נוטו (איטליה)

נוטו (באיטלקית: Noto) היא עיר קטנה בעמק ואל די נוטו הקרוי על-שמה, בנפת סירקוזה שבסיציליה, איטליה. נוטו מכונה "בירת הבארוק". מספר תושביה עמד על 24,572 בתחילת 2024. 

 אתר מורשת עולמית 
בשנת 2002 הכריז ארגון אונסק"ו על נוטו, יחד עם שבע ערים אחרות ועמק ואל די נוטו, כאתר מורשת עולמית. הערים הנוספות הן מודיקה, מיליטלו אין ואל די קטניה, , קלטג'ירונה, קטניה, רגוזה ושיקלי. ההכרזה הייתה לפי סעיפים (קריטריונים) 1 ,2 ,4, ו-5. אחד הנימוקים להחלטה היה שחזור מוצלח של הערים בסגנון הבארוק המאוחר. במקרה של נוטו, השחזור כלל בניית את העיר כולה מחדש מהיסוד. במקרים של אחדות מן הערים האחרות, השחזור היה חלקי.

 גאוגרפיה ואקלים 
נוטו ממוקמת בדרום מזרח האי סיציליה, שהיא גם המחוז הממונה. העיר ממוקמת כ-38 ק"מ בכיוון כללי דרום מעיר הנפה סירקוזה. המרחק לבירת סיציליה פלרמו, מסתכם בכ-285 ק"מ. הגובה הממוצע של נוטו מעל פני הים הוא 167 מטרים, כשהנקודה הנמוכה בעיר מצויה בגובה 2- מטרים מתחת לפני הים, והגבוהה ביותר ב-770 מטרים מעל פני הים.

עונת הקיץ בנוטו חמה, עונת החורף קרירה, אך לא יותר מדי. החודשים היותר חמים בשנה הם יולי ואוגוסט, בהם הטמפרטורה הממוצעת מגיעה בימים ל-32 מעלות צלזיוס, ובלילות היא עומדת על ממוצע 22 מעלות. החודש הקריר בשנה הוא ינואר, בו הממוצע בימים עומד על 15 מעלות, ובלילות יורד עד 6 מעלות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר מסתכמת ב-538 מ"מ. החודש הגשום ביותר הוא נובמבר, עם 122 מ"מ בממוצע, והשחון ביותר הוא יולי, בו יורד רק ממוצע של 2.8 מ"מ. אין סטטיסטיקה של שלג בנוטו.

 מקור השם 
קיימת אי בהירות והובעו דעות שונות ומנוגדות, באשר למקור השם נוטו. אי הבהירות מובנת, בהתחשב במיעוט הממצאים הארכאולוגיים הקשורים לעיר. בין השאר נטען, כי מקור השם הוא בעיר העתיקה "נאס" (Neas), ואולם חוקרים אחרים סבורים שנאס כלל לא הייתה קיימת, בתקופות שבהן אמורה הייתה להתקיים ולתת את שמה לעיר ולאזור. מומחים אחרים סבורים, כי השם קשור לעיר העתיקה "נטום" (Netum), שמקורה בסיומות של מילים בשפה הלטינית, הנגמרות ב"etum", דוגמת "vinetum" (שפירושו כרם), או "olivetum" שמשמעו מטע זיתים. נוטו הוא גם שם משפחה איטלקי עתיק, שמקורו באזור הר פלגרינו שבנפת פלרמו בסיציליה. סברה אחרת אומרת, כי השם נובע דווקא מתקופת הכיבוש הערבי של האזור.

