לוח מחיק

ממוזער| לוח מחיק לבן עם טוש ומחק
לוח מחיק לבן (באנגלית: Whiteboard; מוכר גם בשמות, לוח לבן, לוח סימון, לוח מחיקה יבש, ולוח ניגוב יבש) הוא משטח מבריק, בדרך כלל לבן, לכתיבה זמנית. לוחות ציור דומים ללוחות מחיקים, אך הם בעלי משטח חלק יותר המאפשר סימון מהיר ומחיקה של סימונים על פני השטח שלהם. הפופולריות של הלוחות המחיקים עלתה במהירות באמצע שנות ה-90 של המאה העשרים והם הפכו למרכיב במשרדים רבים, חדרי ישיבות, כיתות בית ספר, באתרי אירועים ציבוריים ובסביבות עבודה אחרות.

המונח לוח לבן (Whiteboard) משמש גם באופן מטפורי בהתייחס לתכונות של יישומי תוכנת מחשב המדמים לוחות. "לוחות טכנולוגים וירטואליים" כאלה מאפשרים לכתוב או לצייר על בד מדומה. זו אפשרות נפוצה בפגישות וירטואליות רבות, בשיתופי פעולה וביישומי מסרים מיידיים. המונח "לוח לבן" משמש גם בהתייחס ללוחות אינטראקטיביים.

 היסטוריה 
ממוזער| שילוב בין לוח מחיק לבן ולוח שעם
ממוזער| מודעה מקורית מתחילת שנות ה-60 של חברת "Plasti-slate". הלוח המחיק הראשון שהומצא על ידי מרטין היט
הצלם מרטין היט ועובד אליאנס אלברט סטליון נחשבים לממציאי הלוח הלבן.
ממוזער| שלט דלת למשרדי Magiboards ב-The Cut בווטרלו, לונדון, בשנת 1966. עשוי פלדה מצופה אמייל.
לוחות לבנים מחיקים הפכו לזמינים מסחרית בתחילת שנות ה-60, אך לא נעשה בהם שימוש נרחב במשך 30 השנים מאוחר יותר. בראשית הדרך, היה צורך לנגב את הלוחות הלבנים הראשונים במטלית לחה, וטושים שהיו בשימוש באותם ימים היו בדרך כלל משאירים סימנים גם לאחר מחיקת הלוח. טושים ללוחות מחיקים או ללוחות ציור הומצאו בשנת 1975.

לוחות מחיקים לבנים החלו להיות בשימוש נפוץ בעסקים בתחילת שנות ה-90. הם הפכו נפוצים יותר בכיתות בתי הספר במהלך שנות ה-90 בגלל החשש מבעיות בריאות אצל ילדים שסבלו מאלרגיות לאבק הגירים ומהחשש שאבק הגיר בעל פוטנציאל לפגוע במחשבים. עד סוף שנות ה-90, כ-21% מכיתות בתי הספר באמריקה הסבו את הלוחות בכיתות מלוחות גיר ללוחות מחיקים.

 סוגים 
הלוחות הראשונים היו יקרים מאוד כי הם היו עשויים מפלדה מצופה אמייל. מאוחר יותר יוצרו גרסאות זולות, מסיבית מצופה למינציה, לוחות פלדה עם ציפוי פוליאסטר או אקרילי לבן, בגימור מט או מבריק. יתרונם של לוחות מחיקים המצופים אמייל, (המכונים בשם לוחות פורצלן) ולוחות זכוכית, הוא שניתן למחוק מהם את הסימונים לחלוטין; חומרים אחרים כגון ציפויי למינציה נוטים לפתח כתמים בשימוש מתמשך. לוחות אמייל יקרים יותר ונדירים יותר בסביבות מסחריות, אך בסביבות תובעניות יותר בהן השימוש מסיבי יותר, כמו מוסדות חינוך, יש עדיפות ללוחות חרסינה.

ישנם גם סוגים אחרים של לוחות מחיקים, המצופים בויניל מבריק ונייר ציפוי, הניתן לגלגול, זכוכית ואקריליק מצופים ולוחות מפוליפרופילן המשתמשים בחשמל סטטי כדי להצמיד אליהם את הדיו המחיק.

משטחי סימון שקופים, עשויים זכוכית (מט או מבריק) או אקריליק, הפכו לזמינים בסביבות אמצע שנות ה-2000. הם מיוצרים בדרך כלל מזכוכית טכנית המצופה ציפוי אופטי, עבור .

