עוני בקוריאה הצפונית

העוני בקוריאה הצפונית קיים בהיקפים נרחבים, אף שקיים קושי משמעותי בקבלת נתונים מהימנים בנושא בעקבות מאמצי השלטון הצפון קוריאני להסתיר את ממדיו, בשילוב עם צנזורה דרקונית ומניפולציה תקשורתית נרחבת מטעם המשטר.

התקשורת המערבית מרבה לדווח על העוני בקוריאה הצפונית, כאשר מרבית הדיווחים מתייחסים לרעב ההמוני שפקד את המדינה באמצע שנות ה-90. לפי דיווח משנת 2006, קוריאה הצפונית נזקקה ל-5.3 מיליון טון דגנים מדי שנה על מנת להאכיל את כל אוכלוסייתה, בעוד שהצליחה להפיק רק כ-4.5 מיליון טון, ולכן נסמכה על סיוע חוץ כדי להתגבר על המחסור.

גם בעשור השלישי של המאה ה-21 העוני ממשיך להוות בעיה משמעותית בקוריאה הצפונית. בין היתר, בשנת 2021 התקבלו דיווחים על רעב בהיקפים נרחבים בקוריאה הצפונית,
וזאת במידה רבה כתוצאה ממדיניות כושלת של המשטר הצפון-קוריאני. במקביל, ההכנסה הממוצעת לנפש במדינה עומדת על כ-1,800 דולר לשנה, השיעור הנמוך בעולם.

לפי הערכות עדכניות, נכון לשנת 2020, כ-60% מאוכלוסיית קוריאה הצפונית חיה מתחת לקו העוני, כאשר ארבעה מכל עשרה תושבים, כ-10 מיליון בני אדם, סובלים מרעב כרוני.

במהלך שנת 2023, המשטר הצפון-קוריאני הוציא התאבדויות מחוץ לחוק. לפי הערכות מערביות, צעד זה נובע בעיקר מהיקף העוני הנרחב במדינה המסוגרת.

 ראו גם 
 כלכלת קוריאה הצפונית
 הרעב ההמוני בקוריאה הצפונית

 לקריאה נוספת 



 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:קוריאה הצפונית: כלכלה
קטגוריה:עוני לפי מדינה