תרבות הברו

תרבות ה"ברו" (באנגלית: Bro culture) היא תת-תרבות חברתית בלתי פורמלית, הנפוצה בעיקר בקרב גברים צעירים בארצות הברית. תרבות זו מערכת של נורמות חברתיות, התנהגויות וערכים המאפיינים קבוצות של גברים, לרוב צעירים, בסביבות חברתיות ספציפיות כמו במכללות, אחווה, המביעים עניין בתחומים משותפים כמו צפייה במשחקי ספורט, אימונים במכוני כושר, או תעשיות מסוימות כמו טכנולוגיה ופיננסים ושתייה חברתית של משקאות אלכוהולים. מונח זה, שהחל לצבור בולטות בשנות ה-2000, מתאר לרוב דפוסי אינטראקציה המדגישים אחווה גברית, תחרותיות והפגנת גבריות מסורתית. מדובר בתרבות בעלת מאפיינים חברתיים הומוגניים, אשר עשויים לחזק תחושת שייכות והנאה בתוך הקבוצה, אך גם לעורר דיון בסוגיות של גיוון, שוויון והכלה. 

מקור הביטוי
המונח "בּרוֹ" נגזר מהמילה "Brother" (אח), שמתארת תחושה של אחווה ושותפות בין גברים. השימוש במונח "Brother" כדי לתאר ידידות בין גברים החל בשנות ה-70. הקיצור "Bro" הפך לנפוץ בשנות ה-90, בעיקר באנגלית מקומית אפרו-אמריקאית, ויוצג בסרטי חבר'ה אמריקאים. באותה תקופה נוצר גם הביטוי "ברומנס" וביטויים נוספים באנגלית המבוססים על הקידומת "ברו". בבריטניה מקובל יותר הכיתוב Brah, וקיימים וריאנטים נוספים של הביטוי.

למונח "אחי" בסלנג עברי יש משמעות דומה במקצת. בשנת 2023 חדר המונח "ברו" לשפה העברית, בפרט ברשת החברתית טיקטוק.

 תרבות הברו 
ממוזער|202x202px|דמותו של ברני סטינסון ב"איך פגשתי את אמא" מייצגת את תרבות ה"ברו"תרבות הברו היא תת־תרבות גברית צעירה, המזוהה לרוב עם קולג'ים, ספורט, חיי לילה או מקומות עבודה גבריים. היא מתאפיינת בהפגנת גבריות סטריאוטיפית ודבקות באידיאל הגברי המקובל. היא מאפשרת ביטוי פתוח של גבריות, אחוות גברים ונאמנות לחברים. לחברי התרבות תחומי עניין משותפים כמו משחקי ספורט, יציאה למסיבות, שתייה חברתית, טיולים ואורח חיים קליל ולא פורמלי. תרבות זו נתפסת לעיתים כביטוי טבעי לשלב מעבר בחיים, לרוב בתקופת הלימודים או בתחילת הקריירה, בו גברים יוצאים לעצמאות, יוצרים קשרים חברתיים משמעותיים, ומפתחים זהות קבוצתית ותחושת שייכות. היא מדגישה קשרי אחווה בין "bros" – חברים קרובים – המתבטאים בתמיכה הדדית, עידוד, שפה פנימית משותפת, סלנג ייחודי, והומור ישיר ולעיתים אף בוטה.

מספר מחקרים מצביעים על כך שעבור חלק מהגברים, תרבות ה"ברו" עשויה לשמש מרחב תומך, בלתי שיפוטי, המסייע בהתמודדות עם לחצים חברתיים ובגיבוש זהות גברית. מחקר איכותני שנערך באוניברסיטת וינצ'סטר , מצא כי גברים צעירים תיארו קשרי חברות קרובים (ברומנס) כקשרים אינטימיים רגשית. במסגרת קשרים אלו, המרואיינים דיווחו על יכולת לבטא רגשות, לשתף בקשיים, ולזכות בתמיכה מבלי לחשוש משיפוטיות או לערעור על גבריותם. ממצאים אלו מצביעים על כך שתרבות הברו אינה בהכרח מקשה אחת שלילית, וכי בהקשרים מסוימים היא יכולה למלא תפקיד חיובי בהתפתחות הרגשית והחברתית של גברים צעירים – במיוחד בחברות שבהן ביטוי רגשי גברי נחשב לטאבו. קשרי "ברומנס" נבדלים מתרבות ה"ברו", אך לעיתים חופפים, ועשויים להתקיים גם במסגרתה.

 ביקורת 
הביקורת על תרבות ה"ברו" גורסת כי מדובר בתרבות גברית הכוללת הומור גס ומעודדת התנהגות פוגענית. תרבות זו נקשרת עם גבריות רעילה ולעיתים מובילה למיזוגיניה, הומופוביה, הדרת נשים, ואף בריונות ואלימות מילולית.לא כל מופע של תרבות זו כולל תכנים כאלה, אך הם מהווים ממדים מרכזיים בשיח הציבורי והאקדמי על התופעה. בנוסף, התנהגות זו מתבססת על חברתיים בין גברים בלבד, ולכן יוצרת סביבה המדירה נשים במקומות עבודה, ומביאה ליצירת חסמים בקידומן המקצועי. בכך, היא נתפסת כמשמרת נורמות חברתיות מזיקות, הפוגעות בשוויון ובכבוד ההדדי. כך למשל, דווח על מקרים של שימוש בהומור גס, בדיחות מיניות והתייחסות מבזה למראה חיצוני – התנהגויות הנתפסות לעיתים כהטרדה מינית, וכיוצרות מרחב בלתי בטוח עבור נשים. נוסף על כך, התרבות מעודדת תחרות בין גברים על מעמד וכוח, דבר שעלול להוביל להתנהגות אגרסיבית ולניצול חולשות של אחרים לצורכי קידום אישי.
קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מגדר
קטגוריה:גברים
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:התנהגות האדם
קטגוריה:קשרים בין-אישיים
קטגוריה:אוריינות מגדרית