הוועדה לחקר פשעים נגד האומה הפולנית

הוועדה הראשית לתביעה של פשעים נגד האומה הפולנית (בפולנית: Główna Komisja Ścigania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu) היא סוכנות ממשלתית שהוקמה בשנת 1945 בפולין. היא מופקדת לחקור פשעים נאצים נגד האומה הפולנית ומאז 1991 גם של פשעים קומוניסטיים. בשנת 1999 היא הפכה ליחידה הארגונית הראשית של מחלקת החקירות של המכון לזיכרון לאומי (IPN).

 שִׁיוּם 
הוועדה הוקמה לאחר מלחמת העולם השנייה בהנהגתו של הקומוניסט הפולני וניצול אושוויץ אלפרד פידרקייביץ' (Fiderkiewicz) כדי לחקור פשעים נאצים נגד האומה הפולנית. לאחר נפילת הקומוניזם בפולין ותיקון משימתה ב-1991, הוטל עליה לחקור גם פשעים קומוניסטיים בפולין.Łukasz Jasiński, Sprawiedliwość i polityka. Działalność Głównej Komisji Badania Zbrodni Niemieckich/ Hitlerowskich w Polsce 1945–1989* , Dzieje Najnowsze, Rocznik L – 2018, 1 ה-IPN במתכונתה העכשווית הוקמה בשנת 1999, והוועדה הייתה חלק אינטגרלי שלה, אך הוועדה קדמה לה בלמעלה מחצי מאה כגוף עצמאי שהוקם בשנת 1945 ונחשבה לצורת האב הקדומה של ה-IPN. הוועדה עברה מאז הקמתה שינויי שמות. יש גם הבדלים בתרגומים לא רשמיים של שם הוועדה במקורות שונים. למשל, "חקירה" הפכה ל"מחקר" או "בדיקה", "נאצי" החליף את "היטלרי", ו"זוועות" החליפו את "פשעים", למשל בשם "הוועדה לחקר פשעים נגד האומה הפולנית.

מ-1945 עד 1949, היה שמה של הוועדה "הוועדה הראשית לחקירת פשעי גרמניה בפולין" (Główna Komisja Badania Zbrodni Niemieckich w Polsce). היווצרותה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (גרמניה המזרחית) ב-1949 כבעלת ברית רשמית של פולין בגוש המזרחי יצרה צורך להגביל את הרגש האנטי-גרמני לאחר המלחמה בקרב הפולנים, למשל באמצעות החלפת מושא השנאה, כלומר הגרמנים, בביטוי מופשט יותר. לפיכך, הגוף נודע עד 1984 כוועדה הראשית לחקירת פשעי היטלר בפולין (Główna Komisja Badania Zbrodni Hitlerowskich w Polsce). בשנת 1984 הורחב השם וכלל לראשונה גם את הכינוי של ה-IPN, בתחילה כתואר סיומת כבוד בלבד, וכתוצאה מכך הגוף נקרא "הוועדה הראשית לחקירת פשעי היטלר בפולין – המכון לזיכרון לאומי" (Główna Komisja Badania Zbrodni Hitlerowskich w Polsce – Instytut Pamięci Narodowej) עד 1991.

קץ הקומוניזם בפולין סלל את הדרך לחקירת גם את הפשעים שביצעו הסובייטים יחד עם ממשלת הבובות הפולנית שלהם, מה שהצריך ב-1991 שינוי שם של הגוף ל"הוועדה הראשית לחקירת פשעים נגד האומה הפולנית - המכון לזיכרון לאומי" (Główna Komisja Badania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu – Instytut Pamięci Narodowej), שם שנותר עד 1999. לאחר מכן הוועדה שימשה אבן יסוד לפרויקט המתהווה של הקמת ה-IPN שתוכנן לכלול עוד משימות; סמכויות הוועדה, שהוגבלו בעבר לניהול חקירות, הורחבו להעמדה לדין על פשעים. לכן הוחלף שמה ל"הוועדה הראשית העכשווית לתביעה על פשעים נגד האומה הפולנית".

 פעילויות 
עם הקמתה הוטל על הוועדה לחקור פשעים שביצעה גרמניה הנאצית בשנים 1939–1945 בשטחים פולניים בכלל, נגד אזרחים פולנים בשטחים אחרים שכבשו גרמניה הנאצית ובגרמניה עצמה; לאסוף וארכיון חומרים אודות הפשעים, לנתח את החומרים ולפרסם ניתוח בנושא זה. היבט אחרון זה של משימת הוועדה תואר כחינוכי. הקוד הפלילי הפולני קבע גם כי לחקירות הוועדה יש מעמד שווה להליכים בבית המשפט.

הוועדה סייעה במתן ראיות למשפטי פושעי המלחמה שבוצעו בפולין על ידי בית הדין הלאומי העליון (1945–1948), לרבות למשפטיהם של אלברט פורסטר, רודולף הס ואמון גת. עד 1950 הביאה הוועדה להסגרת כ-2,000 פושעי מלחמה גרמנים לפולין. חומריה שימשו במשפטים מאוחרים יותר של לודוויג האן, אריך קוך ו-וילהלם רוזנבאום, בין היתר. בשנת 1968, המומחים והחומרים שלה שימשו לסייע לאומות המאוחדות בניסוח האמנה בדבר אי תחולה של מגבלות סטטוטוריות על פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. הוועדה יצרה אוסף מקיף של חומרים על זוועות מלחמת העולם השנייה בפולין. עד 1989 כמעט 20,000 גרמנים נשפטו בפולין על פשעי מלחמה.

החל משנת 1946 פרסמה הוועדה כתב עת אקדמי המתאר את פעילותה וממצאיה. כתב העת שינה את שמו מספר פעמים. מאז 1995 הוא מתפרסם בשם "זיכרון וצדק" (Pamięć i Sprawiedliwość).

 ראו גם 
 המשרד המרכזי של מנהלות המשפט הממלכתיות לחקירת פשעים נציונל-סוציאליסטיים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פולין: ארגונים
קטגוריה:עשיית דין בנאצים ובעוזריהם