ג'סי תומאס

ג'סי ברג'ס תומאס (באנגלית: Jesse Burgess Thomas; 1777 – 2 במאי 1853) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כציר מטריטוריית אינדיאנה לקונגרס העשירי ומאוחר יותר כיהן כנשיא ועידת החוקה שהובילה לקבלת אילינוי לאיחוד. הוא הפך לאחד משני הסנאטורים הראשונים של אילינוי, ונודע בעיקר כמחבר פשרת מיזורי משנת 1820. לאחר פרישתו מהסנאט ב-1829 הוא חי את שארית חייו באוהיו.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו ומשפחתו 
תומאס נולד ב-1777 כנראה בשפרדסטאון, וירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית), כך על פי הרשומה שלו במפקד האוכלוסין משנת 1850, אם כי ב"ציקלופדיה של אפלטון" נכתב שהוא נולד מעט מזרחה במה שהפך לכביש הלאומי בהייגרסטאון, מרילנד (כמו אחיו הבכור מעט) ושהוא היה צאצא של הלורד בולטימור. משפחתו עברה לקנטקי כשג'סי היה תינוק. הוא התחתן עם רבקה מקנזי (1776–1851) מניו יורק, אך לא היו להם ילדים ששרדו.

קריירה 
תומאס למד משפטים עם אחיו הבכור ריצ'רד סימס תומאס (1772–1828) במחוז ברקן, קנטקי, לאורך נהר אוהיו, ולאחר מכן עבר למחוז מייסון הסמוך בקנטקי, שם שימש כפקיד המחוז עד 1803. לאחר מכן הוא עבר מצפון לנהר אוהיו ללורנסבורג שבטריטוריית אינדיאנה, שם המשיך לעסוק בעריכת דין והפך לסגן התובע הכללי הטריטוריאלי ב-1805. באותה שנה החל לכהן כציר בבית הנבחרים הטריטוריאלי, ונציגים עמיתים בחרו בו כיושב ראש הבית בין השנים 1805–1808.

כאשר בנג'מין פארק התפטר כנציג הטריטוריאלי לקונגרס, מונה תומאס מונה למלא את המושב הפנוי מ-22 באוקטובר 1808, עד ל-3 במרץ 1809, כאשר תומאס עבר מערבה לטריטוריית אילינוי החדשה. ג'ונתן ג'נינגס החליף אותו כנציג הטריטוריאלי של אינדיאנה ולימים יהפוך לחבר בית הנבחרים הראשון של אינדיאנה ולאחר מכן מושל אינדיאנה.

תומאס עבר מערבה לקסקסקיה שבאילינוי, על נהר המיסיסיפי (מה שהפך אותו לחשוף לשיטפונות ובסופו של דבר הפך אותו לאי), לאחר מכן קאהוקיה ומאוחר יותר אדוארדסוויל במחוז מדיסון, אילינוי, שם ילמד תומאס מאוחר יותר את אחיינו, ג'סי ב. תומאס הבן, שתהיה לו קריירה מכובדת כעורך דין ושופט באילינוי.

כאשר אילינוי הפכה לטריטוריה ב-1809, מינה הנשיא ג'יימס מדיסון (בהסכמת הסנאט האמריקני) את תומאס לשופט בית המשפט הפדרלי במחוז השיפוט הצפון-מערבי. תומאס מימש את החובות הללו מ-1809 עד 1818. מצביעים ממחוז סנט קלייר (המחוז העתיק ביותר באילינוי ועם קאהוקיה כעיר הגדולה שלו) בחרו בתומאס כדמוקרטי-רפובליקני לוועידת החוקה של מדינת אילינוי ב-1818. חברי הנציגים בחרו בו לעמוד בראש הוועידה, שבחרה שלא לקבל עבדות במדינה החדשה. עם כניסתה של המדינה החדשה לאיחוד, חברי בית המחוקקים בחרו בתומאס לסנאט של ארצות הברית, שבו יכהן במשך שתי קדנציות (מ-1818 ועד פרישתו ב-1829). בשנת 1820 הציע תומאס את פשרת מיזורי להגבלת העבדות מעל הגבול הדרומי של מיזורי. ב-1823 הוא החליף מפלגה והפך לרפובליקני של קרופורד. הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לאדמות ציבוריות בקונגרסים ה-16 וה-18. הוא מיאן להתמודד לכהונה שלישית ועבר למאונט ורנון שבאוהיו בשנת 1829, שם חי את שארית חייו.

 מוות ומורשת 
כשנתיים לאחר מותה של אשתו, התאבד תומאס ב-2 במאי 1853, ונקבר בבית הקברות מאונד וויו. אחיינו של תומאס, ג'סי ב. תומאס הבן (1806–1850), בנו של אחיו ריצ'רד סימס תומאס, כיהן כתובע הכללי של אילינוי וכשופט בבית המשפט העליון של אילינוי.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1777
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853