כבוד הציבור

כבוד הציבור הוא מושג הלכתי הקובע כללי התנהגות הנובעים מהקפדה על יחס של הערכה כלפי רבים. במקומות מסוימים מכונה הנהגה זו אימת ציבור או כבוד רבים. יש ראשונים שקישרו למושג זה את המושג טורח ציבור.
פרטי הלכה 
התנאים למינוי שליח ציבור
כמה מהדרישות ההלכתיות במינוי שליח ציבור נובעות מכבוד הציבור, למשל:
 אדם שלא נתמלא זקנו אינו כשיר להתמנות לשליח ציבור קבוע, הרמב"ם הסביר שהטעם הוא מפני כבוד הציבור.
 אדם שבגדיו קרועים, המכונה בשל כך "פוחח", אינו יכול להיות שליח ציבור.
קריאת התורה על ידי אישה
נאמר בברייתא שמובאת בתלמוד שאישה עולה למניין שבעת העולים לקריאת התורה בשבת, "אבל אמרו חכמים שאישה לא תקרא בתורה בציבור מפני כבוד הציבור". הברייתא הזו, בשני חלקיה נפסקה להלכה בשולחן ערוך. חלק מהפוסקים הבינו שכל עוד אפשר להימנע מכך שאישה תקרא, כבוד הציבור הוא שאיש יקרא, אבל כשאין אפשרות שאיש יקרא, תקרא אישה. מקרה בו נשים נדרשות לקרוא בתורה מובא גם בדברי המרדכי בשם מהר"ם מרוטנבורג לגבי עיר שכולה כהנים: 
הרב יעקב אפשטיין מסכם הלכה זו בכך שבקהילה רגילה בה יש גברים שיודעים לקרוא בתורה ויכולים לעלות לתורה, נשים לא תעלינה לתורה ולא תהיינה בעל קורא.

שאלת שלום באבל
כחלק מהלכות האבלות, האבל אסור לשאול בשלום אחרים בשלושת הימים הראשונים של האבלות. כיוצא מן הכלל, כאשר באו רבים לנחם אותו, מותר לו לברך אותם "לכו לבתיכם לשלום" משום כבוד רבים.

פני הכוהנים לציבור בברכת כוהנים
בזמן ברכת כהנים פניהם של הכהנים כפי הציבור, ואחוריהם כלפי ארון הקודש. בתלמוד למד מכאן רבי יצחק שהטעם הוא אימת הציבור, ומכאן גודל החומרה של "אימת ציבור":

קריאה בספר תורה
קריאת התורה נעשית בספר תורה שלם ולא בספר המכיל רק חומש אחד מתוך חמשה חומשי תורה, גם כשהוא כתוב על קלף כשר, שאף על פי שמותר לכתוב חומשים ואף יש בהם קדושת כתבי הקודש (אם נכתבו כדיני סת"ם) אין לקרוא בחומשים את קריאת התורה בבית הכנסת במקום בספר תורה שלם, מפני כבוד הציבור. בעל הלבוש מסביר שזהו בזיון לציבור שאין להם ספר תורה שלם. יש הסוברים שאם הציבור רוצה למחול על כבודו ולקרות בחומשים כשרים כשאין ספר תורה, הוא רשאי לעשות כן, ויש האוסרים.

ראו גם
 טורח ציבור
קישורים חיצוניים
 הרב פנחס דורון, כבוד הציבור, באתר הידברות

הערות שוליים

קטגוריה:כבוד בהלכה
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה