סמית' ברוקהארט

סמית' וילדמן ברוקהארט (באנגלית: Smith Wildman Brookhart; 2 בפברואר 1869 – 15 בנובמבר 1944) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר נבחר פעמיים לייצג את איווה כחבר הסנאט של ארצות הברית. הוא נחשב ל"מורד" בתוך המפלגה הרפובליקנית. הביקורת שלו על ממשלי הרדינג וקולידג' ועל האינטרסים העסקיים הרחיקו ממנו אחרים בסיעה הרפובליקנית, והובילו להדחתו מהסנאט בעקבות ערעור על הבחירות.

היעדרותו של ברוקהארט מהסנאט הייתה קצרה, שכן הוא ניצל את ההזדמנות הראשונה לחזור על ידי התמודדות בבחירות כנגד הסנאטור הרפובליקני הוותיק במדינה. הוא גם תמך באופן נלהב בחוק היובש ואכיפתו, ולכן ככל שהתמיכה הציבורית ביובש דעכה – כך דעכה גם הקריירה הפוליטית שלו.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
ברוקהארט נולד ב-2 בפברואר 1869 בבקתה בחווה במחוז סקוטלנד, מיזורי, והיה בנם של אברם וסינתיה וילדמן ברוקהארט. הוא התחנך בבתי ספר כפריים, בתחילה למד בבית הספר התיכון בלומפילד, ולאחר מכן למד בבית הספר הציבורי של סאות'רן איווה, שניהם בבלומפילד, איווה, שם השלים את לימודיו ב-1889 עם דגש על קורסים מדעיים. במשך חמש שנים, לימד בבתי ספר כפריים ובתיכון בזמן שלמד משפטים במשרדים בבלומפילד ובקיוסוקואה, איווה. ב-1892 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בוושינגטון, איווה. ארבע שנים מאוחר יותר, אחיו, ג'. ל. ברוקהארט, הצטרף למשרד שלו. הוא כיהן במשך שש שנים כתובע המחוזי של מחוז וושינגטון.

ב-22 ביוני 1897 התחתן עם ג'ני הרן. נולדו להם ארבעה בנים ושתי בנות: צ'ארלס אדוארד ברוקהארט, ג'ון רוברטס ברוקהארט, סמואל קולר ברוקהארט, סמית' וו. ברוקהארט הבן, פלורנס הרן ברוקהארט יונט, ואדית א. ברוקהארט מילארד.

הוא שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ומלחמת העולם הראשונה שבה הגיע לדרגת לוטננט קולונל. הוא נודע ביכולותיו המצוינות בירי ברובה. בין השנים 1921–1925 כיהן כנשיא איגוד הרובאים הלאומי (NRA).

 התמודדות ראשונה לסנאט 
בתחילת 1920 הכריז ברוקהארט על התמודדותו על המועמדות הרפובליקנית לסנאט, במקומו של הסנאטור הרפובליקני אלברט קאמינס, שכיהן בתפקיד מאז 1908. קאמינס היה אמנם סנאטור פרוגרסיבי, אך השתייך לדור קודם ולא נתן אמון הן באינטרסים עסקיים והן באיגודי עובדים. ברוקהארט ביסס את מסע הבחירות שלו על ביקורת חריפה על חוק הרגולציה על מסילות הברזל, חוק אש–קאמינס, שקאמינס היה שותף לניסוחו, וטען כי החוק אינו עושה די כדי לנתק את השליטה במסילות הברזל מידי וול סטריט. 

ברוקהארט ניסה למשוך עובדים פשוטים ממעמד הפועלים להירשם כרפובליקנים כדי שיוכלו להצביע עבורו בפריימריז, מה שגרם לקאמינס לקשר אותו לתנועות עובדים רדיקליות כמו "הסוציאליסטים, האדומים ואיגוד פועלי התעשייה של העולם". קאמינס נאלץ להיעדר בשל מחלה בשבועות שלפני הפריימריז, אך הצליח להביס את ברוקהארט.

 כהונה בסנאט 
 1922–1926 
בניסיון השני שלו נבחר ברוקהארט לסנאט ב־1922. הבחירות התקיימו באופן מיוחד לאחר התפטרותו של הסנאטור מטעם איווה ויליאם קניון שקיבל מינוי לשופט פדרלי. לאחר שזכה ביותר מ־41 אחוזים מהקולות בפריימריז רפובליקניים מרובי־מועמדים, זכה לתמיכת המפלגה הרפובליקנית הארצית והביס את קלייד הרינג, לימים מושל איווה וסנאטור.

ברוקהארט התפרסם במהרה בעיתונות הארצית בשל סירובו להתלבש כראוי לסנאטור. במאמר בגיליון הבכורה של מגזין Time מ־3 במרץ 1923 צוטט אומר:

שנתיים מאוחר יותר, בבחירות של 1924, ניסה לראשונה להיבחר לכהונה מלאה. כמועמד המפלגה הרפובליקנית, נראה כי הביס את המועמד הדמוקרטי דניאל סטק בפער קטן מאוד: 447,594 קולות מול 446,840. ברוקהארט נכנס לתפקידו ב־4 במרץ 1925, אך סטק הגיש ערעור לוועדת הבחירות והזכויות של הסנאט. במהלך הדיונים תמכה מפלגת איווה הרפובליקנית דווקא בסטק הדמוקרטי, והאשימה את ברוקהארט בחוסר נאמנות למועמד הרפובליקני לנשיאות בבחירות 1924, בשל תמיכתו במועמד המפלגה הפרוגרסיבית רוברט לה פולט מוויסקונסין.

