פיל דונהיו

פיליפ ג'ון דונהיו (באנגלית: Phillip John Donahue; 21 בדצמבר 1935 – 18 באוגוסט 2024) היה איש תקשורת, סופר ומפיק סרטים אמריקאי. נודע כיוצר וכמנחה "המופע של פיל דונהיו", שלימים נקראה בפשטות "דונהיו", תוכנית האירוח הראשונה בהשתתפות קהל.

תוכניתו של דוהניו שודרה בין 1967 ל-1996, מתוכן שלוש השנים הראשונות בשידורים מקומיים בדייטון, אוהיו. תוכניותיו התמקדו לעיתים קרובות בנושאים שמפלגים את הליברלים והשמרנים בארצות הברית כגון הפלות מלאכותיות, הגנת הצרכן וזכויות אזרח. אורחו השכיח ביותר היה ראלף ניידר, והוא אף תמך בו כשהתמודד ב. בין יולי 2002 למרץ 2003 הוא הנחה תוכנית אירוח ב-MSNBC. הוא נחשב לאחד מהמנחים המשפיעים ביותר, וב-1996 דורג במקום ה-42 ברשימת 50 כוכבי הטלוויזיה הגדולים של כל הזמנים על ידי TV Guide.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
דונהיו נולד למשפחה אירית קתולית בקליבלנד, אוהיו. אביו פיליפ היה מוכר רהיטים ואימו קתרין הייתה מוכרת נעליים בחנות כלבו. הוא למד בתיכון סנט אדוארד, בית ספר תיכון פרטי קתולי לבנים בלבד בלייקווד, אותו סיים ב-1953. ב-1957 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת נוטרדאם.

 קריירה 
 ראשית הקריירה 
דונהיו החל את הקריירה שלו ב-1957 כעוזר הפקה ברשת הרדיו והטלוויזיה KYW בקליבלנד. זמן קצר לאחר סיום לימודיו הוא מונה למנהל התוכניות של רדיו WABJ באדריאן, מישיגן, ולאחר מכן הפך לכתב פרילנסר בחדשות הערב של CBS. הוא היה מגיש חדשות הבוקר של רשת WHIO-TV בדייטון, אוהיו, והריאיון ששידר עם ג'ימי הופה אף שודר באופן ארצי. ברדיו WHIO הנחה דונהיו תוכנית אירוח טלפונית אחר הצהריים בין 1963 ל-1967. במסגרת עבודתו ברשת הוא ראיין את ג'ון פיצג'רלד קנדי בזמן שהתמודד ב.

 המופע של פיל דונהיו 

ממוזער|דונהיו (מימין) מארח את ג'וני קרסון, אוגוסט 1970
ב-6 בנובמבר 1967 עזב דונהיו את WHIO והעביר את תוכנית האירוח שלו לרשת WLWD, גם היא בדייטון, בשם המופע של פיל דונהיו. בתחילה הוקרנה התוכנית רק בתחנות האחיות של WLWD בבעלות תאגיד השידור קרוסלי, אך בינואר 1970 היא נכנסה לסינדיקציה ארצית. ב-1974 עבר דונהיו לצלם את תוכניתו בשיקגו, ובשנת 1984 החל לצלם בניו יורק, שם צולמה התוכנית באולפן ברוקפלר פלאזה 30. במהלך תוכניתו הוא ראיין ידוענים ומשפיעים רבים, בהם מנחה תוכניות האירוח ג'וני קרסון, פעיל זכויות האדם מלקולם אקס, מתנגדי מלחמת וייטנאם, בהם ג'רי רובין, המוזיקאי אלטון ג'ון, והמתאגרפים מוחמד עלי, ג'ו פרייז'ר, קן נורטון ולארי הולמס.

לאחר 29 שנות שידור וכמעט 7,000 תוכניות יומיות של שעה, הפרק האחרון של דונהיו שודר ב-13 בספטמבר 1996.

 גשר החלל האמריקאי-סובייטי 
בשנות ה-80, במהלך תקופת הגלאסנוסט בברית המועצות בשלהי המלחמה הקרה, אירחו דונהיו והעיתונאי הסובייטי ולדימיר פוזנר סדרת דיונים בטלוויזיה, שנודעה בשם גשר החלל האמריקאי-סובייטי . במסגרת התוכנית אירח דונהיו קהל בעיר אמריקאית ופוזנר בעיר סובייטית, וחברי שני הקהלים שאלו זה את זה שאלות על שני העמים, בזמן שממשלות שתי המדינות התכוננו לאפשרות של מלחמה גרעינית. מ-1991 עד 1994 אירחו דונהיו ופוזנר יחד את התוכנית פוזנר/דונהיו, תוכנית פאנל שבועית ששודרה ב-CNBC.

 תוכנית ב-MSNBC 
ביולי 2002 חזר דונהיו לטלוויזיה לאחר שבע שנות פרישה כדי להנחות תוכנית בשם "דונהיו"  ב-MSNBC. עם זאת, התוכנית בוטלה ב-25 בפברואר 2003. זמן קצר לאחר ביטול התוכנית הודלף לעיתונות תזכיר פנימי של MSNBC בו נאמר כי יש לפטר את דונהיו מכיוון שהוא מתנגד לפלישה האמריקאית הקרבה לעיראק וכי התוכנית שלו יכולה להיות "בית לאג'נדה הליברלית נגד המלחמה". דונהיו טען ב-2007 כי הנהלת MSNBC, אז בבעלות חברת תעשיית הנשק ג'נרל אלקטריק, דרשה ש"יהיו שני (אורחים) שמרנים לכל ליברל" וכי הוא עצמו "נחשב כשני ליברלים".

 הופעות אחרות 
בשנת 2006 שימש דונהיו כבמאי, לצד אלן ספירו, בסרט התיעודי-עלילתי גוף המלחמה , המספר את סיפורו של תומאס יאנג, שנותר נכה ממלחמת עיראק. בנובמבר 2007 היה הסרט אחד מ-15 המועמדים לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

ביוני 2013 הופיע דונהיו, לצד ידוענים רבים אחרים, בסרטון תמיכה בבראדלי מאנינג, חייל בצבא ארצות הברית שהורשע בריגול לאחר שהדליף מסמכים מסווגים לאתר ויקיליקס.

ב-2013 הופיע דונהיו בסרט התיעודי "למצוא את ויויאן מאייר"  על צלמת הרחוב האמריקאית שעבדה אצלו כעוזרת בית בשנות ה-70.

 תארים 
ממוזער|דונהיו מקבל את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, 2024
דונהיו זכה ב-15 פרסי אמי לבידור בשעות היום במהלך קריירת השידור שלו, 6 כמנחה תוכנית האירוח המצטיין ו-9 עבור המופע של פיל דונהיו כתוכנית האירוח המצטיינת. הוא קיבל את פרס פיבודי ב-1980, ובנובמבר 1993 נכנס להיכל התהילה של האקדמיה לאמנויות ומדעי הטלוויזיה. בשנת 1987 הוא קיבל את פרס "מגי", העיטור הגבוה ביותר של הפדרציה להורות מתוכננת, על פעילותו למען הפלות מלאכותיות בארצות הברית. בשנת 2024 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.

 חיים אישיים ומותו 
ב-1958 נישא דונהיו למרגרט קוני, ולזוג היו חמישה ילדים. השניים התגרשו ב-1975 וב-21 במאי 1980 הוא התחתן בשנית עם השחקנית מרלו תומאס. לדונהיו ותומאס לא היו ילדים.

דונהיו היה מזוהה עם השמאל הפוליטי בארצות הברית ועם המפלגה הדמוקרטית. הוא היה קתולי בדתו, והצהיר: "תמיד אהיה קתולי, אבל אני רוצה שהכנסייה שלי תצטרף למין האנושי ולבסוף תתרחק מהתאולוגיה האנטי-מינית". הוא הוסיף שהוא לא "קתולי טוב במיוחד", ושהוא לא חושב שיש צורך לבטל את נישואיו הראשונים.

ב-18 באוגוסט 2024, בגיל 88, נפטר דונהיו ממחלה ממושכת בביתו באפר איסט סייד במנהטן, ניו יורק.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: מנחה תוכנית אירוח
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אמריקאים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024