פרוטון (משגר לוויינים)

פרוטון (ברוסית: Протон) היה משגר לוויינים כבד שפותח בברית המועצות. זה היה הדגם הראשון מסדרת משגרים "פרוטון". המשגר  נוצל לשיגור לוויינים כבדים. כינויו הרשמי של המשגר בברית המועצות הוא UR-500. שיגור הבכורה של "פרוטון" דו־שלבי התקיים בשנת 1965 והאחרון בשנת 1966. כל השיגורים בוצעו מכן שיגור 81/23 בקוסמודרום בייקונור. בסך הכול בוצעו 4 שיגורים מהם אחד נכשל.

היסטוריית הפיתוח של המשגר
המשגר "פרוטון" פותח על ידי משרד התכנון של ולדימיר צ'לומיי, מתחרהו העיקרי של סרגיי קורוליוב. המשגר פותח על בסיס טיל בליסטי UR-100. בראשית ימי הפרויקט, תוכנן המשגר לנשיאת ראשי נפץ גרעיניים בעוצמה אדירה של 10 מגטון TNT, לטווח של עד 13,000 קילומטר. עקב מורכבותו הרבה של המשגר, גודלו הפיזי וההכנות הארוכות והמסובכות שלהן נזקק, ננטש הרעיון להשתמש בו כטיל בליסטי בין יבשתי עקב היתכנות המבצעית נמוכה.

השלב הראשון כלל חלק מרכזי ו-6 מנועים בנויים בסביבו. זה היה מנוע מדגם RD-253. השלב השני כלל 4 מנועים - שלוש מדגם RD-0210 ומנוע מדגם RD-0211.

אחרי ארבע שיגורים הוחלט לעבוד לגרסה אחרת של אותה משפחה. גרסת פרוטון K הופעלה כמשגר תלת-שלבי.

דלק
טיל הפרוטון מתודלק ב־UDMH (דימתיל הידרזין אסימטרי) ו (N2O4). אלו  שבוערים במגע ביניהם, ובכך נמנע הצורך במערכת הצתה. את הדלקים ניתן לאחסן בנפרד בטמפרטורת החדר בניגוד  (לרוב מימן וחמצן נוזליים) שרותחים לאיטם, וכך הטיל יכול לעמוד בלתי מתודלק בכן השיגור לזמן ארוך ביותר. עם זאת, דלקים היפרגוליים הם קורוזיביים ורעילים ביותר, עד כדי כך שיש צורך בטיהור השטח בו נפלו השלבים הראשון והשני.

קישורים חיצוניים
 תיאור המשגר
 רשימת שיגורים

קטגוריה:משגרים סובייטיים