ויליאם בנג'מין בייקר

ויליאם בנג'מין בייקר (באנגלית: William Benjamin Baker; 22 ביולי 1840 – 17 במאי 1911) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית שייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 1895 ל-1901. בייקר נחשב לאבי משלוח הדואר הכפרי בארצות הברית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
ויליאם בנג'מין בייקר נולד ב-22 ביולי 1840, ליד אברדין שבמרילנד לאליזבת (לבית גרינלנד) וג'ורג' וו. בייקר. הוא היה אחד מחמישה עשר ילדים, ולאביו היה מפעל שימורים באברדין. הוא למד בבתי הספר הציבוריים וקיבל שיעורים פרטיים. הוא נשאר בחווה של המשפחה עד גיל 32. אחיינו פרנק א' בייקר היה חבר בית הנבחרים של מרילנד. דודו היה ג'ון ה. בייקר, חבר בית הנבחרים של מרילנד ומטיף.

 קריירה 
ב-1872 הקימו בייקר ואחיו צ'ארלס וו. מפעל שימורים באברדין. הם ניהלו את המפעל עד 1876, אז נהרס הבניין בשריפה. לאחר מכן הקים מפעל שימורים נוסף בחווה באברדין ומפעל שימורים באודסה, דלאוור. הוא היה אחד ממארגני הבנק הלאומי הראשון של אברדין וכיהן כנשיא הראשון שלו בין השנים 1891–1911. הוא גם כיהן כנשיא חברת הטלפונים של מחוז הרפורד. בנוסף, עזר בארגון הבנק הלאומי הראשון של אברדין והיה מארגן ומנהל הבנק הלאומי הראשון של האבר דה גרייס.

הוא כיהן כציר בכמה כינוסים של המדינה והקונגרס. הוא התמודד לראשונה על מושב בבית הנבחרים של מרילנד בשנת 1875, אך הובס על ידי מורי ונדיבר. הוא נבחר לחבר בבית הנבחרים ב-1881, והביס את ונדיבר. הוא כיהן ב-1882 וב-1883 הובס בניסיונו להיבחר מחדש. ב-1889 התמודד לסנאט של מרילנד, אך הפסיד בהפרש של 550 קולות. ב-1893 נבחר לסנאט של מרילנד, לאחר שאחיו ג'ון ה. בייקר חזר בו ממינויו וניצח את תומאס ה. רובינסון, אך כיהן רק מ-1894 עד 1895.

בייקר נבחר כחבר רפובליקני לבית הנבחרים של ארצות הברית למושבי הקונגרסים ה-54, ה-55 וה-56, וכיהן מ-4 במרץ 1895 עד 3 במרץ 1901. הוא ייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד שכלל, באותה תקופה, את מחוזות הרפורד, בולטימור וקרול.

הוא היה אבי משלוח הדואר הכפרי. כאשר דיברו בקונגרס על עניין משלוח הדואר הכפרי, לא היה מי שהיה מוכן לקחת על עצמו את האחריות, שכן זה נחשב שנוי במחלוקת לשמש כמנהלי דואר של סוחרים כפריים. בייקר, לעומת זאת, היה מוכן שהניסוי יתבצע במחוז שלו, והמסלול הכפרי הראשון של המדינה החל במחוז קרול, מסניף הדואר של וסטמינסטר.

הוא לא הציב את עצמו לבחירה מחדש ב-1900, וחידש את עסקי השימורים. ב-1905 הוא נבחר שוב לסנאט של מרילנד, וכיהן בתפקיד בין השנים 1906 עד 1908. הוא הובס בניסיונות להיבחר מחדש ב-1909 על ידי צ'ארלס נ. אנדרו. ב-1910 התמודד לקונגרס, אך הובס על ידי ג'ושוע פרדריק קוקי טלבוט.
ימין|ממוזער|180x180 פיקסלים| קברו של בייקר בבית הקברות בייקר

 חיים אישיים 
ב-1868 התחתן בייקר עם אוליביה ולס, מאברדין, שמתה לאחר 16 חודשים. ב-1872 נישא שוב למרי ק. הוליס, ונולדו להם שלושה ילדים: ג'סי מ., נטי פ. (לימים גברת פיניאס מוריס) והוליס ר. בייקר.

בייקר זכה לכינוי "הזקן הגדול של הארפורד" על שירותו בפוליטיקה. במרץ 1911 לקה בייקר בשבץ מוחי. הוא מת ב-17 במאי 1911 באברדין, מרילנד, לאחר נפילה כמה ימים לפני כן. הוא נקבר בבית הקברות בייקר, מגרש הקבורה המשפחתי, באברדין.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911