ניק למפסון

ניקולס ולנטינו למפסון (באנגלית: Nicholas Valentino Lampson; נולד ב-14 בפברואר 1945) הוא פוליטיקאי ומסעדן אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית וייצג את מחוזות הקונגרס ה-22 וה-9 של טקסס.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו, השכלה וקריירה פוליטית מוקדמת 
למפסון גר כל חייו בדרום מזרח טקסס והוא דור שני לאיטלקים-אמריקאים. סבו וסבתו הגיעו לארצות הברית מאיטליה לפני מאה שנה והתיישבו בסטאפורד, שם היו להם חוות והם היו חברים מייסדים של הכנסייה שלהם. הוריו גדלו, הכירו והתחתנו במחוז פורט בנד. אמו ואביו של למפסון עברו לבסוף לבומונט, שם נולד ב-14 בפברואר 1945.

למפסון הוא אחד משישה ילדים שנולדו לרתך ולעקרת בית. אביו נפטר כשהיה בן 12, ולמפסון החל את עבודתו הראשונה בגיל צעיר כשוטף רצפות כדי להשלים את הכנסת המשפחה. אמו של למפסון קיבלה 19 דולר לחודש מהביטוח הלאומי כל עוד הוא נשאר ללמוד בבית הספר. הכסף הזה עזר למשפחתו להישאר ביחד באותן שנים קשות. המצב השפיע מאוחר יותר על מחויבותו להגן על הביטוח הלאומי.

למרות שאמו של למפסון למדה בבית הספר רק עד הכיתה החמישית, היא עודדה את ילדיה בלימודיהם, וכל השישה סיימו את הקולג' עם תואר אחד לפחות. אמו זכתה בתואר ה-GED שלה ביום הולדתה ה-80. למפסון קיבל תואר ראשון במדעים בביולוגיה ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת למאר, שם היה חבר באחוות פי קפא אלפא. הוא לימד מדעים בתיכון בתיכון "הברט" בבומונט. הוא לימד מדעי טבע בתיכון היברט בבומונט. קריאה פנימית לשרת את הציבור, וניסיון ההתמחות עם חבר הקונגרס ג'ק ברוקס ב-1969, הובילו אותו לרוץ למשרת ציבור.

בשנת 1976, למפסון נבחר לממלא מקום רשומות ומנהל המיסים של מחוז ג'פרסון, ושימש בתפקיד כמעט 20 שנה. הוא שם דגש על שירות לקוחות, דחף בהצלחה לשדרוגים טכנולוגיים משמעותיים במחשוב, והפחית את עלות גביית המיסים ב-3 מיליון דולר בשנה. הוא התפטר מתפקידו כדי לרוץ לקונגרס.

 תקופה ראשונה בקונגרס (1997–2005) 
ימין|ממוזער| למפסון במהלך הקונגרס ה-108

 בחירות 

 1996

בבחירות 1996, למפסון החליט להתמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית לייצג את מחוז הקונגרס ה-9 של טקסס. הנציג המכהן היה חבר הקונגרס הרפובליקני, סטיב סטוקמן, שהיה חבר קונגרס טרי. את המחוז ייצג במשל 42 שנה הדמוקרט ג'ק ברוקס, אך ברוקס היה אחד מהמועמדים הדמוקרטים הבולטים שהפסידו בבחירות החוזרות ב"המהפכה הרפובליקנית" של 1994, שהביאו לשליטת הרפובליקנים בבית הנבחרים בפעם הראשונה מאז הקונגרס ה-83 לאחר הבחירות ב-1952. למפסון זכה בפריימריז הדמוקרטי עם 69% מהקולות,  ובבחירות הכלליות הוא ניצח את סטוקמן עם 53%-47%.  

 1998

הוא נבחר מחדש לקדנציה שנייה נגד הרפובליקני טום קוטר, עם 64%-36%. 

 2000

הוא נבחר מחדש לקדנציה שלישית נגד הרפובליקני פול ויליאמס, עם 59%-40%. 

 2002

הוא נבחר מחדש לקדנציה רביעית נגד הרפובליקני פול ויליאמס, עם 59%-40%. 