 לוחות דבקים 
ניתן לקנות ציפויי מלמין ללוחות מחיקים בגלילים, יריעות ולוחות מעוצבים מראש. לוחות דבקים מגיעים בגיליונות או גלילים המאפשרים למשתמש ליצור לוחות בגדלים מותאמים אישית. לוחות דביקים מאפשרים להשתמש בלוחות, בפרויקטים מותאמים אישית כגון לוחות קיר לשנה החדשה, שולחנות לוח, רשימות מכולת לקביעה על ארונות, משחקים לילדים ועוד.

 מרקר/טוש מחיק 
העט או המרקר או הטוש ללוח מחיק לבן (נקרא גם טוש לוח לבן או טוש מחיק) הומצא על ידי ג'רי וולף ממעבדות Techform. מאוחר יותר הוא רשם פטנט על ידי חברת Pilot Pen בשנת 1975. זהו טוש או עט המשתמש בדיו מחיק הנצמד למשטח הכתיבה מבלי להיקשר אליו או להיספג בו. היישומים בהם נעשה שימוש בטוש המחיק נעים מכתיבה זמנית על דפי אצטט (לשימוש על מקרנים עיליים) ועד לוחות ציור ומשטחים מבריקים דומים. הדיו הנמחק אינו מכיל את התרכובות הכימיות הרעילות כגון קסילן או טולואן, בניגוד לטושים קבועים.

 חומרי פני השטח 
ישנם שישה סוגים של חומרים הנפוצים כמשטחים ללוחות מחיקים :
 מלמין

 בדרך כלל, לוח המלמין הוא הסוג הזול ביותר של הלוחות המחיקים. הוא נמצא לרוב בשימוש ביישומים שאינם מוסדיים. הם זמינים בכל חנות לציוד משרדי. הביצועים משתנים מאוד. לוחות אלו אינם מתאימים לשימוש מתמשך, כי עם הזמן הצבע הלבן נשחק.
 פלדה או אלומיניום

 לוחות פלדה או אלומיניום צבועים בדרגה מסחרית טובה הם בעלי תכונות מחיקה טובות. כל משטח מצופה רגיש לשריטות. משטחי פלדה צבועים הם מגנטיים ומאפשרים שימוש במגנטים. משטחי אלומיניום צבועים משמשים לעיתים רחוקות כבסיס ללוחות מחיקים שכן הם אינם מגנטיים והם יקרים יותר מפלדה. מוצרים אלו משמשים כלוחות מעקב, לוחות מידע אודות מטופלים בבתי חולים וללוחות רישום בתחרויות ספורט והדרכה.
 ציפוי למינציה קשה

 הלמינטים הללו על פי רוב הם פחות נקבוביים ועמידים מאוד בפני כתמים. הם פחות נפוצים ממשטחים מחיקים אחרים, מכיוון שהם בדרך כלל משמשים בשילוב עם משהו אחר (ארון, דלתות או משטחי שולחן למשל).
 פורצלן, אמייל על פלדה

 אלה המשטחים העמידים ביותר, ולרובם נותנים אחריות לכל החיים. הם נפוצים מאוד במסגרות תעשייתיות בשימוש נפוץ. הם עמידים מאוד לשריטות, אם כי חומרים קשים יותר מזכוכית, כמו יהלום, יכולים לשרוט אותם. הם אינם סופגים את הדיו המחיק. הם מאפשרים שימוש במגנטים. ניתן לנקות את המשטחים בכל חומר ניקוי שאינו שוחק, המתאים לחרסינה, ולשטיפה במים. ניתן להסיר מהם דיו קבוע באמצעות ממס קוטבי כמו אתנול, איזופרפנול או אצטון.
 זכוכית מחוסמת

 קל ביותר למחוק כיתוב מזכוכית מחוסמת. לרוב הלוחות הלבנים מזכוכית מחוסמת אין מסגרת.
 סרט פוליפרופילן

 סרט פוליפרופילן הוא משטח מחיק לבן המשתמש בחשמל סטטי כדי להיצמד למשטחים קיימים.

 ראו גם 
 לוח
 לוח אינטראקטיבי
 לוח חכם
 לוח צפחה
 קישורים חיצוניים 

 Harnessing Technology schools survey 2007  

 לוח מחיק דיגיטלי

 הערות שוליים 

קטגוריה:מדיה לכתיבה
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1975