האנלים של לורש

האנלים של לורש (בלטינית: Annales laureshamenses, ובקיצור: AL), הם קבוצת אנלים של האימפריה הפרנקית, המכסים את השנים 703–803, עם פרולוג קצר. האנלים מתחילים במקום שבו "הכרוניקה הקטנה" (Chronica minora) של ההיסטוריון האנגלו-סכסוני בדה ונרביליס מפסיקה - בשנתו החמישית של הקיסר הביזנטי טיבריוס השלישי - וייתכן שנכתבו במקור כהמשך של הכרוניקה של בדה. האנלים לשנים עד 785 נכתבו במנזר לורש (ומכאן שמם), אך הם תלויים במקורות מוקדמים יותר. האנלים עבור השנים 785 ואילך מהווים מקור עצמאי ומספקים סקירה חשובה במיוחד של ההכתרה הקיסרית של קרל הגדול בשנת 800.

 תולדות כתבי היד 
עותק בן שמונה דפים של האנלים של לורש לשנים 703–803 נוצר כנראה בשנת 835 על ידי סופר יחיד. "קודקס סנקט-פול" (Sankt-Paul codex), כפי שהוא נקרא כעת, שהוא מקבץ (אגד) הדפים היחיד ששרד מכתב היד, עדיין היה בספריית Sankt-Blasien  בשנת 1790, כאשר הוא נערך על ידי אמיליאנוס אוסרמן (Aemilianus Ussermann), הבישוף של במברג, באוסף המסמכים שלו הממחישים את ההיסטוריה הגרמנית ה"אלמאנית"  (Germaniae sacrae prodomus seu collectio monumentorum res Alemannicas illustrantium). בשנת 1809, כתוצאה מהמלחמות הנפוליאוניות, עברו הנזירים מסנקט-בלאזין, עם ספרייתם, למנזר סנקט-פול בלאבנטל . בשנת 1820 חיפש גאורג היינריך פרץ  את כתב היד של Monumenta Germaniae Historica  (MGH), אך לא ניתן היה למצוא אותו ולכן גרסה זו התבססה על המהדורה המודפסת של אוסרמן משנת 1790. כתב היד שוחזר עד 1889, כאשר אברהרד כץ (Eberhard Katz) ערך גרסה חדשה. כץ תיאר את הקודקס (כיום שוב אבד), תיארך אותו למאה ה-9 והציע שמקורו במנזר רייכנאו , בגלל הודעה שולית על קבורתו של גיסו של קרל הגדול, גרולד מאנגלכגאו .

פרגמנט של כתב יד שנשמר בווינה (כיום מס' 515 בספרייה הלאומית של אוסטריה) מכיל גם קטע מהאנלים של לורש עבור אמצע שנת 794 עד 803, והועתק בסביבות שנת 803. נראה שגם כתב היד הזה מקורו ברייכנאו, מאחר שהוא כתוב בכתב אלמאני. הוא התגלה בווינה בשנת 1551 על ידי וולפגנג לאציוס . כץ טען שגם הפרגמנט של וינה וגם הקודקס של סנקט-פול מקורם בעותק מוקדם יותר. למרות שהקודקס של סנקט-פול הוא מאוחר יותר, הוא אינו עותק של כתב היד של וינה, מכיוון שהוא מכיל שגיאות שמקורן חייב להיות בעותק אחר כלשהו. קיים ויכוח מתמשך אם הפרגמנט של וינה מייצג את העותק המקורי של מחבר האנלים, שהיה כנראה מאזור אלמאניה. ארבע ידיים מובחנות של סופרים זוהו בפרגמנט וינה, התואמות לרישומים שונים באנלים: A: 794 (פרגמנט), המחצית השנייה של 795, 796–797; B: המחצית הראשונה של 795; C: 799–801; D: 802–803.
העובדה שכל שנה תועדה בידי אדם אחר מעידה שמלאכת התיעוד נעשתה מדי שנה.

האנלים שאחרי שנת 785 בכתבי היד של סנקט-פול ווינה אינם מראים כל קשר מיוחד עם לורש וכנראה חוברו במקום אחר. ייתכן שהם נכתבו כמעט ברציפות משנת 785, או בקפיצות עם חודשים או שנים בין ההוספות.