 היסטוריה 
מסופר, כי העיר נוסדה במאה ה-5 לפני הספירה על ידי המלך  (Ducetius), שהעביר אוכלוסייה מאזור אחר, לאחר מלחמה עם סירקוזה היוונית. נוטו עצמה לא נכבשה בכח על ידי סירקוזה, אך הייתה תחת השפעה תרבותית וכלכלית יוונית, ולבסוף הפכה לקולוניה סירקוזית. ב-214 לפני הספירה (התאריך המדויק אינו וודאי), נוטו פתחה שעריה לאימפריה הרומית, והקונסול מרקוס קלאודיוס מרקלוס (Marcus Claudius Marcellus) הכריז עליה כבעלת ברית, והעניק לה זכויות ושלטון עצמי. הפוליטיקאי, עורך הדין והנואם מרקוס טוליוס קיקרו תבע את מושל סיציליה, שנמלט לגלות. לאחר התקופה הרומית, נוטו הייתה תחת שליטה ביזנטית, ומאוחר יותר היו כ-200 שנות שלטון ערבי במקום. ב-1090 נכנעה נוטו לרוג'רו הראשון, רוזן סיציליה, שבסוף התהליך הוא ובנו שלטו בסיציליה כולה. ב-1693 העיר נהרסה ברעידת אדמה, אך הוקמה מחדש. ב-1861 נוטו אוחדה, ביחד עם איטליה וסיציליה כולה, תחת מלכותו של המלך ויטוריו אמנואלה השני, והפכה לחלק מממלכת איטליה. במלחמת העולם השנייה נחתו כוחות בעלות הברית בהובלת הפילדמרשל הבריטי מונטגומרי באזור נוטו, והתקדמו משם צפונה ולאיטליה.

 רעידת האדמה הגדולה 
רעידת האדמה הגדולה התרחשה ב-11 בינואר 1693. הרעידה הייתה בעוצמה של 7.4 בסולם ריכטר ופגעה בעוצמה גדולה בכל יישובי ואל די נוטו. בסך הכל נפגעו יותר מארבעים וחמישה יישובים, מפגעיה חמורה ועד הרס מוחלט, כפי שהיה במקרה של נוטו. לאחר הרעידה העיקרית נמנו עוד כ-1,500 רעידות משנה. לפי ההערכות, ברעידת האדמה נהרגו לפחות 60,000 בני אדם, אך הערכות יותר גבוהות מסתכמות בכ-100,000 הרוגים במונחים אזוריים. כיוון שבאותה התקופה כבר לא היה צורך במיקום גבוה בעיר ובחומות - בעת התכנון מחדש הוחלט לשנות מעט את מיקומה של העיר. רעידת האדמה הייתה קטלנית והרסנית, אך היא שאפשרה את הבנייה מחדש בתכנון הנוכחי, שזכה להכרה של אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

ב-13 בדצמבר 1990 נפגע האזור שוב מרעידת אדמה, שהייתה הרבה פחות חמורה, בדרגה 4.8 בסולם ריכטר, עם רעידות משניות שהחזקה ביניהן הייתה בדרגה 4.6. ברעידה נספו 19 בני אדם ונפצעו 200. הנפגעת העיקרית ברעידה זו הייתה העיירה קרלטיני (Carlentini), הנמצאת מעט מחוץ לואל די נוטו.

 טבח היהודים 
בנוטו התקיימה קהילה יהודית, שידוע עליה אך מעט, עקב הרס כללי של העיר ברעידת האדמה בשנת 1693. ברעידה נהרסו גם בנייני הקהילה, ואבדו מסמכים, חפצים ועדויות. ב-15 באוגוסט 1474 יום חג נוצרי של עליית מריה אם ישו לשמים, נערכו בנוטו פרעות ביהודים (נערכו פרעות גם בעיר השכנה מודיקה. בנוטו נטבחו כ-500 יהודים ובמודיקה כ-360. באותה העת נשלטה סיציליה על-ידי ספרד, ולאחר הטבח הוחמר והוקצן היחס ליהודים, ובשנת 1492 עם גירוש ספרד, גורשו בהוראת המלכים הקתוליים גם כל יהודי סיציליה, לרבות יהודי נוטו.

