חופש מפחד

חופש מפחד הוא זכות אדם בסיסית על פי ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם שאומצה ב-1948 בידי האומות המאוחדות. הוא מייצג את היכולת לחיות בשלום ובטחה, בידיעה שאדם בטוח מפגיעה והפחדה, וזהו אידיאל אוניברסלי בחיפוש אחר כבוד האדם וזכויותיו. חופש זה מייצג את הזכות לחיות ללא איום מתמיד של אלימות או דיכוי, בין אם מצד שחקנים ממלכתיים, מלחמה, פשע או צורות אחרות של הפחדה. מאז הוא הפך לסמל של ביטחון, בטיחות ושלום - דוגל בעולם שבו אנשים מרגישים מוגנים בבתיהם ובקהילותיהם. הרעיון הופיע לראשונה ב-6 בינואר 1941, בנאומו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, אשר הגדירו כאחד מ"ארבע החירויות" בנאום מצב האומה מאותה שנהRoosevelt, Franklin Delano (January 6, 1941) The Four Freedoms, American Rhetoric.

לימים התרחב המושג, ומקיף גם היבטים אחרים בחיים, החל מהבטחת ביטחון הציבור ורווחה נפשית ועד ליצירת סביבה שבה אנשים יכולים לממש את חלומותיהם ללא חרדה.

 רקע 
רוזוולט הציג את רעיון החירות מפחד בתוך הקשר של המאבק הגלובלי שנערך אז נגד הדיקטטורות הפשיסטיות באירופה, וכנגד האיומים הצבאיים של מלחמת העולם השנייה. הנאום נישא כאשר העולם עמד בפני תקופות קשות של חוסר ודאות, אלימות ומתח גובר. ארצות הברית עמדה להיכנס למלחמה, ורוזוולט ביקש להציע חזון של עולם טוב יותר לאחר המלחמה. הוא תיאר ארבעה עקרונות חירות שישמשו כבסיס לעולם השלום והביטחון שלאחר המלחמה: חופש הביטוי, חופש הפולחן, חופש ממחסור וחופש מפחד.

 מקור 
250px|ממוזער|רוזוולט
בנאומו, הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט ניסח את החופש מפחד באופן הבא:
"הרביעית היא חירות מפחד, שפירושה, בתרגום למונחים עולמיים, הפחתה כלל עולמית בחימוש עד לנקודה כזו, ובאופן כה יסודי, שאף אומה לא תהיה בעמדה לבצע מעשה של תוקפנות פיזית נגד כל אדם – בכל מקום בעולם."
החירות מפחד, לדעת רוזוולט, מתייחסת בראש ובראשונה לאיום הצבאי. הוא טען כי בכל העולם, אנשים צריכים להיות בטוחים שאין להם מה לחשוש מתקיפה צבאית מצד מדינות אחרות. תפיסה זו הייתה חלק מהחזון של עולם שבו מעורבות בין-לאומית וארגונים בין-לאומיים ישמרו על שלום וביטחון, ובכך יבטיחו את קיומן של מדינות ריבוניות שיכולות לפעול ללא חשש מאיום חיצוני.

ארבע החירויות של רוזוולט היוו עמוד תווך חשוב של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם שאומצה ב-10 בדצמבר 1948 על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות. חירות מפחד מוזכרת בהקדמה של ההצהרה. בארצות הברית, יורשו של רוזוולט, הארי טרומן, קרא ל"חופש מפחד" עבור כל האמריקנים, כדי לקדם הגנות על זכויות האזרח ולגנות אלימות מפלה.

 שימוש 
בארצות הברית, הרעיון של "חופש מפחד" מתבטא דרך מגוון עדשות פוליטיות וחברתיות, ומשמש כעיקרון מנחה בעיצוב מדיניות פנים וביטחון לאומי. זה התחיל בתקופת השפל הגדול והתחזק במהלך מלחמת העולם השנייה, כשממשלת ארצות הברית הדגישה את "חופש מפחד" כאחת מהזכויות הבסיסיות של האזרח. באותה תקופה, הממשלה הציבה חירויות אלה כדרך להתמודד עם איומים פנימיים וחיצוניים, והגנה על האזרחים מפני פחד ואי-יציבות. לאורך השנים, יישום רעיון זה פחת בשל עמדות משתנות בנוגע לזכויות אדם, ולטענת המבקרים, ארצות הברית ומדינות אחרות התרחקו מהסטנדרט המקורי של "חופש מפחד" בהגנה על זכויות האדם והביטחון האישי.

באופן גלובלי, עקרון "חופש מפחד" נתפס בדרכים שונות בתרבויות ומדינות שונות. זה מעצב את האופן בו מדינות מטפלות בביטחון האישי של אזרחיהן, והשאלה אם וכיצד הן מיישמות את העיקרון הזה במדיניות הפנים וביחסים בינלאומיים. מדינות כמו בנגלדש ולאוס חוו בעיות חברתיות וכלכליות אשר מערערות את תחושת הביטחון האישי. מדינות כמו קנדה, לעומת זאת, הצליחו להשיג יציבות יחסית, מה שמשפיע על תחושת הביטחון האישי והביטחון האנושי של אזרחיהן. עם השנים השתלב רעיון "החופש מפחד" עם רעיונות מודרניים של ביטחון אנושי, והוא משלב ביטחון אישי, כלכלי וחברתי כחלק מהליברליזם. מדינות רבות מקדמות שיתוף פעולה בינלאומי על מנת לחזק את ערכי החירות והביטחון, במטרה לעודד יציבות פוליטית ואנושית בעולם כולו.

 השראה 
ממוזער|"חופש מפחד" מהצייר נורמן רוקוול, 1943
בשנת 1943, הצייר נורמן רוקוול יצר את "חופש מפחד", בסדרה של ארבעה ציורים שלו בשם "ארבע חירויות".

זהו מושג חשוב עבור אונג סן סו צ'י הבורמזית, שב-1991 פרסמה ספר אודותיו בעל השם "חופש מפחד".

בשנת 1999 פרסם ההיסטוריון דייוויד מ. קנדי ספר בשם "חופש מפחד: העם האמריקאי בשפל ומלחמה 1929–1945".

 ראו גם
 חופש הביטוי
 הזכות לרמת חיים נאותה

 הערות שוליים 

קטגוריה:נשיאות פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:זכויות האדם