 מסירת הטקסט 
ממוזער|300x300 פיקסלים|תרשים של ההיסטוריה הטקסטואלית של האנלים של לורש.
האנלים של לורש עבור השנים עד 785 כמעט זהים לאלה של Annales mosellani  וגם לאלה של Fragmentum chesnii , שגם חולקים עם גרסת סנקט-פול הרחבה קצרה לשנת 786. משנת 785 האנלים של לורש מתארכים אירועים מאז מותו של האפיפיור גרגוריוס הראשון. הרישום לשנת 785 מכיל התייחסות ל"הווה", ובכך מצביע אולי על כך שהאוסף המקורי של האנלים של השנים 703–785 נעשה בשנת 785. האנלים לשנים 785–803 חוברו באופן עצמאי ולאו דווקא בלורש.

הגזע המקורי הזה - האנלים של לורש משנת 785 - שממנו נפרדות כל שלוש המסורות האנליסטיות לאחר 785, חובר כנראה במנזר לורש. מבחינה טקסטואלית הוא קשור ל-  Annales nazariani, Annales guelferbytani ול- Annales alamannici , כולם נסמכים על "האנלים של מורבאך" (Murbach) המוקדמים יותר, ההיפותטיים, שנכתבו במנזר מורבאך (נוסד בשנת 727) ומכסים את השנים עד 751. מאחר שהאנלים של לורש משנת 785 התבססו על עותק עם שגיאות של האנלים של מורבאך, אירועים בשנות ה-50 של המאה ה-8 מתוארכים לא נכון באופן עקבי. תדירות האזכורים למנזר לורש בין השנים 764 ו-785 מעידה על כך שמלאכת הליקוט שנעשתה בשנת 785 בוצעה בו. מנזר גורזה  מוזכר גם הוא, אך בתדירות נמוכה יותר, ומוזכר רק מותו של אחד מראשי המנזר שלו, בעוד שכל אבות מנזר לורש של התקופה זוכים להספדים. האנלים של לורש הללו אולי הופצו בקבוצות של שנים, לפני שהושלמו. אופיו של הקודקס של סנקט-פול תומך בטענה שקבוצות לא גמורות של אנלים הופצו בחוברות (libelli) הכוללות מקבצי דפים בודדים.

עותק של האנלים של לורש בסופו של דבר מצא את דרכו אל אזור ה- Marca Hispanica , שם הוא שימש את המקבצים של הכרוניקה של מואסק  (Chronicle of Moissac). סביר להניח שהשנים 803–818 בכרוניקה של מואסק נגזרות ממקור אחר, בעל מיקוד גאוגרפי שונה.

מה שמכונה "האנלים הצפוניים" , המכסים את השנים 732–802, ומכילים קטע מ"תולדות המלכים"  (Historia Regum) של שמעון מדורהאם  (מת במאה ה-12), מכילים התייחסות לאותיות הזהב של הכתובת הפואטית על אנדרטת השיש שסיפק קרל הגדול להנצחת האפיפיור אדריאנוס הראשון. ייתכן שפרט זה נלקח מהאנלים של לורש, שהם המקור היבשתי (אירופי) היחיד המספק את הפרט הזה.

 מחבר ונקודת השקפה 
היינריך פיכטנאו  טען שמחבר האנלים של לורש היה ריכבוד , תלמידו של אלקווין ומאנשי חצרו של קרל הגדול עד שנת 784 בערך. משנת 785 היה אב המנזר של לורש ומשנת 791 הבישוף של טריר. הוא נפטר בשנת 804. באנלים של שנת 794 מצוין הסינוד של פרנקפורט, שבו השתתף ריכבוד באותה שנה. עם זאת, אין הוכחה לכך שהאנלים, התואמים בצורה הטובה ביותר את ראשות המנזר של ריכבוד מקורם למעשה בלורש, ולכן הם יכולים לספק תמיכה מועטה לייחוס של פיכטנאו.