 2004

למפסון היה אחד היעדים העיקריים של חלוקה מחדש שנויה במחלוקת באמצע העשור ב-2003.  המחוז שלו שונה ומספרו הוסב ל-2. גלווסטון, שהייתה חלק מרכזי מהמחוז והגרסה הקודמת של המחוז במשך יותר ממאה שנה, הועברה למחוז ה-14. חלק גדול ממחוז גלווסטון והחלק של יוסטון כולל מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א (שהיה חלק מהמחוז ה-9 מאז 1967) צורפו למחוז ה-22 של דיליי. הם הוחלפו בכמה אזורים רפובליקנים מובהקים מצפון וממזרח ליוסטון.

בבחירות 2004, למפסון בחר להתמודד לבחירה מחדש במחוז השני. יריבו הרפובליקני היה טד פו, שופט ותיק בבית המשפט המחוזי במחוז האריס, הכולל את רוב יוסטון. פו ניצח את למפסון עם 56%-43%.  למרות שבומונט ומחוז ג'פרסון העניקו ללמפסון את רוב הקולות, הוא הובס בחלק של מחוז האריס של המחוז, שתמך בפו עם 70% מהקולות. הוא היה אחד מכמה דמוקרטים שהודחו מתפקידם כתוצאה ישירה מתוכניתו השנויה במחלוקת של טום דיליי באמצע העשור.

 תקופה שנייה בקונגרס (2007–2009) 
 בחירות 

 2006

ב-4 במאי 2005 הכריז למפסון על מועמדותו במחוז הקונגרס ה-22 של טקסס, אשר הוחזק בידי דיליי במשך 20 שנה. בעקבות החלוקה מחדש של 2003, השטח שהיווה את רוב מחוזו של למפסון עבר למחוז ה-22, כולל חלק ממחוז גלווסטון (אך לא העיר גלווסטון) ומרכז החלל ג'ונסון. למפסון שקל לרוץ נגד דיליי במועמדות "קמיקזה", ועבר לסטפורד, עיר הנמצאת בין יוסטון לסוגר לנד, לשם היגרו סבו וסבתו מאיטליה.

עיתונאים שמרנים מתחו ביקורת על החלטתו של למפסון להתמודד במחוז ה-22. פרד ברנס, פרשן של Fox News, כינה אותו "מועמד מקטל", שהפך תושב במחוז ה-22. עם זאת, למפסון ייצג את כל חלקו של מחוז גלוסטון, כמו גם חלק מיוסטון במחוז הזה במהלך כהונתו הראשונה בקונגרס. 

המחוז ה-22 היה נחשב למחוז רפובליקני יציב, עם מדד Cook Partisan Voting Index של R+15. מועמד דמוקרטי לא ניצח במחוז מאז הבחירות של 1964, כאשר לינדון ג'ונסון, טקסני, גבר על בארי גולדווטר. הדמוקרטים לא החזיקו במושב הקונגרס מאז הבחירות ב-1978. המועמד לנשיאות ב-2008, רון פול, החזיק במושב כרפובליקני לפני כניסתו של דיליי לתפקידו ב-1985. מבחינה היסטורית, בין המחוזות באזור יוסטון, רק המחוז ה-7 נחשב לרפובליקני יותר.

דיליי, שהיה אז מנהיג הרוב בבית הנבחרים, נתפס כפגיע. הוא זכה בבחירות חוזרות בהפרש של רק 14 אחוז ב-2004 מול דמוקרט אלמוני יחסית שלא הוציא כמעט כסף - הפרש קטן באופן יוצא דופן למנהיג מפלגה. מומחים רבים האמינו שכתוצאה מניסיונותיו של דיליי להפוך את המחוזות האחרים באזור יוסטון לרפובליקנים יותר, המחוז שלו נהיה צמוד יותר מזה שייצג ב-10 הקדנציות הראשונות שלו בקונגרס. בנוסף, דיליי נחקר בגין שחיתות והואשם באשמת קשירת קשר והלבנת הון. דיליי הכחיש את כל ההאשמות ושופט מטקסס דחה את האישום הקודם בסוף 2006, אך זה פגע באמינותו בקמפיין. 

ב-4 באפריל 2006, דיליי פרש ממועמדותו בעקבות חקירות אתיות ושאלות בנוגע לאמינותו.  הוא ציין כי המספרים המדאיגים בסקרים היו הסיבה לפרישתו. Tom DeLay to step down Galveston Daily News  למפסון הכריז ב-17 באוגוסט 2006 כי שלוש אגודות שוטרים מרכזיות, כולל האגודה הלאומית לארגוני שוטרים, גיבו את מועמדותו.

