לשכת עושי לחם הפנים

לשכת עושי לחם הפנים (בקיצור: לשכת לחם הפנים) הייתה לשכה במבנה בית המוקד שבבית המקדש ששמשה לאפיית לחם הפנים. בלשכה זו אפו את שנים עשר הלחמים מדי יום שישי. 

 מקום הלשכה וקדושתה 
לשכת עושי לחם הפנים הייתה בקרן דרומית מזרחית של בית המוקד, והייתה אחת מבין ארבע הלשכות שהיו בבית גדול זה, שהכיל בקרבו עוד שלוש לשכות אחרות; .. בית המוקד היה בנוי "חציו בקודש", כלומר בעזרה, ו"חציו בחול", כלומר בהר הבית. לשכת עושי לחם הפנים נקבעה בחלק הקדוש והייתה פתוחה אליו, וממילא קדושתה הייתה כקדושת העזרה. ועיין תוספות יום טוב ציור אות ל"ו, תפארת ישראל אות מ"ג. ר' יונתן בעל הציורים אות נ"ג.. לעומת האמור, קיימת דעה בראשונים, האומרת, שבית המוקד היה בנוי בחול, ולשכת עושי לחם הפנים בכלל זה. עם זאת לשכת עושי לחם הפנים נתקדשה בקדושת העזרה, שכן, הפתח של לשכה זו פתוח לקודשפירוש המשנה לרמב"ם מידות א, ו; ., והלכה היא, ש"הלשכות הבנויות בחול ופתוחות לקודש – תוכן קודש".

 תפקיד הלשכה 
נחלקו תנאים בשאלה האם כל מעשי לחם הפנים צריכים להיעשות בלשכת עושי לחם הפנים, או שמא חלק ממעשיה נעשים מחוץ ללשכה זו. להלכה נפסק כדעת חכמים, המחלקים בין הלישה של ככרות הלחם לבין האפייה, כלשון המשנה: "לישתן ועריכתן – בחוץ, ואפייתן – בפנים בעזרה כשאר המנחות".

 לשכת לחם הפנים בבית השני 
בדברי חז"ל מצינו, שבימי הבית השני, הייתה לשכה זו באחריות בית גרמו, אשר היו מומחים לאפייה לשלביה. משפחה זו הכינה את לחם הפנים למקדש באופן שלא יתעפש במהלך השבוע בו מונח הלחם על המנקיות בשולחן לחם הפנים. המשפחה הסתירה את סוד אפיית לחם הפנים, ואף דרשה שכר גבוה על המשך עבודתה במקדש. לפי המתואר בגמרא נעשה ניסיון להביא אופים מומחים מאלכסנדריה, אך אלה לא הצליחו למנוע את עיפוש לחם הפנים, לפיכך החזירו את בית גרמו לעבודה והרבו בשכרם, שכן, לא נמצא אופה שיכול להחליפם ולאפות את לחם הפנים טוב כמותם. מאז זכורה משפחה זו לגנאי על שנמנעו מללמד את סוד אפיית לחם הפנים.

 ביאורים 

הערות שוליים

עושי לחם הפנים