 אתרים ונקודות עניין 
 נוטו העתיקה (Noto Antica) - ניתן לעלות לשרידי העיר העתיקה נוטו, שחרבה ברעידת האדמה, לצפות בשרידים של החומות והמבנים, ולתצפת על האזור.
 הרחוב הראשי - רחובה הראשי של נוטו הוא קורסו (רחוב) ויטוריו אמנואלה, על שם המלך ויטוריו אמנואלה השני, שאיחד את איטליה. הרחוב מתחיל בקשת המלכותית, שנבנתה לכבוד כניסתו של המלך פרדיננד השני לעיר. לאורך הרחוב מצויים מבנים וארמונות, וגם הכיכר המרכזית. הרחוב הראשי הוא התגלמות שחזור סגנון הבארוק המאוחר, אחת הסיבות לכינויה של נוטו "בירת הבארוק", ולזכייתה במעמד של אתר מורשת עולמית.
 קתדרלת סן ניקולו - הקתדרלה בסגנון בארוקי, בשילוב אלמנטים נאו קלאסיים, עם חזית ופנים מרשימים. המדרגות המובילות לכוון קתדרלה רחבות במיוחד.
 ארמונות - מספר ארמונות בארוקיים בנוטו. פאלאצו דוקציו (Palazzo Ducezio), עם חדר המראות שלו. הארמון משמש כבית עיריית נוטו. הבניין תוכנן על ידי האדריכל הסיציליאני ויצ'נצו סינטרה. הקומה השנייה נבנתה ב־1951 מעל המבנה המקורי מהמאה ה-17 .יצוין גם ארמון הבישוף.

 אירועים 
אירועי האביב ופסטיבל הפרחים - פסטיבל הפרחים הוא חלק מאירועי האביב בנוטו. הפסטיבל נקרא "אינפיורטה" (Infiorata), נערך מדי שנה בחודש מאי, בסוף השבוע השלישי של החודש. הפסטיבל נוסד בשנת 1980. במסגרת הפסטיבל, אומני ציור ופרחים הופכים את רחוב ויה ניקולאצ'י (Via Nicolaci) למרבד ששגוני של ציורים העשויים מפרחים. גודלו של המרבד המרכזי עולה על 700 מ"ר. גם באתרים נבחרים אחרים בעיר יוצרים מרבדי פרחים. נושא ציורי הפרחים מתחלף מידיי שנה. בשנה מסוימת הנושא מדינתי, כמו למשל איטליה, סין או יפן, ובשנים אחרות הנושא הנבחר הוא דרך המשי, סרטים מסוג מסוים וכן הלאה. הפסטיבל נמשך שלושה ימים ברצף.

במסגרת אירועי האביב, מתקיימים בימי הפסטיבל גם מופעי תרבות, מצעדים של מנופפי דגלים, ותערוכות. בימי האירועים, כנסיות ומוזיאוני העיר פותחים את שעריהם מן הבוקר ועד חצות הלילה.

 תחבורה 
אלה אפשרויות ההגעה בתחבורה ציבורית אל נוטו וממנה:
 רכבת: בנוטו יש תחנת רכבת קטנה, וניתן להגיע אליה מהערים הראשיות בסיציליה, קטניה, סירקוזה וגם מפלרמו. החברה המפעילה היא טרנאיטליה, בקווי R שלה (הקווים האזוריים).
 אוטובוס: קיים שירות סדיר אל ומ-סירקוזה וקטניה. מסירקוזה אפשר להחליף אוטובוס לכיוון פלרמו.

ניתן להגיע לנוטו בטיסה לנמל התעופה קומיסו (Comiso (CIY. נמל התעופה מרוחק כ-75 ק"מ מנוטו. מנמל זה מתקיימות טיסות ליעדים באיטליה, בולגריה וגם לפריז. אפשרות אחרת היא נמל התעופה קטניה-פונטנרוסה (CTA) Catania-Fontanarossa Airport, המרוחק מנוטו כ-89 ק"מ. מנמל זה מתקיימות טיסות ליעדים באיטליה, וגם לוורשה ולמלטה.

 ראו גם 
 ואל די נוטו
 סיציליה
 ערים תאומות 

בהחלטה משותפת של הערים מיום 8 באוקטובר 2011 נאמר, כי הן פומפיי והן נוטו היו בעבר ערים חשובות בהיסטוריה הים תיכונית, ושתיהן נהרסו מאסונות טבע, פומפיי מהתפרצות הר הגעש ווזוב ונוטו מרעידת אדמה.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:סיציליה: ערים