מושל טקסס ריק פרי הכריז ב-29 באוגוסט 2006 כי יתקיימו בחירות מיוחדות עבור יתרת כהונתו ה-11 של דיליי, שיתקיימו במקביל לבחירות הכלליות ב-7 בנובמבר 2006. משמעות הדבר הייתה כי הבוחרים יצביעו פעם אחת בבחירה מיוחדת למועמד שימלא את מושבו של דיליי לשארית המושב של הקונגרס ה-109, ופעם נוספת למועמד שייצג את המחוז בקונגרס ה-110. למפסון התמודד רק על המושב המלא, מול המועמדת הרפובליקנית, חברת מועצת העיר יוסטון, שלי סיקולה-גיבס.

ב-22 בספטמבר 2006, The Hotline דירג את מרוץ הקונגרס במחוז ה-22 של טקסס כמקום השלישי ברשימת 30 המרוצים החמים ביותר בארצות הברית.  בנוסף, ארגונים שמרניים מסורתיים נוספים תמכו במועמדותו של למפסון. גם איגוד הרובאים הלאומי (NRA) וגם ותיקי צבא זרים (VFW) גיבו את מועמדותו בבחירות של 2006.

שלושה כתבי עת פוליטיים לאומיים — The Cook Political Report, Crystal Ball של Larry Sabato, ו-Congressional Quarterly — דירגו את המירוץ כ"נוטה לדמוקרטים". ב-30 באוקטובר 2006, פורסם סקר של Zogby שהוזמן על ידי Houston Chronicle-KHOU-TV, שבדק את מצב המירוץ והראה כי המועמדת הרפובליקנית, סיקולה-גיבס, קיבלה 27.9% מהקולות, ולמפסון קיבל 36%, כאשר כמעט 25% מהבוחרים עדיין לא החליטו. Kristen Mack, "Write-in for DeLay spot has a shot" , Houston Chronicle, October 30, 2006

למפסון ניצח את סיקולה-גיבס בבחירות ב-7 בנובמבר, עם 52% מהקולות מול 42%, והשאר, 6%, הלכו למועמד הליברטריאני בוב סמית'ר. הוא חזר רשמית לקונגרס ב-4 בינואר 2007. עם זאת, דיליי עדיין הופיע על פתק ההצבעה כמועמד הרפובליקני הרשמי (הדמוקרטים הצליחו לתבוע כדי למנוע מסיקולה-גיבס להחליף את דיליי בפתק ההצבעה, מה שהכפיף אותה לקמפיין "כתיבה"). בינתיים, סיקולה-גיבס רצה ללא מתחרה בבחירות המיוחדות. זה יצר בלבול אצל הרבה בוחרים, שהתבקשו שוב ושוב "לכתוב סיקולה-גיבס", אך מצאו את שמה כבר על פתק ההצבעה. כתוצאה מכך, היו הרבה קולות שלא הוכשרו, כולל כל הקולות שניתנו לפי מפלגה ישירה והקולות שניתנו ישירות לדיליי. זה גרם למעט זעף מצד תומכי סיקולה-גיבס, שהרגישו כי הבחירות נגנבו וכי קולם הושתק.

שתי הבחירות שנערכו באותו יום הביאו לכך שסקולה-גיבס זכתה לכהן בחודשיים האחרונים שנותרו מכהונתו של דיליי, בעוד למפסון זכה במושב לכהונה מלאה, החל מינואר 2007.

 2008

למפסון התמודד מחדש בבחירות ב-2008 מול פיט אולסון, עורך דין ואדם שעבד כעוזר לסנאטורים פיל גראם וג'ון קורנין. למרות שהתפיסה הייתה שהמחוז היה תחרותי יותר מהמחוז של דיליי ב-10 כהונותיו הראשונות, המחוז ה-22 נחשב למחוז שמרני מאוד. בבחירות 2004, ג'ורג' בוש קיבל 64% מהקולות שם. לפי רוב הדעות, זה היה אחד מהמקרים הבודדים שבהם יש סיכוי אמיתי למועמד רפובליקני להדיח דמוקרטי, בשנה שחזתה תקופה קשה עבור הרפובליקנים.

אולסון ולמפסון הסכימו לעימות בנושאים ב-20 באוקטובר 2008 ברוזנברג, טקסס. ב-22 באוקטובר 2008, סקר של ג'ון זוגבי וההוסטון כרוניקל הראה שאולסון מוביל על למפסון ב-17 נקודות.   ב-30 באוקטובר 2008, לארי סבאטו ניבא כי מרוץ הקונגרס של למפסון יהיה "ניצחון לרפובליקנים" עם ניצחון של אולסון. 

