מסביב לעולם בשבעים ושניים יום

מסביב לעולם בשבעים ושניים ימים הוא ספר מ-1890 מאת העיתונאית נלי בליי. הספר עוסק במסע בן ה-72 הימים שלה ברחבי העולם, שנעשה בהשראת הספר מסביב לעולם בשמונים יום מ-1873 מאת ז'ול ורן. היא ביצעה את המסע עבור העיתון הניו יורק וורלד  של ג'וזף פוליצר.

 המסע המתואר בספר 
המסע המתואר בספר החל בעקבות הצעת בליי לעורך ה"ניו יורק וורלד" ב־1888 שתצא לטיול מסביב לעולם, בניסיון להפוך את הספר הבדיוני מסביב לעולם בשמונים יום למציאות. שנה לאחר מכן, בשעה 09:40 ב-14 בנובמבר 1889, היא עלתה על הספינה אוגוסטה ויקטוריה  ספינת קיטור של המבורג אמריקה ליין  והחלה את מסעה במטרה לסיים תוך פחות מ-80 יום ובפרט תוך פחות מ-75 יוםKroeger, Brooke. Nellie Bly – Daredevil, Reporter, Feminist. Times Books Random House, 1994, p. 146.

היא הביאה איתה את השמלה שלבשה, מעיל עליון, מספר תחתונים להחלפה ותיק נסיעות קטן אשר הכיל את מוצרי הטיפוח שלה. היא נשאה את רוב כספה (כ-200 פאונד בשטרות) בשקית שהייתה קשורה לצווארהRuddick, Nicholas. "Nellie Bly, Jules Verne, and the World on the Threshold of the American Age." Canadian Review of American Studies, Volume 29, Number 1, 1999, p. 5Kroeger, Brooke. Nellie Bly – Daredevil, Reporter, Feminist. Times Books Random House, 1994, p. 141.

העיתון הניו יורקי הקוסמופוליטן שלח את הכתבת שלו, אליזבת' ביזלנד  כדי להתחרות בבליי ולהקיף את העולם בפחות זמן ממנה. ביזלנד נסעה בכיוון ההפוך מסביב לעולם"Society Topics of the Week.", The New York Times, November 24, 1889, accessed January 30, 2011Barcousky, Len. "Eyewitness 1890: Pittsburgh welcomes home globe-trotting Nellie Bly", Pittsburgh Post-Gazette, August 23, 2009, accessed January 30, 2011. עם זאת, בליי לא הייתה מודעת לקיום מסעה של ביזלנד עד שהגיעה להונג קונג. היא ביטלה את התחרות הזולה באומרה "זה לא מרוץ" ואמרה. "אם מישהו אחר רוצה לעשות את הטיול בפחות זמן, זו הדאגה שלו".

כדי לשמור על עניין בסיפור, ארגן הניו יורק וורלד משחק ניחושים שבו הקוראים התבקשו להעריך את זמן ההגעה של בליי, כאשר הפרס הגדול לזוכה היה טיול חינם לאירופה ומימון הוצאות הטיולKroeger, Brooke. Nellie Bly – Daredevil, Reporter, Feminist. Times Books Random House, 1994, p. 150.

במסעותיה ברחבי העולם עברה בליי באנגליה, צרפת (שם פגשה את ז'ול ורן), ברינדיזי, תעלת סואץ, קולומבו, סינגפור, הונג קונג ויפן. הפיתוח הראשוני שהחל באותן שנים של רשתות כבלים תת-ימיים יעילות והטלגרף החשמלי אפשרו לבליי לשלוח דוחות התקדמות קצרים אחת לכמה זמןRuddick, Nicholas. "Nellie Bly, Jules Verne, and the World on the Threshold of the American Age." Canadian Review of American Studies, Volume 29, Number 1, 1999, p. 8, אם כי הודעות ועדכונים ארוכים יותר נאלצו לנסוע בדואר רגיל ולפיכך הגיעו רק לאחר מספר שבועות.

בליי נסעה באמצעות ספינות קיטור ורכבות נוסעיםRuddick, Nicholas. "Nellie Bly, Jules Verne, and the World on the Threshold of the American Age." Canadian Review of American Studies, Volume 29, Number 1, 1999, p. 6, מה שגרם מדי פעם לעיכובים, במיוחד בחלק האסייתי של המסעBear, David. "Around the World With Nellie Bly." Pittsburgh Post-Gazette, November 26, 2006. במהלך העצירות הללו, היא ביקרה במושבת מצורעים בסין וקנתה קוף בסינגפורKroeger, Brooke. Nellie Bly – Daredevil, Reporter, Feminist. Times Books Random House, 1994, p. 158Ruddick, Nicholas. "Nellie Bly, Jules Verne, and the World on the Threshold of the American Age." Canadian Review of American Studies, Volume 29, Number 1, 1999, p. 7.

 שיבה הביתה 
כתוצאה ממזג אוויר סוער בעת חציית האוקיינוס השקט, היא הגיעה לסן פרנסיסקו על אוניית האושיאניק  ב-21 בינואר, יומיים אחרי לוח הזמניםDaily Alta California, "Phineas Fogg Outdone", January 22, 1890. עם זאת, הבעלים של הניו יורק וורלד, ג'וזף פוליצר שכר רכבת פרטית כדי להביא אותה הביתה בזמן, והיא חזרה לניו ג'רזי ב-25 בינואר 1890, בשעה 15:31

הרכבת בה נסעה בליי הייתה רכבת נוסעים חד-פעמית שוברת שיאים שנסעה מסן פרנסיסקו לשיקגו עבור הכתבת בליי הרכבת הושכרה על ידי. בליי החלה את המסע שלה מזרחה מניו יורק (עצרה בפריז מספיק זמן כדי לראיין את ורן) ב-14 בנובמבר 1889, כשהיא הגיעה לסן פרנסיסקו ב-21 בינואר 1890.

בליי הגיעה חזרה לניו יורק ב-72 ימים, 6 שעות ו-11 דקות לאחר שעזבה את הובוקן. בינתיים, ביזלנד עדיין הסתובבה ברחבי העולם. כמו בליי, היא פספסה רכבת ונאלצה לעלות על ספינה איטית וישנה במקום ספינה מהירהRuddick, Nicholas. "Nellie Bly, Jules Verne, and the World on the Threshold of the American Age." Canadian Review of American Studies, Volume 29, Number 1, 1999, p. 4. מסעה של בליי, באותה תקופה, היה שיא עולמי, אם כי הוא נשבר כמה חודשים לאחר מכן על ידי ג'ורג' פרנסיס טריין  שסיים את המסע ב-67 ימים. ב-1913, אנדרה ייגר-שמידט, הנרי פרדריק וג'ון הנרי מירס  שברו את השיא שלו והשלימו את המסע תוך פחות מ-36 ימיםNew York Times, "A Run Around the World", August 8, 1913.

 קישורים חיצוניים 





 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות