דוריס (לבנון)

ד֫וּרִיס (בערבית: دورس, בתעתיק מדויק: דורס, נהגה: ד֫וּרִיס או ד֫וּרֶס) הוא כפר לבנוני שהוקם כשלושה קילומטרים דרומית-מערבית לעיר בעלבכ בעמק הבקאע,  אך עקב ההתרחבות האורבנית, בתי הכפר נושקים לבתי העיר. בסמוך ליישוב נמצא אתר קדוש למוסלמים שנקרא מקדש דוריס או: כיפת דוריס.
ממוזער|מקדש דוריס, 1881

 אטימולוגיה 
לא ברור במדויק מה מקור השם. הדעה הפופולרית היא שהאתר הקדוש הוא קברו של קדוש בשם דוריס ועל שמו נקרא גם הכפר.

יש הסוברים שהמקום נקרא לזכר מלך שנקרא "דריוס" או לנסיכה "דוריס". 

 היסטוריה 
 התקופה הנאוליתית 
בשנת 1957 התגלה אתר ארכאולוגי מהתקופה הנאוליתית, אשר נמצא כקילומטר דרומית-מערבית לדוריס. הממצאים דומים לאלו, שנמצאו באתר , הממוקם כעשרה קילומטרים מצפון לדוריס. בשנת 1966 הארכאולוגית לוריין קופלנד גילתה באתר שלוש אבנים מסותתות בשיטת לוולואה.

 תקופת הברונזה התיכונה 
בתקופת הברונזה התיכונה היה יישוב ב"תל דוריס". רוב כלי החרס שנמצאו יוצרו במקום, אך היו גם כלים שהגיעו מאזורים אחרים כגון חומס ואבלה, וכן מדרום לבנון.

 התקופה הרומית 
במקום נמצאו שרידי נקרופוליס מהתקופה הרומית.

 תקופת ימי הביניים 
בסמוך לכפר נמצא אתר קדוש למוסלמים שנבנה, ככל הנראה, ב-1243, בתקופה האיובית, כאחוזת קבר של קדוש בשם דוריס. באתר עומדים 8 חצאי עמודי גרניט, וממזרח להם נמצא סרקופג ללא כיסוי, שהועבר ממקומו כדי לשמש כמחראב, המסייע לכוון את התפילה לעבר מכה. העמודים הוסרו, ככל הנראה, מהריסות שבאתר בעלבכ, והורכבו באופן אקראי, אחד מהם הפוך.

 המאה ה-20 
הכפר קיבל מעמד של יישוב ב-1936.

 דמוגרפיה 
מספר הרשומים כתושבי הכפר עומד על כ-5,200 איש, אך בפועל גרים רק כמחצים והיתר היגרו. רוב התושבים הם שיעים, אך יש בכפר גם נוצרים וכמה כנסיות.

 כלכלה 
תושבי הכפר התפרנסו בעבר בעיקר מחקלאות, אך עם תהליך האורבניזציה רבים עובדים כשכירים במגזר הציבורי והפרטי, במסחר, בתעשייה ובמקצועות חופשיים – בדוריס עצמה וגם בעיר הסמוכה.

עקב קרבתו של הכפר לבעלבכ, מוסדות שונים עברו מהעיר אל דוריס – בתי חולים, המרכז האזורי להגנה אזרחית, מועדוני ספורט, בתי משרדים ועוד.

 ראו גם 

 הערות שוליים 

קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים
קטגוריה:לבנון: יישובים