מימון יאפיל

הרב מימון יאפיל (לפני ה'ת"ל, 1670 - כ"ז בסיוון ה'תפ"ז, 16 ביוני 1727) היה פוסק הלכה, פרשן מקראי, מקובל ודרשן, דיין וראש ישיבה באלג'יר בשלהי המאה השבע עשרה ובמאה השמונה עשרה.
 קורותיו 
גדל באלג'יר ולמד אצל חכמי העיר. את עיקר זמנו הקדיש ללמד תלמידים בישיבה. כיהן כדיין לפחות משנת ה'ת"ן.מלכי ישורון בערכו. אולם לפי הקדמת רבי אברהם יאפיל לספר 'פי צדיק' נראה שהתמנה לדיין כבר בשנת ה'תמ"ז.  נכון לשנת תנ"ו היה דיין רביעי בבית דינו של רבי משה צרור, לצד רבי יוסף מועטי (דיין שני) ורבי דוד ארובאש (דיין שלישי). כמו כן כתב פסקי דין יחד עם הדיינים רבי צמח דוראן ורבי בנימין דוראן.ראו מבוא לתקנות חכמי פאס, עמ' 80 (מהד' תשע"ג). נכון לשנת ה'תע"ד כיהן כדיין שני בבית דינו של רבי סעדיה אזוביב.ראו בסוף ספר מלחמת ה' - חרב לה', אמשטרדם ה'תע"ד.  חביריו הדיינים היו רבי יעקב צרור (דיין שלישי) ורבי צמח דוראן (דיין רביעי).ראו שו"ת פרי צדיק סוף שאלה א. בית דינו התכתבו בענייני הלכה עם חכמי מרוקו, כדוגמת רבי יעקב אבן צורראו: לשון למודים סימן כא., רבי מנחם סירירו, רבי וידאל הצרפתי (השלישי), רבי יהודה בן עטר ורבי שמואל הצרפתי.ראו: קונטרס תורת אבות בסוף 'מראקש וחכמיה' חלק ב. כמו כן התכתב בהלכה עם השד"ר רבי משה ישראל.ראו: משאת משה סימן עג.

בשנת ה'תע"ד (1714), בית הדין בראשות רבי סעדיה אזוביב (דיין ראשון) ורבי מימון יאפיל (דיין שני) באלג'יר שלח כתב הסכמה לרבי משה חאגיז, לפיו הם מסכימים להחרים את נחמיה חייא חיון שפעל להפצת השבתאות. בין החותמים נמנה גם הרב רפאל ידידיה שלמה צרור (דיין שישי).

חבירו הצעיר רבי רפאל ידידיה שלמה צרור מסר שמועות הלכתיות מרבי מימון,יש שכתבו שהרב צרור הוא תלמיד של הרב מימון יאפיל, אך נראה שזה לא נכון, הואיל ורבי רפאל ידידיה שלמה צרור מביא\ שמועות מרבי מימון (ראו בית יהודה, דיני ומנהגי ארג'יל סימן ד), ואין דרכו של רב להביא שמועות מתלמידו. וגם לפי תאריכי הפטירה עולה שרבי מימון היה מבוגר מהרב צרור. כדוגמת פסק הלכה של רבי מימון לפיו חמץ בפסח אינו חוזר וניעור.דיני ומנהגי ק"ק ארג'יל סימן ד סעיף א. גם חכמי מרוקו מאוחרים ציטטו בחיבוריהם פסקי דין ממנו.ראו למשל: הרב רפאל משה אלבאז, ספר זבחי צדק סימן מח סעיף ב.; הרב ישמ"ח עובדיה בספרו ישמ"ח לבב יו"ד סימן ד; הרב יוסף משאש, בספרו 'נהג ולך' סימן נו. רבי מימון עסק גם בתורת הקבלה, וכינוהו 'מקובל'.ראו מקבציאל כרך לט עמ' מד.

נראה שלאחר פטירת רבי סעדיה אזוביב בשנת ה'תפ"ה, התמנה רבי מימון לאב בית הדין ורבה של אלג'יר עד לפטירתו.
 פטירתו 
רבי מימון האריך ימים,הקדמת בנו רבי אברהם יאפיל לספר פי צדיק. ונפטר באלג'יר בכ"ז סיוון ה'תפ"ז. סיפר רבי יהודה עייאש, שבפטירת רבי מימון, באו לביתו קהל רב עד שלא היה מקום, והעבירו את מיתתו לבית הכנסת הגדול שבעיר להספידו שם.ראו בית יהודה הל' אבילות אות סו. בנו רבי אברהם שימש כאב בית הדין ורבה של אלג'יר לאחר עזיבת רבי יהודה עייאש.מלכי ישורון בערכו.
 יצירתו 
 פי צדיק - דרשות וחידושי המקראות, וחידושים על הרא"ם. נדפס בליוורנו, תקי"ט.
 פסקי דין - רבים מהם אבדו, וחלקם נדפסו בספרי חכמי דורו.
 נוה צדיקים - פירוש לספר משלי - בכתב יד.בכתב יד (נגיש לצפייה באתר הספרייה הלאומית).
 חידושים ושיטות על הש"ס - כתב יד אבוד.

 לקריאה נוספת 
 אליהו מרצייאנו, מלכי ישורון, ערך הרב מימון יאפיל.
 חכם מימון יאפיל באתר החכם היומי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:דיינים
קטגוריה:אלג'יר: רבנים
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:נפטרים ב-1727