ולדמר ררדם

וַלְדֶמַר רֶרְדַם (בדנית: Valdemar Rørdam; ) היה משורר וסופר  דני. שירו המפורסם ביותר "דנמרק בעוד אלף שנים" הוצע בתור אחת האופציות להמנון הלאומי הדני.

קורות חייו
ררדם היה בנו של כומר ממשפחה של מלומדים. אביו, הנס כריסטיאן ררדם (1842–1924), היה בעצמו ידוע ככותב מזמורים. מכיוון שררדם סבל ממחלת ריאות בשנותיו הראשונות, הוא בילה את הזמן הזה ביער השחור. הוא למד שפות מודרניות בקופנהגן ומשנת 1899 ואילך חי ככותב ומבקר עצמאי.

בקריירה הספרותית שלו הוא התגלה כמשורר פורה מאוד וסופר של אפוסים, בעל יכולת וירטואוזית להתמודד עם שפה וקצב. תחושתו הלאומית החזקה באה לידי ביטוי בשירתו. ררדם גם כתב פרוזה. הוא גם תרגם לדנית יצירות של רודיארד קיפלינג ואלכסנדר פושקין.

בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, הוא היה משורר מרכזי בעל נטייה שמרנית לאומנית, והקהילה הלאומית הדנית הייתה הנושא האהוב עליו. ב-1937 קיבל את , וב-1937 וב-1938 היה מועמד לפרס נובל לספרות. כמו אינטלקטואלים רבים אחרים מהימין, הוא היה מתנגד חריף לקומוניזם הסובייטי. בנו הלגו ררדם (Helgo Rørdam) היגר לפינלנד, שם השתתף כמתנדב במלחמת החורף, ונהרג בקרב נגד הסובייטים.

בשנת 1941 פרסם ררדם את השיר "ואז הגיע היום שאליו חיכינו זמן רב", שבו שיבח את מאמציו של אדולף היטלר למגר את הבולשביזם. לאחר שניסה לשווא לפרסם את השיר בעיתון "", פרסם אותו בכתב העת הנאצי לסטודנטים "אקציה אקדמית". השיר לא התקבל יפה בדנמרק תחת הכיבוש הנאצי, וררדם הפך למנודה. העובדה שלימים כתב מחווה לכריסטיאן פרדריק פון שלבורג, מנהיג הגייסות החופשיים הדנים שנפל בחזית המזרחית בשירות גרמני, לא שיפרה את העניינים. ררדם פרש למערב שלן, שם שהה מספר שנים עם חברו הצייר  עד מותו ב-1946.

כתביו
 Sol og Sky (1895) – "שמש ושמיים"
 Tre strænge (1897) – "שלושה מיתרים"
 Luft og land (1910) – "אוויר ואדמה"
 Fugleviser (1924) – "צופה בציפורים"
 Tale fra Skafottet (1945) – "נאום מהפיגום"

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:משוררים דנים
קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1946