הטקסט של כתב היד העתיק ביותר של "האנלים של ממלכת הפרנקים", שנתגלה בלורש ונשמר זמן רב בספרייה הדוכסית הבווארית, דומה מאוד לאנלים של לורש לשנים 789–793. ייתכן שרשומות השנה הייחודיות לאנלים של לורש נכתבו בשנת 803 כנרטיב קוהרנטי יחיד בצורת אנלים כתגובה למגמתיות של "האנלים של ממלכת הפרנקים". האנלים של לורש לשנים 799–801 מדגימים את המגמתיות שלהם עצמם בהדגשת הלגיטימיות של התואר הקיסרי של קרל הגדול.

 תוכן 
ממוזער| האפיפיור לאו השלישי מכתיר את קרל הגדול, מתוך "הכרוניקה הגדולה של צרפת"  (1375–1379).
הגרסה השלמה ביותר של האנלים של לורש, מהספרייה בסנקט-פול, היא היסטוריה אוניברסלית  שמתחילה בהקדמה המתארת את שיטת התיארוך שלה, שאומצה מ"שבעת ספרי ההיסטוריה נגד הפגאנים" של אורוסיוס ומונה 5,199 שנים מבריאת העולם ועד לידת ישו. מערכת ספירת הנוצרים משמשת לתארך אירועים. 65 השנים הראשונות (703–767) מתוארות בנרטיב פרוזה שאינו מחולק לרישומים חד-שנתיים. החל משנת 768 החיבור מחולק לפרקים (1 עד 36) וכל רישום מקבל שורה נפרדת. כתב היד מכיל גם לוח שנה מ-777 עד 835 לתארוך חג הפסחא, תוך שימוש במחזוריות יוצאת הדופן של 19 שנים של תאופילוס הראשון מאלכסנדריה . לוח שנה זה מצביע על כך שמקורו של כתב היד לפני שנת 835.

באופן משמעותי, האנלים של לורש הם המקור הראשוני היחיד שסותר את אמירתו של איינהרד כי קרל הגדול לא ידע על כוונתו של האפיפיור לאו השלישי להכתיר אותו לקיסר ב-25 בדצמבר 800. במקום זאת, האנלים של לורש קובעים שהרעיון נדון בעצרת שהתקיימה ברומא לאחר הגעתו של קרל הגדול (24 בנובמבר), וכנראה החלה ב-30 בנובמבר או ב-1 בדצמבר. רישום זה נוסח רק לאחר שובו של קרל הגדול לפרנקיה בשנת 801, שכן רישום מתחת ל-799 מדווח כיצד הקושרים שהפילו את לאו באפריל באותה שנה היו אז בגלות. הם הוגלו לבסוף רק בתחילת 801. אולם, רישום זה יצר מחלוקת רבה כמו הצהרתו של איינהרד בדבר בורותו של קרל הגדול. בעוד גנשוף (Ganshof) טען שהאנלים אמינים יותר מאיינהרד, אחרים טענו שמדיניותו של קרל הגדול כלפי האימפריה הביזנטית לפני ואחרי שנת 800 מראה תמיכה מועטה ביוזמת האפיפיור. מה שאיינהרד מראה שקרל הגדול מתנגד לו הוא התואר הקיסרי הרומי, לאו דווקא שוויון עם הקיסרים הביזנטים; לפיכך הדגש שהאנלים של לורש שמים על הצדקת "שמו של הקיסר".

באנלים של לורש, שנת 802 מסתיימת עם הגעתו של הפיל אבו אל-עבאס לחצרו של קרל הגדול. שנת 803 מסופרת בקצרה: קרל הגדול ערך את חג הפסחא באאכן, ערך עצרת במיינץ, ולא יצא למסע כל השנה. ושם האנלים מסתיימים.

ראו גם
 האנלים הקטנים של לורש

 קישורים חיצוניים 
 האנלים של לורש, בכתבי היד של MGH 
 קודקס 515 (וינה)
 האנלים של לורש: האפיפיור מכתיר את המלכים הקרולינגים 

הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
קטגוריה:ספרי המאה ה-9
קטגוריה:כרוניקות