבוגדים.

 אטימולוגיה 
המונח "בגידה" בכדורגל ובספורט בכלל מתאר שחקן שבגד באוהדים, לרוב על ידי עזיבת המועדון שלו כדי לשחק עבור יריבה. המונח משמש גם כאשר שחקן עוזב את המועדון בנסיבות לא טובות או כאשר הוא מואשם בעזיבה מתוך רצון להשיג תארים נוספים או שכר גבוה יותר. מאמן הפוטבול מכללות, פרן בראון, השתמש במונח "נחשים" כדי לתאר שחקנים שלא הודיעו לצוות האימון על כוונתם להיכנס לפורטל ההעברות, מה שמצביע על כך שהמונח יכול להתייחס גם להתנהלות לא מקצועית במהלך תהליך ההעברה עצמו.

 מאפיינים 
ההבדל בין העברה “רגילה” להעברה הנתפסת כבגידה נעוץ בעיקר ביעד אליו עובר השחקן ובנסיבות המעבר. בגידה מתעוררת כאשר שחקן עובר ישירות ליריבה הגדולה ביותר של מועדונו הקודם, במיוחד לאחר שזכה באהדת האוהדים. תחושת הבגידה מתעצמת כאשר השחקן מפיר תפיסה של הגינות או נאמנות, או כאשר קיימת יריבות היסטורית ותרבותית עמוקה בין שני המועדונים. כיום, לאחר שרומנטיקה בספורט המודרני פוחתת והחלפת קבוצות פחות שנויה במחלוקת, מעבר לקבוצה יריבה, ובייחוד לאחר שהשחקן ביסס עצמו כאהוד הקהל, עדיין נתפס כמעשה בגידה. קיומה של יריבות חזקה בין המועדונים הוא גורם מרכזי לסיווג העברה כבגידה.

 גורמים לתפיסה כבגידה 
הסיבות לכך שמעברים כאלה נתפסים כבגידה בספורט נעוצות במספר גורמים. נאמנות לקבוצה ולאוהדים היא ערך מרכזי בספורט, ומעבר צדדים ביריבות נתפס כהפרה של נאמנות זו. המשמעות ההיסטורית והתרבותית של יריבויות תורמת גם היא לתחושת הבגידה. יריבויות ארוכות שנים, לעיתים קרובות עם שורשים גאוגרפיים או היסטוריים, יוצרות הקשר בו מעברים כאלה הופכים לרגישים במיוחד. ההשקעה הרגשית של האוהדים בקבוצה ובשחקנים שלה יוצרת תחושת בעלות וקשר אישי, כך שמעבר של שחקן אהוב ליריבה יכול להרגיש כמו פגיעה אישית.

 תגובות 
תגובות האוהדים למעברים כאלה הן לרוב רגשיות מאוד, וכוללות כעס, אכזבה ותחושת בגידה עמוקה. אוהדים עשויים להביע את זעמם באמצעות קריאות בוז, שריפת חולצות, התעללות ברשתות החברתיות ואף איומים. הרשתות החברתיות הפכו לזירה מרכזית עבור האוהדים להביע את רגשותיהם, כאשר שחקנים שביצעו מעברים שנויים במחלוקת מתמודדים עם שטף של הודעות שליליות וכינויי גנאי.

דוגמאות מפורסמות
להלן כמה דוגמאות לשחקנים שעברו לקבוצות יריבות ועוררו תגובות סוערות:
 אהוד בן טובים – בשנת 1979 היה בן טובים, שחקנה של בני יהודה תל אביב, על סף מעבר לבית"ר ירושלים, אך לאחר מחאות רבות מצד אוהדי בני יהודה חזר לבסוף לשחק בבני יהודה.
 לואיש פיגו – עבר מברצלונה לריאל מדריד בשנת 2000, מעבר שגרר תגובות קשות מצד אוהדי ברצלונה.
 סול קמפבל – עזב את טוטנהאם הוטספר והצטרף ליריבתה ארסנל בשנת 2001, דבר שעורר סערה בקרב אוהדי טוטנהאם.
 רוברטו באג'ו – עבר מפיורנטינה ליובנטוס בשנת 1990, מעבר שהתקבל בזעם על ידי אוהדי פיורנטינה.
 ערן זהבי – שיחק בהפועל תל אביב ולאחר תקופה קצרה בפלרמו עבר למכבי תל אביב יריבתה הגדולה.
 ליוואי רנדולף – עבר מהפועל ירושלים בה שימש כקפטן ליריבתה הגדולה ביותר, מכבי תל אביב.

 השלכות 
שחקן עלול להתמודד עם תגובות שליליות מתמשכות מצד אוהדי קבוצתו הקודמת, שיכולות להשפיע על מעמדו ומורשתו בספורט. מבחינה כלכלית, העברות כאלה יכולות להיות בעלות השפעה משמעותית, ולשנות הסכמי חסות ומכירות כרטיסים.

 מגמות היסטוריות 
מגמות היסטוריות מראות כי העברות שנויות במחלוקת בין יריבות קיימות כבר זמן רב בספורט. עם זאת, ייתכן שהייתה ירידה כללית בציפייה לנאמנות שחקנים לכל החיים בעידן המודרני, כאשר שחקנים רבים יותר מחפשים הזדמנויות חדשות ומועדונים מתמקדים יותר ברווחים כלכליים. למרות זאת, מעבר ישירות ליריבה הגדולה ביותר של קבוצה, במיוחד לאחר שהשחקן יצר קשר חזק עם האוהדים, עדיין נותר נושא רגיש שיכול לעורר תגובות רגשיות עזות.

ראו גם
 פרשת הפיצה

 הערות שוליים 

קטגוריה:כדורגל