ג'יימס פירס

ג'יימס אלפרד פירס (באנגלית: James Alfred Pearce; 14 בדצמבר 1805 – 20 בדצמבר 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, וייצג את המחוז השני של מרילנד בשנים 1835 עד 1839 ומ-1841 עד 1843. מאוחר יותר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מרילנד מ-1843 ועד מותו ב-1862.

בשנת 1850 פיתח את "תוכנית פירס", שהייתה חלק מפשרת 1850. התוכנית סיפקה פתרון לסכסוך הגבולות בין טקסס לממשל הפדרלי. פירס ניסח הצעת חוק שהעניקה לטקסס פיצוי של 10 מיליון דולר בתמורה להסכמתה לגבולות שקבע הממשל. ההצעה התקבלה בקונגרס ונחתמה על ידי הנשיא מילרד פילמור.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
פירס נולד ב-14 בדצמבר 1805 באלכסנדריה שבווירג'יניה, והיה בנם של גדעון פירס וג'וליה דיק, ונכדו של אלישע ק. דיק. כשהיה בן ארבע נפטרה אמו, ואביו עבר ללואיזיאנה להיות מגדל סוכר, בעוד בנו נשאר באלכסנדריה אצל סביו.

הוא למד באקדמיה פרטית באלכסנדריה וב־1819 נכנס לקולג' ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון). בשנת 1822 השלים את לימודיו בהצטיינות בגיל 17 והחל ללמוד משפטים בבולטימור אצל השופט ג’ון גלן ועורך הדין דייוויד הופמן, מחלוצי האתיקה המשפטית בארצות הברית. החקיקה במרילנד דרשה אז מתלמדים ללמוד משפטים שלוש שנים לפחות בהנחיית עורכי דין מוסמכים.Michael Ariens. Lost and Found: David Hoffman and the History of American Legal Ethics . Arkansas Law Review, 2014, Vol. 67, p. 571-625. ב־1824, מוקדם מהרגיל, עבר את הבחינות והתקבל ללשכת עורכי הדין של מרילנד. הוא החל לעסוק במקצוע בקיימברידג' במשך שנה, וב־1825 עבר ללואיזיאנה עם אביו וניסה לעסוק בגידול סוכר. ב־1828 חזר למחוז קנט שבמרילנד ופתח משרד עורכי דין בצ'סטרטאון.

 חיי משפחה 
בשנת 1829 נישא למרתה ג’יי ליירד, ולשניים נולדו שלושה ילדים שחיו עימם בצ'סטרטאון עד מותה ב־1845. ב־1847 נישא בשנית למטילדה קוקס רינגגולד, ונולד להם ילד נוסף. בנו, ג’יימס אלפרד פירס הבן, הפך בהמשך לשופט בבית המשפט לערעורים של מרילנד.Horsey, Patricia J. O. Legendary Locals of Kent County. Arcadia Pub., 2015.

 קריירה פוליטית 
בין 1831 ל־1835 כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד. ב־1835 נבחר מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים ה־24 וה־25 וכיהן עד 1839, אך הפסיד בבחירות לכהונה נוספת לפיליפ תומאס. ב־1840 נבחר מחדש לבית הנבחרים וכיהן בו עד 1843.

ב־1843 נבחר לסנאט מטעם המפלגה הוויגית, ונבחר מחדש ב־1849, 1855 ו־1861 (בפעם האחרונה כבר כחבר המפלגה הדמוקרטית). הוא כיהן בסנאט כמעט 20 שנה עד מותו. במשך כל תקופה זו שימש יו"ר ועדת הספרייה של הסנאט, שאחראית על ספריית הקונגרס. הוא נודע כאדם מלומד ונעים שיחה, אך נמנע ממחלוקות פוליטיות. בין היתר, סירב לרכוש עבור הספרייה ספרים או כתבי עת שלדעתו עלולים לעורר מחלוקות בין צפון לדרום, ואף מנע את רכישת ה־Atlantic Monthly בעת השקתו.Poore, Ben. Perley, Perley's Reminiscences of Sixty Years in the National Metropolis, Vol.1, pp.176-177 (1886).</blockquote>ב־1861 כיהן חודשיים גם כיו"ר ועדת הכספים של הסנאט. בין 1847 ל־1862 היה חבר בוועד המנהל של מוסד הסמית'סוניאן,  ולקח חלק גם בפעילות הסקר החופי של ארצות הברית והגן הבוטני הלאומי.

ב־1850 יזם את "תוכנית פירס", שבה הציע פשרה לסכסוך הגבולות בין טקסס לממשל הפדרלי. לפי התוכנית, טקסס קיבלה פיצוי כספי של 10 מיליון דולר בתמורה להסכמה על גבולותיה כפי ששרטט הממשל. לאחר שהקונגרס אישר, הנשיא מילרד פילמור חתם על החוק.

באותה שנה הציע לו פילמור שתי משרות בכירות – שופט בבית המשפט הפדרלי של מרילנד או מזכיר הפנים – אך פירס העדיף להישאר בסנאט.

לאחר מות הנרי קליי והתפוררות המפלגה הוויגית, הצטרף לדמוקרטים ב־1856 ותמך בבחירת ג'יימס ביוקנן לנשיא. הוא התנגד לפירוק האיחוד בעת משבר העבדות, אך הוא עצמו היה בעל עבדים ולכן נמנע מלדון בסוגיה בפומבי. עם פרוץ מלחמת האזרחים לא התפטר מתפקידו. במרץ 1862 הופיע בפעם האחרונה בסנאט.

פירס מת בצ'סטרטאון שבמרילנד ב-20 בדצמבר 1862, ונקבר בבית הקברות ניו צ'סטר.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אלכסנדריה (וירג'יניה): אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:פוליטיקאים צפוניים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1805
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862