תומר גניהר

תומר גניהר (נולד ב-1970) הוא צלם וסופר ישראלי. אמן אוטודידקט, ידוע בסגנון הצילום הייחודי שלו, שימוש רק בסרט צבעוני ובאור טבעי. עבודתו, אשר מרבה ללכוד את הדינמיקה של תרבות הנוער הישראלית, הוצגה במוזיאונים ובגלריות שונות ברחבי העולם, כולל מוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון האמנות של העיר הלסינקי ומטה האומות המאוחדות בניו יורק.

הצילום המוקדם של גניהר התמקד בסצנת תרבות הנגד הצעירה הישראלית, תיעוד מסיבות רייב ומועדוני לילה. גוף העבודות הזה מציג היבט אלטרנטיבי וקוסמופוליטי של החיים הישראליים, בניגוד לסכסוכים באזור.

בנוסף לצילומיו, פרסם גניהר ספר מאמרים נבחרים בשם חשמל באוויר (2001), אוסף סיפורים קצרים, ברוכים הבאים לטקסס (1996), ורומן, סדום-עיר (2015). כתביו חוקרים נושאים דומים לאלו בצילום שלו, ומתמקדים לעיתים קרובות ברוחניות מודרנית ובנושאים תרבותיים. גניהר עסק גם ביצירת סרטים, בכתיבה ובימוי של הנביא במנוסה (2008), סרט בדיוני באורך 54 דקות.

 ביוגרפיה 
תומר גניהר נולד וגדל בתל אביב. גניהר, צלם אוטודידקט, גדל ועובד בישראל. תערוכת היחיד הראשונה שלו הוצגה בגלריה לצילום Limbus, תל אביב 1997, כאשר הוענק לו פרס מעון הנשיא הישראלי לאמנים צעירים. בשנת 2000 הפך לאמן הצעיר ביותר שהציג תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות. מאז, יצירותיו הוצגו במוזיאונים ובגלריות כמו המוזיאון לאמנות העיר הלסינקי, מוזיאון GL STRAND בקופנהגן, מרכז לאמנויות עכשוויות (ניו אורלינס), פול רודג'רס/9W Gallery NY וה - המטה של האו"ם, ניו יורק. הוא חי ועבד בעיר ניו יורק בארצות-הברית בין השנים 2000 ל-2008, כמו כן גם באיטליה ובהודו, וכיום מיוצג על ידי גלריית שושנה וויין, לוס אנג'לס. בנוסף גניהר השתתף בביתן הבינלאומי בביאנלה 52 של ונציה, בשנת 2007, באוצרות רוברט סטור (אקדמי לאמנות) עם סדרת התמונות שלו "מסיבת בית חולים".

החל מתחילת עבודתו, הצילומים של גניהר התמקדו בעיקר בהמונים ובסצנת תרבות הנגד הצעירה הישראלית, ובפרט בתרבות מועדוני הלילה ומסיבות הטבע מרובות הימים ביערות הגליל ובים המלח. עבודה זו משקפת תרבות רוחנית וקוסמופוליטית מודרנית כחלופה למציאות של מיליטריזם, קונפליקטים ומתח דתי במזרח התיכון. ה"ניו יורקר" כתב: "יש אלגנטיות לאקסטזה בתצלומיו של תומר גניהר של צופי המסיבות הישראלים הצעירים... 'השתוללות במדבר הנגב רוטטת בנוכחות מיסטית; הטשטושים האימפרסיוניסטיים שלו מאחדים גופים צעירים וחול עתיק". בשנים האחרונות, הצילום של גניהר מתמקד בהפשטות של אור וצורה.

גניהר מצלם את התמונות שלו ללא תאורה מלאכותית, באמצעות סרט צבעוני בלבד. דבורה באך כותבת ב"ניו יורק טיימס": "מר גניהר תופס את האור ככוח קדוש ומאחד, ועובד ללא הבזק, משתמש במהירות תריס איטית כדי ללכוד את האור הזמין של סביבתו. האפקט הוא לעיתים קרובות שמימי, הדמויות המגורענות בתמונות שלו שטופות זוהר קינטי"

בין השנים 1996–1999 פורסם במגזין סוף השבוע של עיתון "הארץ" הטור של גניהר "חשמל באוויר". חיבוריו הנבחרים פורסמו מאוחר יותר בספרו "חשמל באוויר", 2001. ספר הסיפורים הקצרים של גניהר, "ברוכים הבאים לטקסס", ראה אור ב-1996, והרומן שלו "סדום-עיר" יצא לאור במאי 2015.

אחותו היא הסופרת עלמה גניהר.

 תערוכות יחיד נבחרות 
 1996 גלריה לצילום לימבוס, תל אביב
 1998 גלריה שלוח, תל אביב
 2000 מוזיאון תל אביב לאמנות
 2003 מטה האומה המאוחדת, ניו יורק
 2005 מרכז לאמנויות עכשוויות (ניו אורלינס)
 2005 גלריית פול רוג'רס/9W, ניו יורק
 2008 גלריה 39, תל אביב
 ארמון הטניס של מוזיאון האמנות 2008, מוזיאון האמנות של העיר הלסינקי
 מוזיאון GL STRAND 2009, קופנהגן
 גלריית Battat Contemporary 2011, מונטריאול

 תערוכות קבוצתיות נבחרות 
 1998 Urban Touch, Camera Obscura, תל אביב
 1999 90 שנה לתל אביב, מוזיאון תל אביב לאמנות
 2000 תצוגות מישראל, גלריה לאמנות עכשווית, סן פרנסיסקו
 2001 Spunky, Exit Art, ניו יורק
 2003 רכישות אחרונות, המוזיאון היהודי (מנהטן)
 2007 הביתן הבינלאומי, הביאנלה של ונציה
 2012 גלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל
 2014-5 המלחמה החושית 1914–2014, גלריה לאמנות מנצ'סטר, בריטניה

 פרסים 
 1997 פרס מעון הנשיא לאמנים צעירים
 1998 קרן יהושע רבינוביץ – מענק כתיבה

 קישורים חיצוניים 
 האתר הרשמי של תומר גניהר
 אתר הניו-יורק טיימס
 גלריה שושנה וויין

הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970