לואיס רוזנברג

לואיס רוזנברג (30 בדצמבר 1936 – 20 בינואר 2013) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

 ביוגרפיה 
רוזנברג נולד ב-1936 באורוגוואי, לשם הגיעו הוריו ממזרח אירופה זמן קצר לפני כן. אביו היה קומוניסט, האם שומרת מסורת. רוזנברג התחנך בישיבה. כשהיה בן 12 היגר עם משפחתו לארגנטינה, שם למד תורה ומקצועות כלליים ב"מכון ללימודי יהדות". באותה תקופה למד גם עברית ויידיש. רוזנברג היה מחונן במדעי הרוח, ואנציקלופדיה מהלכת לספרות, היסטוריה ופילוסופיה.

ב-1960 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר הממלכתי לאמנות המשחק בבואנוס איירס ומייד החל להופיע על הבמות ביידיש ובספרדית. בטלוויזיה הארגנטינאית שיחק תפקידים של יהודים. כשהיה בן 31, ב-1968, עלה לישראל בעקבות אחותו. כשהגיע לארץ יעקב אגמון היה האיש שפתח לו את הדלת לתיאטרון בישראל. לעולם הקולנוע הכניסה אותו הסוכנת רודיקה אלקלעי.

 קריירה 
 בטלוויזיה ובקולנוע 

בשנת 1971 הופיע בסרט "השוטר אזולאי" בתפקיד פקיד משטרתי.

בשנת 1975 הופיע בסדרת הטלוויזיה ששודרה בתוכנית טלוויזיה "עברית בסימן טוב".

בשנת 1977 שיחק בסרט "מבצע יונתן" יונתן בתפקיד חוטף. באותה השנה גם שיחק בסרט "הגן" בתפקיד לואיס. בנוסף באותה השנה גם השתתף בסרט "בוא נפוצץ מיליון".

בשנת 1978 הופיע בסרט "אסקימו לימון" גילם רוקח. באותה השנה גם שיחק בסרט "רובה חוליות" בתפקיד מנהל בית הספר. כמו כן באותה השנה גם הופיע בסרט הטלוויזיה "חפיף" ששודר בערוץ הראשון, שיחק את שמואל אלושוילי.

בשנת 1980 הופיע בסרט "פצעי בגרות 80" בתור נהג. באותה השנה הופיע לצידו של שייקה אופיר בתוכנית הטלוויזיה "סלם ותעלם".

בשנת 1981 הופיע בסרט "סופו של מילטון לוי" בתור פועל.

בשנת 1982 השתתף בסרט "ספיחס" בתור קב"ן.

בשנת 1983 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ניידת" בתפקיד מוכר בקיוסק.

בשנת 1984 שיחק בסרט "גרין" בתור מנהל בית יתומים.

בשנת 1986 גילם את דמותו של קסטלנץ בסרט "השגעון הגדול".

בשנת 1989 גילם רב בסרט "יוסל'ה, איך זה קרה?".

בשנת 1990 הופיע בתוכנית הילדים ששודרה בהטלוויזיה החינוכית "קריאת כיוון".

בשנת 1994 השתתף בסרט "אחרי החגים" שיחק את פרידמן.

בשנת 1995 שיחק בסרט "קהילת קדושים", סרט דוקומנטרי-עלילתי המתאר את חייו של זאב רווח במרוקו.

בשנת 1996 התארח בסדרת הטלוויזיה "תמונות יפואיות" בתפקיד גרשון הגבאי. באותה השנה גם השתתף בסרט "קשר דם".

 בתיאטרון 

התפקיד הראשון שלו בארץ בתיאטרון היה בהצגה "בית קברות למכוניות" של תיאטרון האוהל ההצגה הזאת הייתה האחרונה של התיאטרון הזה ולאחר מכן הוא נסגר, בנוסף להצגה הזאת אחד מתפקידיו הראשונים שלו בישראל היה במחזה "הנערים בחבורה" של מארט קראולי, שיחק בתחילת דרכו בארץ גם בהצגה "כוח הכוח" של ג'ילברטו טופאנו, מחזה שעסק במשפטם של בני הזוג רוזנברג בארצות הברית, אך הורד מהבמה לאחר זמן קצר. בין היתר שיחק גם בהצגות "רעל ותחרה", "פצפונת ואנטון", "הכתובה", "אילומינטוס", "לפוצץ אותם", "חזרה בתשובה", "שמו הולך לפניו" של קישון, "נשות וינדזור העליזות" של שייקספיר, וגם: "אהבה שכזאת" של פאבל קוהוט, שבוימה בידי הבמאי הישראלי יוסף שן בתיאטרון "אידישער פולקסתיאטער" – התיאטרון העממי היהודי. התפקיד האחרון שלו כשחקן היה בשנת 1998 כששיחק בהצגה "ההולכים בחושך" של חנוך לוין. רוזנברג שיחק בתיאטרון הבימה לסירוגין בין השנים 1991–1998.

 חיים אישיים 
רוזנברג נפטר בודד ללא אישה וילדים. בשנת 1998 לאחר ששיחק בהצגה "ההולכים בחושך" מצבו הדרדר ונאלץ לפרוש מעולם המשחק, והוא נאלץ לעבוד כשומר לילה וכמטפל בקשישים. רוזנברג קיבל סיוע כספי מקרן "אשכולות" לעזרה הדדית לאמנים ומההסתדרות. רוזנברג סיפר בראיון ב-1996 שלווה כספים מחברים, הגיע לסף פשיטת רגל. ושבעבר היו תקופות שקיבל דמי אבטלה. בעקבות הידרדרותו רוזנברג נאלץ למצוא מקום לגור בו והוא נדד ממקום למקום, אבל לא מצא אכסניה קבועה שיכל לגור בה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אורוגוואי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013