מחפים

מַחְפִּים או גְּמָשׁוֹת הם אביזרים המכסים את הערקום והקרסול שבכף הרגל. הם עשויים מבד או לבד אפור, לבן או חום, עם כפתורים בצידם, הם נועדו להגן על הנעליים והגרביים מבוץ וגשם, אבל גם שימשו גם כפריט אופנתי.

 היסטוריה 
מחפים נעטו (לרוב על ידי גברים) בסוף המאה-19 ובתחילת המאה ה-20 וירדו בפופולריות לשהם בשנות ה-20."Pity the Fellow Who Can't Afford Spats". The Oldie: 35. September 2012. ב-1931 אמילי פוסט כתבה: "מחפים אינם חובה, אך אם הם נעטים הם צריכים להתאים בדיוק לכפפות." ככל הנראה הירידה הכללית ברשמיות במהלך המאה ה-20 הייתה הסיבה לכך שמחפים כבר לא נעטו יותר. ב-1913 חבריו של תומאס גריפית' טיילור נאבקו כדי להשיג בשבילו מחפים וכובע צילינדר, כדי שיוכל לקבל את מדליית הקוטב מהמלך ג'ורג' החמישי. ב־1923 המלך ג'ורג' החמישי פתח את תערוכת הפרחים של צ'לסי בפראק, כובע צילינדר אפור ומחפים. ב-1926 המלך ג'ורג' לבש מעיל זנבות לבוקר (חלק מחליפת בוקר) במקום פראק (מה שלא היה מקובל באותה תקופה, בגלל קודי הלבוש הקפדניים והוריד את הפופולריות של הפראק. נכתב שתגובת הקהל למלך הייתה להיפטר המהחפים שלהם, והקרקע הייתה מלאה במחפים שנזרקו.

עוד סיבה לכך שנשים הפסיקו לעטות מחפים היא שנעליים פתוחות נהיו נפוצות יותר ויותר כמו סנדלים עם רצועות. חצאיות ושמלת צרות יותר גרמו להן להציג הנעלה מורכבת יותר של רצו לכסות אותה במחפים. בניו יורק ב-1936 נכתב בסוכנות הידיעות AP שגברים אופנתיים נפטרים מהמחפים שלהם כי הם הפכו לנחלת הכלל, והתחילו לנעול במקום נעליים עם הבד תפור אליהן, שנראה שיחליפו אותם.

 שימוש צבאי 
ממוזער|חייל הודי במדים טקסיים בטקס סגירת הגבול בין הודו לפקיסטן. המדים כוללים מחפי נעליים גבוהים, ושולי המכנסיים תחובים בתוך המחפים.
מאמצע המאה ה-19 חיילים ממדינות שונות, לרוב חיילי ח"יר עטו מחפים כדי להגן על הקרסוליים, לתמוך בהם ולמנוע מלכלוך ואבנים להיכנס לנעליים שלהם. חיילי חיל הרגלים הצרפתי עטו חפתים בטקסים ובמדים רשמיים (בדומה למדי א') עד 1903, האיטלקים עטו חפתים בצבע חום בהיר עד 1910. וחיילי הצבא היפני עטו חפתים לבנים וגבוהים במלחמת רוסיה–יפן.

להקות חמת חלילים סקוטיות מסורתיות עוטות חפתים לעיתים קרובות. ברגימנט המלכותי של סקוטלנד שסיפח אליו את כל רגימנטי חיל הרגלים הסקוטים ב-2006, החיילים עדיין עוטים מחפים לבנים כחלק מהמדים שלהם, ולפני כן ברוב יחידות חיל הרגלים הסקוטיות בצבא הבריטי והקנדי כללו מחפים במדים שלהם. לרגימנטים מהיילנדס שלובשים קילט המחפים מגיעים עד אמצע השוק. ולשאר הרגימנטים רק מעל נעלי ברוג סקוטיות.

כחלק מהמדים הרשמיים שלהם החיילים ברוב הגדודים בצבאות ההודים והפקיסטנים עוטים מחפים לבנים וגבוהים ותוחבים לתוכם את המכנסיים שלהם, בדומה ל"הויזען אין די זאקען" (מכנסיים בגרביים) של חסידי גור שבא במקור מביגוד של קוזאקים. מחפים נעטים גם במדים של הצבאות הפינים, השוודים, המשמר הרפובליקני הלאומי של פורטוגל, הקרבינירים של מונקו, המשטרה הצבאית המצרית והאקדמיה הצבאית של מודנה. בחיל הים הפיני מחפים הם חלק ממדי החורף, משמר הכבוד של צי ארצות הברית וחיילי משמר הרובאים עוטים אותם במהלך טקסים. מחפים לפעמים משמשים גם במדים של תזמורות צועדות.טקסט=קלוד ריינס עוטה מחפים ב־1912 מצביע על משהו מחוץ לתמונה ויושב על כיסא.|ממוזער|קלוד ריינס עוטה מחפים ב־1912

 כחלק מציוד מגן אישי 
מחפים משמשים גם כחלק מציוד מגן אישי בתעשיות מסויומות. בבתי יציקה עוטים לעיתים קרובות מחפים עבים מעור מעל מגפי העבודה כדי להגן על העובדים מנתזי מתכת מותכת, בגלל הטמפרטורה הגבוהה של המתכת המותכת, אפילו נתז קטן אז שנכנס לתוך הנעל יכול לגרום לכוויות חמורות. גם רתכים רבים עוטים מחפים חסינים לאש כדי להגן על עצמם מגיצים. אנשים המפעילים מסורי שרשרת מדי פעם לרוב עוטים מחפי הגנה מעל מגפיים בעלי קצה מוגן בפלדה (Steel toe). Ronald N. Stoner, "Protective footwear and lower leg covering", published 1999-11-23, assigned to Ronald N. Stonerאבל מומחים ממליצים למתפעלים לנעול מגפיים מתאימים לעבודה כדי למנוע פציעה במקרה שהמסור נוגע בכף הרגל או בקרסול.

 בתרבות הפופולרית 
 מחפים מוזכרים בשיר "Puttin' On the Ritz" של אירווינג ברלין מ־1929. בשורה: "White spats and fifteen dollars" (חפתים לבנים בחמישה עשר דולרים) כשהוא מתאר את הלבוש הצעקני של שחורים ועניים מהארלם.
 להקת "המחפים" (The Spats) שפעלה בשנות ה-60 בקליפורניה נקראה על שם המחפים שפכו לחלק מסמלי הלהקה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:בגדי גברים
קטגוריה:ביגוד צבאי, דרגות ואותות