דיספנסציונליזם

דִיסְפֶּנְסַצְיוֹנָלִיזְם היא השקפה תאולוגית נוצרית המחלקת את תולדות האנושות לתקופות שמכונות "דִיסְפֶּנְסַצְיוֹת", שבכל אחת מהן הנהיג האל מערכת ציוויים אחרת שבני-האדם בדרך כלל כשלו לעמוד בה. בראייה זו, ההבטחות התנ"כיות אכן ניתנו לישראל כעם, וכישלונם של היהודים להאמין בישו אינו מפקיע את הברית עימם אלא היא עודנה שרירה וקיימת. השקפה זו התקבלה על רבים מהאוונגליסטים במאות ה-19 וה-20.

 היהודים על פי השקפה זו 
על פי ההשקפה הדיספנסציונליסטית, לישראל כאומה יש עדיין מעמד מיוחד בעיני האל, ולכן הכרחי שעם ישראל ישמור על קיומו ויזכה לתחייה לאומית בטרם קץ הימים, כפי שמתואר במקרא. הביאה השנייה של ישו, שבה מאמינים כל הזרמים הנוצריים, תביא לגאולת הנוצרים ועלייתם השמיימה, בעוד שהיהודים ייאלצו להכיר במלכות ישו ולהילחם תחתיו במלחמת יום הדין. תהיה זאת תחילתן של אלף שנות שלטון הצדק שנובאו בחזון יוחנן, שבהן ימלוך ישו בפועל על פני האדמה. האוונגליסטים מאמינים כי שני שלישים מהיהודים יושמדו במלחמת יום הדין, על פי פרשנותם לפסוק: . מקרב היהודים תהיה תמיד , שהם היהודים המאמינים בישו, שיינצלו. כל ישראל שייוושעו ויחיו תחת מלכות ישו על הארץ במשך אלף השנים החזויות יהיו חלק מאותה שארית.
שארית זו, בראייה הדיספנסציונליסטית, איננה מאבדת את מעמדה כחלק מן העם ואינה מחויבת להתמזג במאמינים הגויים, בניגוד לתפיסה הנוצרית הקלאסית השוללת בתוקף כל הבדל בין יהודי לגוי בתוך הכנסייה.

הפרשנות הדיספנסציונליסטית למעמד היהודים מתרצת, בעיני האוחזים בה, סתירות בין הברית הישנה ל ואף קשיים ניכרים העולים מתוך הברית החדשה עצמה. הנוצרים הקדומים המתוארים בברית החדשה הותקפו כאשר דרשו ממאמינים גויים בישו לשמור את התורה, ומאידך מוזכר שם שהיהודים מוסיפים להיות עם נבחר. היהדות המשיחית שקמה במאה ה-20 זוכה ללגיטימציה אוונגליסטית על בסיס רעיונות אלה, שלפיהם קהילה מובחנת של יהודים המאמינים בישו היא דבר מתחייב ורצוי.

 ראו גם 
 תאולוגיית החילופין

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית