נתנאל סמית'רס

נתנאל באראט סמית'רס (באנגלית: Nathaniel Barratt Smithers; 8 באוקטובר 1818 – 16 בינואר 1896) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו ומשפחתו 
סמית'רס נולד ב-8 באוקטובר 1818 בדובר שבדלאוור, והיה בנם של פרוטונוטרי המחוז, נתנאל וסוזן פישר בארט סמית'רס. הוא התחנך בבית הספר של עזרא סקובל בדובר ולאחר מכן באקדמיית וסט נוטינגהאם בהדרכת הכומר ג'יימס מגרו. לאחר שהשלים לימודי תואר ראשון ב-Lafayette College באיסטון, פנסילבניה, בשנת 1836, נכנס למחלקה למשפטים של מכללת דיקינסון, בקרלייל, פנסילבניה, עם המחזור של 1840. בשנת 1841 התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור, והחל את עיסוקו בדובר. אשתו, מרי סמית'רס, הייתה בת דודתו למחצה ונולדו להם ארבעה ילדים, שרק אחד מהם שרד עד לבגרות. מרי הייתה אחותו של הדיפלומט אנוך ג'ויס סמית'רס. לאחר מותה של מרי, התחתן סמית'רס עם מרי בארט טאונסנד מפרדריקה, דלאוור.

 קריירה מקצועית ופוליטית 
סמית'רס החל את הקריירה הפוליטית שלו כוויגי, הוא דחה את המועמדות לרוץ לקונגרס ב-1844, אך שימש כפקיד בית המחוקקים של המדינה ב-1845 וב-1847. הוא היה ציר לוועידת הוויגים בפילדלפיה שהציעה את מילרד פילמור ב-1848. אולם, לאחר שהמפלגה דחתה את הביטול ההדרגתי של העבדות והצביעה באופציה המקומית בנוגע לאלכוהול ב-1847, התנכר לזרם המרכזי של הוויגים במדינה ושיתף פעולה עם המפלגה האמריקאית אך לא הפך לחבר במפלגה.

הוא היה יושב ראש משלחת המדינה לוועידה הרפובליקנית בשיקגו שמינתה את אברהם לינקולן. סמית'רס כיהן כמזכיר מדינת דלאוור תחת המושל ויליאם קאנון מ-20 בינואר 1863 עד 23 בנובמבר 1863, אז נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה עם מותו של הדמוקרטי ויליאם טמפל. במהלך כהונתו שירת בוועדה המיוחדת הקריטית לשיקום ועזר לדחות את המאמצים של נציגי ארקנסו ולואיזיאנה להתקבל מחדש. הוא גם הוביל את התיקון דרך הקונגרס שביטל את רכישת הפטורים מהגיוס. בוועידת בולטימור הרפובליקנית ב-1864, היה חבר בוועד הפועל אך לא תמך במינויו של אנדרו ג'ונסון כסגן נשיא.

כמועמד של מפלגת האיחוד, הובס לאחר קדנציה אחת על ידי ג'ון אנתוני ניקולסון, דמוקרטי, ב-1864 וחזר לעבודה פרטית. בתפקיד זה, הדריך את ג'יימס פנוויל הצעיר, שלימים יהפוך לנשיא בית המשפט העליון של דלאוור. הוא המשיך להוביל את המשלחת הרפובליקנית של דלאוור, ב-1868 מינה את גרנט וב-1880 הצביע עבור בליין. לאחר חזרתו לדובר, היה נשיא הבנק הלאומי הראשון וכיהן במועצת בית הספר. מכללת דיקינסון העניקה לו תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 1890.

 מוות ומורשת 
סמית'רס מת ב-16 בינואר 1896 בדובר שבדלאוור ונקבר שם בבית הקברות הישן המתודיסט או Whatcoat.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:דובר (דלאוור): אישים
קטגוריה:בוגרי מכללת לפאייט
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:מזכירי המדינה של דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896