ב-4 בנובמבר 2008, אולסון ניצח את למפסון עם 52.5% מהקולות לעומת 45.3% ללמפסון. למפסון זכה בחלק של מחוז גלווסטון במחוז, אך לא הצליח להתגבר על פער של 15,900 קולות במחוז האריס.

 כהונה 
 ילדים נעדרים ומנוצלים 
באביב 1997, לורה קייט סמית'ר בת ה-12 מפרינסווד שבטקסס, נחטפה בזמן שיצאה בריצה. למרות מאמצי הקהילה וגורמי אכיפת החוק גופתה נמצאה כעבור שבועיים וחצי. 

האובדן שחשה משפחת סמית'ר והנחישות של המתנדבים היוו השראה ללמפסון להקים את הוועדה הראשונה אי פעם של בית הנבחרים של ארצות הברית בנושא ילדים נעדרים ומנוצלים. מטרתו היא להעלות את המודעות לענייני ילדים נעדרים ומנוצלים, לכונן חקיקה ולתמוך במדיניות המגנה על ילדים מחטיפה, ניצול והתעללות. הוועדה מילאה תפקיד משמעותי בקידום רווחת הילדים ופעלה בקידום יוזמות שונות לחיזוק חוקי הגנת הילדים, שיפור מאמצי אכיפת החוק במקרים הנוגעים לילדים נעדרים ומנוצלים, ומתן תמיכה ומשאבים למשפחות הקורבנות. חברי הוועדה דחפו את העברת החקיקה לרבות חוק ההגנה על ילדים מפני טורפים מיניים משנת 1998,  חוק מניעת התעללות בילדים משנת 2000,  AMBER Alert System, Code Adam Act, Protecting Our Children Comes First Act של 2007,  וחוק ההגנה והבטיחות של אדם וולש על ילדים. היא הפכה לוועדה הדו-מפלגתית הגדולה ביותר, המבוססת על נושאים, בבית הנבחרים והיוותה השראה להקמת ועדה זהה בסנאט.

למפסון חיבר את ה-Protecting Our Children Comes First Act משנת 2007. הוא עבר את בית הנבחרים ואת הסנאט, ונחתם לחוק על ידי הנשיא בוש ב-3 ביוני 2008. 

הוא הציג והעביר את חוק ה-SAFE של 2007 בבית.  כוונתו הייתה לתקן את הקוד הפלילי הפדרלי כדי להרחיב את דרישות הדיווח ביחס להפרות של חוקים האוסרים על ניצול מיני של ילדים ופורנוגרפיית ילדים, אולם החוק נדחה בסנאט. סעיפי הצעת החוק אומצו בחוק PROTECT Our Children משנת 2008  ונחתמו בחוק.

למפסון עבד בשיתוף פעולה הדוק עם המרכז הלאומי לילדים נעדרים ומנוצלים ונודע כתומך בלתי נלאה לאינטרסים שלהם בגבעת הקפיטול. 

 תחבורה ותשתיות 
למפסון זכה לתמיכה בפרויקטים רבים שהיטיבו עם דרום מזרח טקסס, לרבות מחסום מי המלח של נהר נצ'ס,  מימון לשיפור אזורים של נתיב המים התוך-חופי של מפרץ מקסיקו, שדרוגי נמל ופרויקטים לשיפור החופים.  פרויקטים בולטים נוספים שהוא השיג עבורם מימון פדרלי כוללים את Galveston Causeway, הרחבת Galveston Island Trolley, NASA 1 Bypass Freeway,   ושיפוצים גדולים בתחנת הכיבוי המשותפת של Ellington Field Reserve Base. 

הוא היה שותף בחסות חוק ההון התחבורה למאה ה-21. החקיקה המהווה דרך אישרה את סדרי העדיפויות המרכזיים של הנשיא קלינטון: שיפור הבטיחות, הגנה על בריאות הציבור והסביבה ויצירת הזדמנויות לכל האמריקאים. 

לאחר פיגועי 11 בספטמבר, למפסון מילא תפקיד מפתח בהעברת חקיקת אבטחת תעופה כחבר בוועדת המשנה לתעופה לרבות חוק תעופה ותחבורה. הצעת החוק הקימה מינהל חדש לאבטחת תחבורה. 

הוא הצביע בעד חוק תחבורה ימית נגד טרור. 

