לאון ישראל

לאון ישראל, הידוע גם בשם ד"ר ישראל (צרפתית: Léon Israël ; נולד ב-13 בינואר 1906 ב באלזס-לורן (שהייתה אז באימפריה הגרמנית) ונרצח על ידי המיליציה הצרפתית בעיר ליון ב-27 באפריל 1944 במקון) היה יהודי-צרפתי, רופא ופעיל במחתרת הצרפתית נגד הנאצים.

 קורות חיים 
 רקע 
לאון ישראל נולד ב-13 בינואר 1906 ליצחק ישראל, שהיה סוחר. משפחתו החזיקה בעסק של גידול בעלי חיים (חקלאיים).

 לימודיו ועיסוקו ברפואה 
לאון למד בפקולטה לרפואה בשטרסבורג. ב-1929 התקבל להתמחות בבית החולים בשטרסבורג ובמקביל המשיך לחקור ולכתוב את התזה שלו וב-1934 סיים את חוק לימודיו והתמחותו בהצטיינות. באותה שנה הוענק לו פרס אגודת הסטודנטים והבוגרים של הפקולטה לרפואה בשטרסבורג.

לאחר לימודיו עסק ברפואה בעיר מץ, ובמקביל פרסם כמה מאמרים מדעיים. בשנת 1937 הוא הצטרף לאגודה המדעית של חבל לורן.

 הגעתו למקון 
עם כיבוש צרפת, אחיו, גיסתו וילדיהם ברחו מעיר הולדתם ומצאו מקלט באזור החופשי של צרפת. שם הם הוסתרו על ידי המחתרת, בביתם של לאון-אלברט ורנה בלנוויליין (Léon-Albert and Renée Blanvillain), בעלי חנות לחומרי בניין במקון. ד"ר ישראל שנשאר רווק הצטרף אליהם במקון בשנת 1941.

 במחתרת הצרפתית 
לאון ישראל לקח על עצמו את המשימה החשאית של מתן טיפול רפואי ללוחמי המחתרת המקומיים וכן סייר בעיר כדי לסייע לעניים. בעקבות סיפוח צרפת וישי על ידי גרמניה הנאצית, התגבר המצוד אחר יהודים ומשפחת ישראל נאלצה להסתתר.

 מותו 
ב-25 באפריל 1944 תקפו חברי המחתרת הצרפתית קבוצה של אנשי המיליציה. ב-27 באפריל 1944, עצרו חברי המיליציה בלאון את לאון ישראל שביקר את משפחתו במקון ומיד הוציאו אותו להורג על ידי כיתת יורים. אחיו ג'וזף, גיסתו אנט ואחיינית מוניק בת ה-5 היו עדים להוצאה להורג המהירה שלו, שהתרחשה ליד ביתם. במהלך הלווייתו, אנשי מקון התאספו, ויותר מאלף אנשים השתתפו, למרות שהעיר הייתה עדיין תחת הכיבוש הגרמני.

בעקבות ההתנקשות, החליטה משפחת בלנווילין להעביר את משפחת ישראל ממקון לסאנסה עד לשחרור צרפת, אז חזרו לגור בלורין.

ממוזער| לוחות הנצחה בעיר מקון, באתר ההתנקשות של ד"ר ישראל.

 הנצחה 
במקום הריגתו של ד"ר ישראל, (16 Rue du 28 Juin 1944, mâcon) הוצבו לוחות זיכרון (ראה צילום).

מדי שנה, ב-17 באפריל (יום גירוש היהודים מפריז ב-1942) מתקיים במקון טקס זיכרון ליד לוחות ההנצחה. בשנת 2023, הונחו זרים על ידי ראש עיריית מקון, הכנסייה הפרוטסטנטית של מקון ומושל מחוז .

כהוקרה על מעשיהם, לאון-אלברט ורנה בלנווילין זכו בתואר חסידי אומות העולם בשנת 2005. רנה קיבלה את התואר באופן אישי בגיל 94, אך בעלה לאון-אלברט כבר נפטר ב-1991.

 פרסומים מדעיים 
 1934 – תזה בסיום לימודי הרפואה: "הפרעות המטולוגיות הקשורות לבנזן" ("Benzene Hemopathies").
 1935 – בדיקות היסטולוגיות של תפקוד היפר-היפופיזי אצל אנשים שמנים מסוימים (Histological tests of prehypophyseal hyperfunction in certain obese individuals). חקר וכתב עם נוספים.
 1935 – שני מקרים של אורטיקריה עמידה. טיפול באמצעות צלקות אפידרמליות והיסטמין (Two cases of refractory urticaria. Treatment with epidermal scarifications and histamine). חקר וכתב עם נוספים.
 1936 – שיקולים בנוגע להיווצרות יתר חומציות בקיבה (היפרכלורידריה) וטיפול בה באמצעות תרופה משולבת של פנטופון, פפאוורין ואטרינל (Considerations on the genesis of hyperchlorhydria and its treatment with the combined medication of pantopon, papaverine, and atrinal). חקר וכתב עם נוספים.
 1936 – מקרה של פקקת של הווריד הנבוב התחתון. טרומבופלביטיס המדמה תסחיפים עורקים ונמק ממוצא ורידי (A case of thrombosis of the inferior vena cava. Thrombophlebitis simulating arterial embolisms and venous origin gangrene). חקר וכתב עם נוספים.
 1936 – סיבוכים לאחר הניתוח. דָם. הפרשה מקיבה. (Postoperative complications. Blood. Gastric secretion). חקר וכתב עם נוסף.
 1936 – שיתוק פנים בדלקת כליות כרונית (Facial paralysis in chronic nephritis).
 1936 – הדם בקרב מטופלים שעברו גסטרקטומיה בעבר (The blood in former gastrectomy patients). חקר וכתב עם נוסף.

 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:צרפתים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1906
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944