קרב בנוונטום (275 לפנה"ס)

קרב בנוונטום (275 לפנה"ס) היה הקרב האחרון במלחמת פירוס. הקרב היה ליד בנוונטום, בדרום איטליה, בין כוחותיו של פירוס, מלך אפירוס, לבין הרומאים, בראשות הקונסול מניוס קוריוס דנטטוס. התוצאה הייתה ניצחון רומי (אולי אסטרטגי) ופירוס נאלץ לחזור לטרנטום, ואחר כך לאפירוס.

 רקע 
מלחמת פירוס פרצה כאשר פירוס, מלך אפירוס, ביוון הפליג לדרום איטליה, כביכול כדי לסייע לעיר היוונית טרנטום בדרום איטליה בסכסוך עם הרומאים. היסטוריונים עתיקים הסכימו שהמניע האמיתי שלו היה כיבוש איטליה. מלבד הטרנטינים, שלושה עמים איטליים מדרום איטליה, הסאמניטים, הלוקאנים והברוטים, שהיו מסוכסכים עם הרומאים, לחמו לצד כוחותיו של מלך יוון זה. פירוס ניצח בשני קרבות (קרב הרקלאה וקרב אסקולום) שהיו בזבזניים ביותר עבורו מכיוון שספג אבדות כבדות. הוא הבין שהוא לא יכול לקיים יותר קרבות עם הרומאים וטבע את הביטוי ניצחון פירוס. הם דילדלו את כוחותיו, ואילו מאגר כוח האדם הצבאי של הרומאים היה עדיף בהרבה. כתוצאה מכך, כאשר התבקש על ידי ערי המדינות היווניות של מזרח ודרום סיציליה לעזור להן נגד הקרתגים בחלק המערבי של האי, הוא נענה ונסע לסיציליה. הדבר הרגיז את בעלי בריתו בדרום איטליה, שנותרו לבדם נגד הרומאים. פירוס תפס את כל המעוזים הקרתגיים מלבד ליליבאיום, שהוא לא הצליח ללכוד. לאחר מכן החליט לבנות צי גדול כדי לתקוף את הקרתגים באפריקה. כדי לאייש ולצייד את הצי הזה הוא התייחס בצורה רודנית לערי המדינה היווניות. רבים מהם פנו נגדו. זה אילץ אותו לעזוב את סיציליה ולחזור לאיטליה.

 מהלך הקרב 
פלוטרכוס נתן את התיאור המפורט ביותר של הקרב. הוא כתב שבמהלך שלוש השנים שפירוס בילה במערכה בסיציליה, הסאמניטים ספגו תבוסות רבות מידי הרומאים ואיבדו חלק ניכר משטחם. זה גרם להם להתרעם כלפי פירוס. לכן רובם לא הצטרפו אליו כשחזר לדרום איטליה. דיו קסיוס כתב שהסאמניטים שנלחצו על ידי הרומאים גרמו לפירוס לצאת שוב כדי לבוא לעזרתם. לפי הדיווח של פלוטרכוס, פירוס עסק ברומאים למרות היעדר תמיכה סמניטית. שני הקונסולים לשנת 275 לפני הספירה, לוקיוס קורנליוס לנטולוס קאודינוס ומניוס קוריוס דנטטוס, נלחמו בלוקאניה ובסאמניום בהתאמה.

פלוטרכוס כתב שפירוס חילק את כוחותיו לשתי קבוצות. הוא שלח אחת מהן נגד קורנליוס לנטולוס וצעד עם הכוח השני במהלך הלילה נגד מניוס קוריוס, שהקים מחנה ליד בנוונטום והמתין לעזרה מקורנליוס לנטולוס. פירוס מיהר להעסיק את מניוס קוריוס למקרה שעמיתו יופיע. עם זאת, חייליו איבדו את דרכם ונקלעו לפיגור כי הוא עבר דרך ארוכה ביער וכוחותיו לא החזיקו מעמד. דיוניסיוס מהליקרנסוס כתב שפירוס צעד ב"שבילים ארוכים שאפילו לא שימשו אנשים, אלא היו רק שבילי עיזים דרך יערות וסלעים, לא ישמרו על סדר, ואפילו לפני שהאויב יגיע לעין, ייחלשו בגופם בגלל הצמא. ועייפות." זה עיכב את פירוס ועם עלות השחר הוא ראה את האויב במלואו כשהתקדם עליהם מהגובה. פלוטרכוס כתב שמאניוס קוריוס הוביל את אנשיו אל מחוץ למחנה ותקף את משמר האויב ולכד כמה פילים שנותרו מאחור. הצלחה זו הביאה אותו למישור, שם הוא יכול היה להתמודד עם פירוס בקרב על קרקע ישרה. הוא ניתב כמה מקווי האויב, אך הסתערות של פיליו של פירוס הדפה אותו חזרה למחנה שלו. הוא קרא לשומרי המחנה שעמדו על מעקי הסוללה. הם ירדו והשליכו כידונים לעבר הפילים, ואילצו אותם להסתובב. הם רצו בשורות צבא פירוס שנקלעו לאי סדר, וכתוצאה מכך גרמו הרומאים לאפירוטים לסגת.

דיוניסיוס מהליקרנסוס כתב רק בקצרה על הקרב:

דיו קסיוס סיפר גם על סיפור הגור הפילים הפצוע. הוא כתב שפירוס הודח בגלל ש

 לאחר מעשה 
אין מידע על מספר החיילים שנפרסו על ידי שני הצדדים או על מספר ההרוגים. לאחר תבוסה זו חזר פירוס לטרנטום וויתר על המלחמה. הוא הפליג בחזרה לאפירוס.

בזמן הקרב, לעיר הזו היה עדיין שמה המקורי: מאלוונטום. שש שנים מאוחר יותר (268 לפנה"ס) ביקשו הרומאים להמשיך לאבטח את העיר ואת אזורה על ידי הקמת מושבה רומית בה. השם שונה ממאלוונטום, שם שהרומאים קשרו לסימנים רעים, שכן משמעותו בלטינית "בא חולה", לשם בנוונטום, שפירושו ברוך הבא בלטינית, שבעיניהם היו לו קונוטציות מוצלחות יותר.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחמת פירוס: קרבות
קטגוריה:הרפובליקה הרומית: קרבות