הוא היה שותף בחסות ה-Pipeline Safety Improvement Act משנת 2002. 

למפסון כלל לקונה בחוק המוכנות של החיילים האמריקאים, טיפול בחיילים משוחררים, הסיוע לנפגעי קתרינה וחוק הקצאות דין וחשבון בעיראק משנת 2007, תוך ויתור על התאמת המימון המקומית הנדרשת על פי חוק סטאפורד. היא עברה פה אחד בוועדת בית הנבחרים לתחבורה ותשתיות, ואיפשרה לקהילות טקסס להעפיל לתוכניות סיוע באסונות, והעניקה חיסכון למדינת טקסס בסך של למעלה מ-40 מיליון דולר. 

 נאס"א, מרכז החלל ג'ונסון וטיסת החלל המאוישת 
מחוז הקונגרס של למפסון כלל את מרכז החלל ג'ונסון ביוסטון, טקסס. הוא ביסס מוניטין כתומך קולני של תחנת החלל הבין-לאומית, טיסות לחלל מאוישות והגדיל את המימון הפדרלי לתמיכה בנאס"א.

בשנים 2002 ו-2003, הוא הציג את חוק חקר החלל,  הצעת חוק להקמת יעדים ארוכי טווח עבור נאס"א ותוכנית החלל של האומה. הצעת חוק זו אומצה במידה רבה כמדיניות על ידי ממשל בוש ב-2004.

ב-2007 הוא השיג יותר מ-300 מיליון דולר במימון פדרלי נוסף עבור נאס"א. 

בשנת 2008, שנים-עשר חברי בית הנבחרים בראשות למפסון דחקו בהצלחה במנהיגי בית הנבחרים להוסיף 2 מיליארד דולר לתקציב של נאס"א בחוק האישורים של מינהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי של 2008.  התקציב הכולל עמד על 20.2 מיליארד דולר. המימון הנוסף אפשר לטיסה של מעבורת חלל להעביר את הספקטרומטר המגנטי אלפא לתחנת החלל הבין-לאומית. הפרויקט מודד אנטי-חומר בקרניים קוסמיות ומחפש עדויות לחומר אפל. סמואל טינג, פיזיקאי זוכה פרס נובל, הוא החוקר הראשי בפרויקט. התוספת התקציב האיצה גם את הפיתוח של החלליות אוריון (CEV) ו-ארס 1 (CLV), שיחליפו את מעבורת החלל. 

חקיקה נוספת שנתמכה על ידי למפסון כוללת את חוק רשות האווירונאוטיקה והחלל הלאומי משנת 2000, חוק התחרותיות לתחבורה בחלל מסחרי משנת 2000,  חוק הגמישות של נאס"א משנת 2004, חוק שיגור החלל המסחרי בארצות הברית משנת 2004, וה-National Aeronautics וחוק רשות החלל משנת 2008.

הוא הציג את התיקון לחוק אי-הפצה לאיראן משנת 2003, המבקש לאפשר לנאס"א לסייע לרוסיה לרכוש רכבי סויוז וכלי רכב מתקדמים נוספים אם הנשיא יודיע לקונגרס שהם נחוצים כדי להבטיח את שלומם של הצוות על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית ולשמור על פעילותה. כדאיות בזמן שצי מעבורת החלל מקורקע;  היא השפיעה על מדיניות ממשל בוש והובילה להעברת החוק לתיקון אי-הפצת איראן משנת 2005.

למפסון היה גורם מרכזי בהעברת חוק שיגור החלל המסחרי בארצות הברית משנת 2004.  הוא סיפק קווים מנחים להסדרת בטיחות הטיסה המסחרית של בני אדם בחלל בארצות הברית תחת פיקוח רשות התעופה הפדרלית. זה גם סלל את הדרך לתיירות שטח מסחרית. מחברת החוק, חברת הקונגרס דיינה רורבאקר, זקפה לזכות למפסון לצד שני עמיתים אחרים על כך שהצליחה להעביר את החקיקה הזו. 

 ענייני חוץ ונסיעות 
למפסון השתתף באספה הפרלמנטרית של נאט"ו ושימש כיו"ר קבוצת המחקר של הקונגרס על גרמניה, אספה בין-פרלמנטרית בין הבונדסטאג הגרמני ובית הנבחרים של ארצות הברית. 

הוא היה מעורב במאמץ להרחיב את נאט"ו כך שיכלול את כל מדינות הבלקן לאחר פירוק ברית המועצות. כשנסע לכל אחת מהמדינות, הוא שימש כנציג כדי לעזור לקבוע את זכאותן לחברות.