ב־12 באפריל 1926, לאחר הצבעה צמודה של 41–45, הסנאט הדיח את ברוקהארט והושיב במקומו את סטק. זה היה מקרה יוצא דופן – לא ביטול תוצאות לפני כניסת הסנאטור לתפקיד, אלא הפעם היחידה שבה התוצאה נהפכה לאחר שהסנאטור כבר כיהן בתפקידו.

הביוגרף ג'ורג' ויליאם מקדניאל סיכם כי בין השנים 1924–1926 התאחד הממסד הפוליטי כדי להדיח את ברוקהארט – חלקם מחשש שתוכניותיו יובילו לסוציאליזם, חלקם מחשש שינסה לעצב מחדש את המפלגה הרפובליקנית בדמותו, וחלקם פשוט מפני שהצליח לנצח בלעדיהם. נאום חריף שנשא בעיר אמטסבורג נתן ליריביו את ההזדמנות להוקיע אותו מהמפלגה.

 1927–1933 
מיד לאחר הדחתו באפריל 1926, התמודד ברוקהארט על מושב הסנאט השני של איווה, שהיה עדיין בידי קאמינס. בפריימריז הרפובליקניים הדהים את חבריו לשעבר בממסד וניצח את קאמינס בהפרש גדול. בבוקר שאחרי אמר הסנאטור הרפובליקני מאיידהו, ויליאם בורה:

בבחירות הכלליות הביס ברוקהארט את הדמוקרט השמרן קלוד ר. פורטר, לשעבר התובע הפדרלי בתקופת וודרו וילסון.

הוא היה מבקר חריף של הבנק הפדרלי:

הוא שירת כהונה מלאה של שש שנים, אך בפריימריז הרפובליקניים של 1932 הפסיד להנרי פילד, איש משתלה משפנדואה, איווה, שתקף את היעדרויותיו של ברוקהארט מהסנאט בשל מסעות נאומים, כמו גם את מספר קרוביו שמונו לתפקידים פדרליים. ברוקהארט התמודד בבחירות הכלליות כ"מועמד פרוגרסיבי", אך קיבל פחות מ־33,000 קולות מתוך יותר מ־890,000.

 תמיכה בחוק היובש 
ברוקהארט היה "יבש אדוק". בניסיון עקר לעצור את מגמת התמיכה הגוברת בביטול חוק היובש, ערך מסע נאומים ארצי והתעמת עם יריבים בולטים כמו חברי בית הנבחרים של ארצות הברית פיורלו לה גוארדיה, קלרנס דרו ואחרים.

הוא תמך בהגדלה דרמטית של תקציבי האכיפה ב־240 מיליון דולר – עמדה שהייתה בלתי פופולרית במיוחד בתקופת השפל הגדול, לנוכח האבטלה הנרחבת. תומכי ביטול היובש טענו כי לגליזציה של משקאות חריפים תמריץ את הכלכלה ותספק הכנסות מס נדרשות.

מקורביו סיפרו כי דעותיו על אלכוהול נבעו מניסיונו כמדריך ירי במשמר הלאומי של איווה, שם קבע כי אלכוהול וכלי ירי אינם מתיישבים יחד. הוא אף טען שבירה קלה מפחיתה את הדיוק ב־7%, ושכנע את מושל איווה להכריז על מטווח הירי כ"אזור יבש לחלוטין".

 בערוב ימיו 
לאחר תבוסתו ב-1932 כיהן ברוקהארט כיועץ מיוחד לממשל הפדרלי לענייני סחר עם ברית המועצות, עד שהתפטר ב-1935 וחזר לאיווה. במסגרת זו היה אחד התומכים הראשונים בהכרה דיפלומטית של ארצות הברית בברית המועצות.

עם שובו לאיווה ניסה בפעם האחרונה לחזור לסנאט. הוא הצטרף למרוץ עמוס מועמדים על המועמדות הרפובליקנית ב־1936, אך הגיע למקום שני רחוק אחרי הסנאטור המכהן, לסטר דיקינסון. בהמשך סירב להצעה להתמודד מטעם מפלגת "העובדים–חקלאים", ותמך בנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בבחירתו מחדש.

לאחר הבחירות של 1936 פתח ברוקהארט משרד עורכי דין בוושינגטון די. סי., ונשאר שם עד 1943, אז עבר לאריזונה בשל בריאותו. הוא מת בפרסקוט, אריזונה, ב-15 בנובמבר 1944.

אחד מבניו, לוטננט קולונל בצבא ארצות הברית סמית' וו. ברוקהארט הבן, כיהן כתובע מסייע במשפטי נירנברג.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיווה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944