תומאס וודנאט מילר

תומאס וודנאט מילר (באנגלית: Thomas Woodnutt Miller; 26 ביוני 1886 – 5 במאי 1973) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית עבור מחוז הקונגרס הכללי של דלאוור. הוא היה ותיק מלחמת העולם הראשונה וחבר בלגיון האמריקאי, ואף כיהן כיושב ראש הוועדה המחוקקת הלאומית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
תומאס וודנאט מילר נולד ב-26 ביוני 1886 בווילמינגטון שבדלאוור, והיה בנם של המושל צ'ארלס מילר ואביגיל מורגן (וודנאט) מילר. הוא למד בבית הספר הוצ'קיס, וב-1908 השלים את לימודיו באוניברסיטת ייל. הוא הועסק בתחילה כמערגל פלדה בחברת בית לחם סטיל בשנים 1908 ו-1909.

 קריירה פוליטית 
מילר עבד כמזכירו של חבר בית הנבחרים ויליאם ה. הלד מ-1910 עד 1912, ובתקופה זו למד משפטים בוושינגטון הבירה. הוא מונה על ידי אביו, המושל צ'ארלס מילר, לתפקיד מזכיר המדינה של דלאוור מ-1913 ועד 1915.

מילר נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1914, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן פרנקלין ברוקסון. במהלך קדנציה זו, כיהן עם סיעת המיעוט הרפובליקנית בקונגרס ה-64. בשנת 1916 ביקש להיבחר מחדש, אך הפסיד לדמוקרט אלברט פולק, עורך דין מג'ורג'טאון. מילר כיהן מ-4 במרץ 1915 עד 3 במרץ 1917, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון.

 מלחמת העולם הראשונה 
כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, מילר התגייס כטוראי בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית, ושירת בצרפת עם הדיוויזיה ה-79. הוא צוין לשבח על ידי הגנרל ג'ון פרשינג, מפקד כוחות המשלוח האמריקאיים (AEF), על "שירות ראוי ובולט במיוחד" במתקפת מז-ארגון והוענק לו עיטור לב הארגמן על שירותו. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ושירת עד לשחרורו בספטמבר 1919. מילר היה מייסד ומחבר של הלגיון האמריקאי וסגן יו"ר אספת הבחירה בפריז במרץ 1919. הוא גם היה שומר רכוש חייזרים מ-1921 עד 1925 וחבר הוועדה האמריקנית למצבות קרב מ-1923 עד 1926. הוא נבחר לנשיא FIDAC (הפדרציה הבין-זוגית של ארגוני ותיקי מלחמה) בין השנים 1924–1925.

 הרשעה ושחרור על תנאי 
מילר שירת בממשל של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג, אך הורשע ב-1927 בקשירת קשר להונאת ממשלת ארצות הברית. ההרשעה עסקה בשירותו של מילר כאפוטרופוס לנכסים זרים והמאמץ של Metallgesellschaft AG מגרמניה לבטל את החרמת האינטרסים שלה על ידי ממשלת ארצות הברית בחברת המתכת האמריקאית במהלך מלחמת העולם הראשונה.   הוא ריצה 18 חודשי מאסר ושוחרר על תנאי ב-1929 וקיבל חנינה מנשיא ארצות הברית הרברט הובר ב-1933.

 אחרית חייו ומותו 
בשלב זה, עבר מילר לרינו, נבדה, שם בילה את שארית חייו. שם הוא הפך למייסד מערכת הפארקים של נבדה ושימש כיו"ר ועדת הפארקים הלאומיים של נבדה בשנים 1935, 1936, מ-1953 עד 1959, ומ-1967 עד 1973. הוא גם המשיך בפעילותו בענייני חיילים משוחררים כנציג מטה של המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית מ-1945 עד 1957. הוא מת ברינו ב-5 במאי 1973, ונקבר בגני הזיכרון של הבונים החופשיים ברינו.

 חיים אישיים 
אחיינו, , היה חבר בית הנבחרים מטעם קליפורניה מ-1959 עד 1962.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:וילמינגטון (דלאוור): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מקבלי חנינה מנשיא ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973