חטיפת ילדים אמריקאים על ידי הורה שאינו משמורן וכישלון של מדינות כמו גרמניה בכיבוד האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בין-לאומית של ילדים הייתה סוגיה שהופנתה על ידי למפסון. הוא חיבר החלטה בו-זמנית שהסכימו לה בבית הנבחרים ובסנאט  הקוראת למדינות בעלות הברית "לציית באופן מלא הן לכתב והן לרוח ההתחייבויות המשפטיות הבינלאומיות שלהן על פי האמנה כדי להבטיח את עמידתם על מנת לכבד את התחייבויותיהן ולחזור חטפו שלא כדין. ילדים למקום מגוריהם הרגיל, ולהבטיח זכויות גישה הוריות על ידי הסרת מכשולים למימוש זכויות אלו".  גרמניה העריכה מחדש את אי-ציותם והפעילה צעדים נוספים כדי לכבד את אכיפתן של אמנות בינלאומיות המחייבות אותם להתערב בהחזרת ילדים חטופים לארץ מוצאם. 

למפסון היה חבר בקבוצת העבודה של קובה  ותמך בהסרת אמברגו סחר.  הוא היה שותף לחוק ביטחון המזון והרפואה הקובני משנת 1999,  חוק הגשרים לעם הקובני משנת 2001,  חוק הסחר החופשי עם קובה משנת 2002,  חוק היצוא החופשי לקובה משנת 2003,  חוק הגשרים לעם הקובני משנת 2003,  וחוק ההקלה על הייצוא החקלאי של 2007. 

ב-1999 הוא נסע לקובה עם חקלאי האורז בדרום מזרח טקסס כדי לפגוש את הנשיא פידל קסטרו וממשלתו בניסיון לקרוא לחידוש הסחר החקלאי בין ארצות הברית לקובה. לפני אמברגו סחר של שנות ה-60, קובה ייבאה כמעט את כל האורז שלה מארצות הברית  חברי המשלחת מילאו תפקיד מרכזי בהשגת חוק ציון דרך שנחתם על ידי הנשיא קלינטון כבר בשנה הבאה: חוק הסנקציות הסחר והשיפור ביצוא. של 2000. לראשונה מזה עשרות שנים, היא פתחה את הדלת למסחר צנוע עם קובה. נכון ל-2016, החוק הזה הוביל ליצוא אמריקאי של יותר מ-5 מיליארד דולר לקובה. בשנת 2002, למפסון סייע בהסכם לאפשר משלוח של 30,000 טונות של תבואה לקובה מנמל גלווסטון בפעם הראשונה מזה ארבעים שנה. 

ב-2003 נסע לגרמניה במסגרת פגישת משלחת של הקונגרס עם הבונדסטאג הגרמני. חלק מהסיור כלל עצירה במרכז הרפואי האזורי לנדשטול, שם ביקר עם חיילים אמריקאים פצועים. 

ב-2008 הוא נסע לאפגניסטן, פקיסטן והודו עם הסנאטור בן נלסון, חבר הקונגרס אלן בויד וחבר הקונגרס טים מהוני. במהלך הסיור הם נפגשו עם נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי ונשיא פקיסטן פרבז מושארף.  

 עמדות פוליטיות 
ה"נשיונל ג'ורנל" דירג את למפסון בתור הדמוקרט השמרני ביותר בטקסס. מדורג כשמרני יותר מ-53 אחוז מחברי בית הנבחרים וליברלי יותר מ-47 אחוזים, הוא דורג בתור הדמוקרט השישי במדד השמרן הכללי, אחרי מחוקקים מג'ורג'יה, מיסיסיפי ואוקלהומה ב-2008. 

הפלות

למפסון בדרך כלל בעד זכויות הפלה אך התנגד להפלת "לידה חלקית". עמדתו לגבי הפלות הייתה שזה עניין אישי. 

הוא הצביע בעד איסור על לידה חלקית/הפלות מאוחרות. 

בשנת 2004, למפסון היה אחד מארבעים ושמונה חברי קונגרס קתולים שחתמו על מכתב לארכיבישוף של וושינגטון הבירה, ואמר שהאיומים של כמה בישופים למנוע את הסקרמנטים מפוליטיקאים שתומכים בזכויות הפלות היו "פוגעים מאוד", ואינם מועילים "לערב את הכנסייה בפוליטיקה מפלגתית". 

