פרנק קנון

פרנק ג'ן קנון (באנגלית: Frank Jenne Cannon; 25 בינואר 1859 – 25 ביולי 1933) היה חבר הסנאט של ארצות הברית הראשון מטעם יוטה, שכיהן מ-1896 עד 1899.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
קנון, שנולד ב-25 בינואר 1859 בסולט לייק סיטי שבטריטוריית יוטה, היה ילדם הבכור של שרה ג'ן קאנון וג'ורג' קיו קנון. אביו היה שליח בכנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרון הימים ולאחר מכן היה חבר בנשיאות הכנסייה הראשונה. לאחר שלמד בבית הספר בסולט לייק סיטי, למד קנון באוניברסיטת דזרט, והשלים את לימודיו בגיל 19. הוא התחתן עם מרתה בראון מאוגדן בשנת 1878.

 קריירה פוליטית 
בשורה של אירועים שקדמו להכרזה של וילפורד וודרוף בספטמבר 1890 כי כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרון הימים לא תאשר נישואים פוליגמיים נוספים, מילא קנון תפקיד בהעברת המסרים בין הקונגרס האמריקאי להנהגת הכנסייה.

ב-1891 עזר בארגון המפלגה הרפובליקנית של יוטה. לאחר ניסיון כושל להיבחר כציר מטריטוריית יוטה, הצליח להיבחר וכיהן מ-4 במרץ 1895 עד 4 בינואר 1896. בשנת 1896 נבחר קנון על ידי בית המחוקקים של יוטה לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית, למרות שהנהגת הכנסייה של LDS העדיפה את אביו לתפקיד. הוא כיהן בתפקיד, בתחילה, כחבר המפלגה הרפובליקנית; עם זאת, מאוחר יותר הפך לחבר במפלגת הכסף הרפובליקנית, שנוסדה על ידי מחליפו (והמעסיק העתידי ב"סולט לייק טריביון") תומאס קירנס.

קנון הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש ב-1899. המחוקקים במדינת יוטה ציינו כי לא יתמכו בקנון להיבחר מחדש זמן קצר לאחר הבחירות בנובמבר 1898. קנון הצביע נגד חוק דינגלי, שהיה מעלה את המכסים על סוכר ומסייע לתעשיית הסוכר ביוטה. החוק נתמך מאוד על ידי ההיררכיה של כנסיית ה-LDS, שהתנגדה כעת לבחירתו מחדש. גורמים נוספים היו תמיכתו בכסף חופשי, שמועות על מעשים לא מוסריים שייתכן שביצע בזמן שחי בוושינגטון הבירה, והעובדה שבית המחוקקים ביוטה נשלט על ידי הדמוקרטים. אלפרד וו. מק'קון, אחד מאנשי העסקים הבולטים בסולט לייק סיטי, חיפש וזכה לגיבוי של כנסיית ה-LDS בהתמודדותו על המושב. אבל בית המחוקקים נתקע במהירות על הבחירות. התקיימו מאה ועשרים ואחת הצבעות, ולא התקבל בהן אף זוכה. ב-18 בפברואר, האשים נציג המדינה את מק'קון בניסיון לקנות את קולו. חבר מחוקקים של תשעה חברים הצביע 7 מול 2 כדי לפטור את מק'קון מהאשמה, ולמרות שההצבעה התחדשה ב-8 במרץ עדיין חסרו למק'קון מספיק קולות כדי לזכות בתפקיד (היו לו רק 25 קולות). בית המחוקקים התפזר מבלי שבחר סנאטור.

מושב הסנאט מטעם יוטה נותר פנוי עד ינואר 1901. הרפובליקנים השיבו את הרוב שלהם בבית המחוקקים של המדינה בבחירות 1900 ובחרו בבעל מכרות עשיר, תומאס קירנס שימלא את המושב. הבחירות עדיין היו נתונות במחלוקת חריפה. קירנס קיבל רק 8 קולות בהצבעה הראשונה, וההצבעה נמשכה ארבעה ימים נוספים. ב-22 בינואר ניצח קירנס בבחירות בהצבעה של 37 מול 25 (עם הצבעה פה אחד של הקולות הרפובליקנים).

קנון הזדהה עם המפלגה הדמוקרטית בשנת 1900 וכיהן כיו"ר המפלגה במדינה בשנים 1902–1904.

 אחרית חייו 
לאחר שלא הצליח להיבחר מחדש לסנאט על ידי בית המחוקקים של יוטה, בין היתר בשל התנגדות ההיררכיה המורמונית, עבד קנון כעורך של מספר עיתונים, ביניהם The Salt Lake Tribune, The Ogden Herald (אוגדן, יוטה) והקים את Ogden Standard-Examiner בשנת 1888. בין 1904 ל-1911, תמך קנון בעקביות במפלגה האמריקאית האנטי-מורמונית במאמרי מערכת בעיתונים.

מאוחר יותר דחה קנון את המורמוניזם וכתב ספר, עם הארווי ג'. או'היגינס, בשם Under the Prophet in Utah, שחשף את האופי ההיררכי הנוקשה של הארגון המורמוני. הספר גינה את מה שהמחברים תיארו כ"אבסולוטיזם" ו"התערבות" של הנהגת "הכנסייה" בפוליטיקה: "[המורמונים] חיים תחת אבסולוטיזם. אין להם יותר זכות שיפוט מאשר גופה מתה. אולם פיזור הסמכות הוא כל כך חכם עד שכמעט כל אדם נראה שותף להפעלתו... ומרגיש את עצמו במידה מסוימת אדון מבלי לשים לב שהוא גם עבד". הספר מפרט את המשא ומתן בו השתתף קנון מטעמה של יוטה שהוביל להקמת מדינה בתמורה לדחייה רשמית של פוליגמיה ושליטתה של הנהגת ה-LDS בפוליטיקה האזרחית במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19, וההסתערות שלאחר מכן הוא הבחין בשנים שלאחר הקמת המדינה.

במהלך שני העשורים האחרונים לחייו, הרצה נגד המורמוניזם ובתמיכה במדיניות "כסף חופשי" (בניגוד לתקן הזהב). הוא מת, בגיל 74, בדנוור, קולורדו, ב-25 ביולי 1933.

 קישורים חיצוניים 





קטגוריה:אמריקאים ילידי יוטה
קטגוריה:סולט לייק סיטי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:עורכי עיתונים אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מיוטה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933