טיסה ישירה

בענף התעופה, טיסה ישירה היא כל טיסה בין שתי נקודות של חברת תעופה, ללא שינוי במספר הטיסה, שעשויה לכלול עצירה אחת או יותר בנקודת ביניים. עצירת ביניים יכולה להיות לשם העלאת נוסעים חדשים (או לאפשר לחלקם לרדת) או עצירה טכנית (לצורך תדלוק). לעיתים יש בלבול בין "טיסה ישירה" ל"טיסה ללא עצירה", שהיא מקרה מיוחד של טיסה ישירה ללא כל עצירות ביניים. כאשר חל שינוי במספר הטיסה, הטיסה שלאחר מכן מכונה "טיסת המשך" (מכונה גם "טיסת קונקשן").

 היבטים כלליים 
המונח "טיסה ישירה" אינו מוגדר כחוק בארצות הברית, אך מאז שנות ה-70 מגדירים מדריכי חברות התעופה הרשמיים את המונח כטיסה עם מספר טיסה בודד (קודם לכן הוגדרה טיסה ישירה ב-OAG כטיסה "ללא החלפת מטוס").

אף שטיסה ישירה עשויה לכלול שינויים במטוסים ("שינוי מד" ), או אפילו בחברת התעופה בנקודת הביניים, בדרך כלל היא מובדלת מ"טיסת המשך" בכך שחברת התעופה תאכוף תלות בין מספר מסלולים של הטיסה, כך שה"רגל" השנייה של הטיסה לא תוכל לצאת משדה התעופה לפני שה"רגל" הראשונה הצליחה להגיע אליו. טיסות ישירות הכוללות החלפת מטוסים משתנות בדרך כלל למטוסים בשערים גובלים או סמוכים.

חברות תעופה, שדות תעופה ורשויות אבטחה במדינה מסוימת אוכפות מדיניות שונה ביחס להישארות הנוסעים במטוס בקווים שאינם כרוכים בהחלפת מטוס. לדוגמה, טיסות הדורשות עצירת ביניים לצורך תדלוק בלבד, בדרך כלל אינן מאפשרות לנוסעים לרדת מהמטוס. מצד שני, טיסות שבהן יש החלפת מטוס (שינוי מד) עשויות לחייב את הנוסעים לרדת ולהישאר באזור החזקה מסיבות ביטחוניות ומספר עובדים ראוי. ביחס לכך, טיסה ישירה עם עצירות ביניים עשויה להיות כרוכה בשינוי בצוות הטיסה או לא.

חברות תעופה עשויות גם לשווק קישורים לנמל תעופה "קונסולידציה", בדרך כלל מרכז תעופה, שבו המשך הטיסה ממספר מטוסים עובר למטוס בודד הרשום תחת מספר מספרי טיסות. בניגוד לטיסות ישירות מסורתיות, ריבוי רגליים של טיסה "ישירה" כזו פועלות למעשה כרגליים אינדיבידואליות/עצמאיות, כך שהרגל השנייה יכולה לפעול ללא כל תלות או התחשבות ברגל הקודמת. במילים אחרות, הטיסה שמרכיבה את הרגל האחרונה יכולה לצאת גם אם הטיסה שכללה את הרגל הקודמת לא הצליחה להגיע.

 הערות שוליים 

קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:שדה תעופה