במהלך כהונתו, הוא דורג בממוצע של 66% על ידי NARAL Pro-Choice America. 

אנרגיה

למפסון האמין במדיניות אנרגיה מאוזנת התומכת הן בפעילות דלק מאובנים מסורתי והן במקורות אנרגיה מתחדשים ברי קיימא. הוא עודד מחקר ופיתוח בטכנולוגיות אנרגיה חדשות. 

למפסון היה שותף-מממן מקורי של הסכם הגרעין בין ארצות הברית והודו. ההסכם קבע את המחויבות של הנשיא בוש וראש הממשלה מאנמוהאן סינג, שבה הסכימה הודו להפריד בין מתקני הגרעין האזרחיים והצבאיים שלה ולהציב את כל מתקני הגרעין האזרחיים שלה תחת אמצעי ההגנה של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א), ובתמורה, ארצות הברית הסכימה לפעול לקראת ברית גרעינית אזרחית מלאה עם הודו. היא הגבירה את שיתוף הפעולה בשימוש באנרגיה גרעינית והפחיתה את סכנת התפשטות הגרעין. 

הוא הציג את חוק המחקר והפיתוח של יעילות אנרגיה תעשייתית משנת 2007.  היא ביקשה לתמוך במחקר ופיתוח של תהליכים וטכנולוגיות תעשייתיות חדשות המייעלות יעילות אנרגטית וביצועים סביבתיים, מנצלים מקורות אנרגיה מגוונים ומגבירים את התחרותיות הכלכלית. הצעת החוק עברה בבית הנבחרים אך מתה בסנאט.

עיראק

למפסון הצביע בעד אישור השימוש בכוח צבאי נגד עיראק בשנת 2002 בעקבות פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר.  בהצהרה ב-2019 בפייסבוק, למפסון הביע חרטה על ההצבעה לפלישה לעיראק והאמין שממשל בוש הטעה את הקונגרס. 

הוא הצביע בעד הפניית החלטת בית הנבחרים שכותרתה "H.Res.1258 - הדחה של ג'ורג' וו. בוש, נשיא ארצות הברית, על פשעים חמורים ועוולות לוועדת המשפט". 

הוא היה אחד מחמישה עשר דמוקרטים שהצביעו נגד הצעת חוק שקבעה לוח זמנים של הסגת חיילים מעיראק עד דצמבר 2008. 

הדחת קלינטון

למפסון הצביע בעד חקירת הדחה נגד ביל קלינטון ב-1998. הוא היה אחד מ-31 הדמוקרטים היחידים שחצו את קווי המפלגה כדי לתמוך בה; הם כונו "הקבוצה של 31". מחצית מהעריקים היו חברים ב"קואליציית הכלב הכחול", קבוצה של דמוקרטים המייצגים את מרכז הקשת הפוליטית.  למפסון הצביע בסופו של דבר נגד ההדחה של ביל קלינטון.

 קריירה מאוחרת יותר 
 בחירות לקונגרס 2012 
לאחר שחבר בית הנבחרים מטעם המחוז ה-14, רון פול, החליט שהוא לא ירוץ לבחירה מחדש לקונגרס כדי להתמקד במסע הבחירות שלו לנשיאות, למפסון הגיש טפסים להירשם כמועמד למחוז ה-14.  המחוז ה-14 עבר שינוי משמעותי בעקבות חלוקה מחדש, וכעת כלל כ-85% מהשטח של המחוז שלמפסון ייצג בתקופת כהונתו הראשונה. באופן בולט, בומונט וגלווסטון, הערים הגדולות במחוזו הקודם של למפסון, היו כעת חלק מהמחוז ה-14.  ללמפסון ניצח את הבחירות המקדימות ב-29 במאי 2012 עם 83.23% מהקולות, ועמד מול נציג המדינה רנדי ובר בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר. למפסון הפסיד לובר ב-6 בנובמבר 2012, עם 53% מול 45%. Pinkerton, James. GOP's Weber beats Lampson in race to succeed Ron Paul, Houston Chronicle, November 7, 2012. למפסון זכה רק במחוז הבית שלו, מחוז ג'פרסון, ולא הצליח להתגבר על נטיית המחוז שנטה במובהק לרפובליקנים, הרבה יותר מהאזור שהוא ייצג קודם לכן.

 בחירות למשרת שופט 2018 
למפסון התמודד לתפקיד השופט המחוזי של מחוז ג'פרסון בשנת 2018.  יריבו היה השופט המכהן הרפובליקני ג'ף ר. ברניק.  הבחירות נערכו ב-6 בנובמבר 2018. הוא הפסיד בבחירות, 50.63% מול 49.37%, פער של 949 קולות.  המושל גרג אבוט, הסנאטור טד קרוז ושון האניטי הופיעו בפומבי במחוז ג'פרסון על מנת לגייס תמיכה עבור המועמד הפגיע, שהתפקד למפלגה הרפובליקנית שנה קודם לכן. למפסון קיבל את תמיכת ה-Beaumont Enterprise. הקמפיין שלו התמקד בהבטחת סיוע לנפגעי הוריקן הארווי ובמגוון תחום ההתפתחות הכלכלית של מחוז ג'פרסון.

 עבודה אחרת 
למפסון עבד בנושאים של קידום זכויות לקשישים ברמות המקומיות והארציות, כולל בתפקידו כדירקטור של סוכנות האזורית לקשישים. הוא שימש כשליח בוועידת הבית הלבן של 1995 על הקשישים. הוא פעיל בארגונים מקומיים כמו אגודת הלב האמריקאית, לנד מאנור (מתקן שיקום), וליגת העסקים הצעירים. הוא חבר באחוות פי קאפא אלפא. הוא היה יושב ראש של "Bishop's Faith Appeal" ב-1995 בדיוק של בומונט.

 עיטורים והצטיינות 
בשנת 2019, משפחת הבסבורג מאוסטריה כיבדה את למפסון ב"מדליית הידידות" כהוקרה על עבודתו כתומך מוביל בתוכנית החלל של נאס"א, היחסים שהוא בנה עם שותפים בינלאומיים ומחויבותו הכוללת לשלום.

בשנת 2012, למפסון זכה לכבוד כאחת מ"האגדות של גלווסטון" באתר הנופש הילטון גלווסטון איילנד.

בשנת 2008, למפסון זכה לכבוד על ידי לשכת המסחר של ארצות הברית עם "פרס רוח הארגון" היוקרתי שלהם כהוקרה על רקורד ההצבעה הפרו-עסקית שלו.  במהלך אותה שנה הוא זכה בפרס שומר לעסקים קטנים של הפדרציה הלאומית לעסקים עצמאיים (NFIB) כהוקרה על מאזן ההצבעה החזק שלו ומאמציו להגדיל הזדמנויות עסקיות, להפחית מיסים ולבטל מיסים מכבידים מדי בקונגרס ה-110.

בשנת 2004, המרכז הלאומי לילדים נעדרים ומנוצלים כיבד את למפסון בפרס המנהיגות של הקונגרס כהוקרה על מחויבותו להגן על ילדים אמריקאים. רשת הטלוויזיה הלאומית Court TV כיבדה את למפסון בפרס השנתי הראשון שלה "שמור על אמריקה בטוחה" על עבודתו בנושאי בטיחות ילדים.

מרכז ההחלמה של לורה כיבד את למפסון בפרס משולש האמון. הפרס מוענק לאנשים וארגונים שהפגינו מחויבות לקשר בין רשויות אכיפת החוק, קהילות ומשפחות של ילדים נעדרים. 

בשנת 2002, יוסטון כרוניקל דירג את למפסון במקום הראשון בשירותים המרכיבים את כל חברי הקונגרס האחרים באזור יוסטון.

השותפות הכלכלית של אזור מפרץ יוסטון זיכתה את למפסון בפרס הקוואזר היוקרתי שלה למנהיגות יוצאת דופן בפיתוח כלכלי בשנת 1997. 

הוא הוכר כאיש הצעיר המצטיין של בומונט ב-1978 על ידי הטקסס ג'ייס.

 חיים אישיים 
למפסון נשוי לסוזן פלויד-למפסון, מורה לחינוך מיוחד בדימוס ומיס פורט ארתור לשעבר. יש להם שתי בנות, הילרי וסטפני, ושישה נכדים. הוא ומשפחתו מתגוררים בעיר הולדתם בומונט. כיום הוא משמש כסגן נשיא לתפעול בחברת בריאות אזורית ומנהל על תוכנית ההוספיס שלהם. יש לו גם מסעדות בפורט ארתור ובברידג' סיטי.

למפסון עבר ניתוח מעקפים מרובע מוצלח ב-25 במרץ 2007, במכון הלב של טקסס. הוא נוצרי קתולי.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת למאר
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945