מד דופק

מד דופק הוא מכשיר ניטור אישי המאפשר למדוד את הדופק בזמן אמת או לתעד את הדופק לשם מחקר מאוחר יותר. המד משמש בעיקר לאיסוף נתוני דופק בזמן ביצוע סוגים שונים של פעילות גופנית. מדידת מידע לב חשמלי מכונה אלקטרוקרדיוגרפיה.

ניטור דופק רפואי המשמש בבתי חולים הוא בדרך כלל קווי, ולרוב משתמשים במספר חיישנים. יחידות רפואיות ניידות מכונות מוניטור הולטר. מדי דופק לצרכן מיועדים לשימוש יומיומי ואינם נעזרים בחוטים לשם חיבורם.

 היסטוריה 
הדגמים המוקדמים של מד דופק כללו קופסת ניטור עם סט מובילי אלקטרודה המחוברים לחזה. מד הדופק האלחוטי הראשון של EKG הומצא בשנת 1977 על ידי חברת Polar Electro  כאמצעי עזר לאימון לנבחרת הפינית הלאומית לסקי קרוס קאנטרי. כאשר "אימוני אינטנסיביות" הפכו למושג פופולרי בחוגי האתלטיקה באמצע שנות ה-80, החלו מכירות קמעונאיות של מדי דופק אישיים אלחוטיים ב-1983.

 טכנולוגיות 
מדי דופק מודרניים משתמשים בדרך כלל באחת משתי שיטות שונות כדי להקליט אותות לב (חשמליים ואופטיים). שני סוגי האותות יכולים לספק את אותם נתוני דופק בסיסיים, תוך שימוש באלגוריתמים אוטומטיים לחלוטין למדידת דופק, כגון אלגוריתם Pan-Tompkins .

חיישנים אלקטרוקרדיוגרם - מודדים את הביו-פוטנציאל הנוצר על ידי אותות חשמליים השולטים בהתרחבות והתכווצות של חדרי הלב, המיושמים בדרך כלל במכשירים רפואיים.

חיישנים פוטופלטיסמוגרפים  - משתמשים בטכנולוגיה מבוססת אור כדי למדוד את נפח הדם הנשלט על ידי פעולת השאיבה של הלב.

 חשמלי 
המסכים החשמליים של מד דופק חשמלי מורכבים משני אלמנטים: צג/משדר, המולבש על החזה, ומקלט. כאשר מזוהה פעימות לב, משודר אות רדיו, בו משתמש המקלט כדי לקבוע את קצב הלב הנוכחי. אות זה יכול להיות אות רדיו פשוט או אות מקודד ייחודי מרצועת החזה (כגון Bluetooth, ANT  או קישורי רדיו אחרים בעלי הספק נמוך).

טכנולוגיה חדשה יותר מונעת ממקלט של משתמש אחד להשתמש באותות ממשדרים סמוכים אחרים (המכונה הפרעות צולבות) או האזנת סתר. טכנולוגיית שידור הרדיו הישנה יותר של Polar 5.1 kHz ניתנת לשימוש מתחת למים. לעומת זאת גם Bluetooth וגם Ant משתמשים ברצועת הרדיו של 2.4 GHz, שאינה יכולה לשלוח אותות מתחת למים.

 אופטי 
מכשירים עדכניים יותר משתמשים באופטיקה כדי למדוד את קצב הלב על ידי הארת אור מנורת LED דרך העור ומדידת האופן שבו הוא מתפזר מכלי הדם. בנוסף למדידת קצב הלב, חלק מהמכשירים המשתמשים בטכנולוגיה זו מסוגלים למדוד את ריווי החמצן בדם.

ניתן להשתמש במכשירים חדשים יותר כגון טלפונים סלולריים או שעונים כדי להציג ולאסוף את המידע. חלק מהמכשירים יכולים לנטר בו זמנית את קצב הלב, ריווי החמצן ופרמטרים אחרים. אלה עשויים לכלול חיישנים כגון מד תאוצה, גירוסקופ ו-GPS לזיהוי מהירות, מיקום ומרחק. בשנים האחרונות מקובל ששעונים חכמים כוללים מדי דופק, מה שהגדיל מאוד את הפופולריות שלהם. חלק מהשעונים החכמים והטלפונים הסלולריים משתמשים לעיתים קרובות בחיישנים פוטופלטיסמוגרפים.

 דיוק 
מדי הדופק החדשים יותר, מבוססי שורש כף היד, השיגו רמות דיוק כמעט זהות למקביליהם ברצועות החזה, עם בדיקות עצמאיות המציגות עד 95% דיוק, אך לפעמים יותר מ-30% שגיאות יכולות להימשך מספר דקות. מכשירים אופטיים יכולים להיות פחות מדויקים כאשר משתמשים בהם במהלך פעילות נמרצת, או כאשר משתמשים בהם מתחת למים.

השונות בקצב הלב זמינה פחות במכשירים אופטיים. אפל הציגה איסוף נתוני שינוי קצב הדופק למכשירי אפל ווטש בשנת 2018. Fitbit החלה להציע ניטור קצב הדופק במכשירים שלהם החל מ-Fitbit Sense, שיצא בשנת 2020.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:לב
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:פעילות גופנית
קטגוריה:רפואת ספורט