שבעת העורבים

שבעת העורבים (בגרמנית: Die sieben Raben) היא מעשייה גרמנית שנאספה על ידי האחים גרים (KHM 25). מספר הסוג של הסיפור 451 בסיווג ארנה-תומפסון ("העלמה שמחפשת את אחיה"), נפוץ ברחבי אירופה.

מעשיות נוספות שיש להן מאפיינים דומים הן "ששת הברבורים" של האחים גרים, "שנים עשר ברווזי הבר" של הסופר הנורווגי פטר כריסטן אסבירנסן, "אודאה ושבעת אחיה" (אגדה צפון אפריקאית), "ברבורי הפרא" של הנס כריסטיאן אנדרסן ו"שנים עשר האחים" של האחים גרים.

סרט האנימציה העלילתי הגרמני "שבעת העורבים" משנת 1937 הוא עיבוד של סיפור זה.

 מקור 
הסיפור פורסם על ידי האחים גרים במהדורה הראשונה של Kinder- und Hausmärchen בשנת 1812, תחת השם Die drei Raben (שלושת העורבים). במהדורה השנייה, בשנת 1819, שונה השם Die sieben Raben (שבעת העורבים) ושוכתב באופן משמעותי.

 תקציר העלילה 
לאיכר אחד היו שבעה בנים, אך לא היו לו בנות. לבסוף כשנולדה לו בת, היא הייתה חולנית. האב שולח את בניו להביא לה מים כדי להטביל אותה ובכך לנסות ולהציל אותה ממוות. בחיפזונם האחים מפילים את הכד שלקחו לשאוב מים לבאר. כשהם לא חוזרים, אביהם חושב שהם הלכו לשחק ומקלל אותם וכך הם הופכים לעורבים.

כשהאחות גדלה, היא יוצאת לחפש את אחיה. היא מנסה לקבל עזרה תחילה מהשמש, אך היא חמה ואכזרית מדי, אחר כך מהירח, שמתגלה כקר לב ורע במיוחד, ואז היא פונה אל כוכב הבוקר. הכוכב עוזר לה בכך שהוא נותן לה עצם עוף ואומר לה שהיא תזדקק לו כדי להציל את אחיה. היא מגיעה להר הזכוכית אך מאבדת את העצם שקיבלה, וחותכת את אצבעה כדי להשתמש בה כמפתח. היא נכנסת להר, שם היא פוגשת גמד אומר לה שאחיה לא בבית כעת ועורך לה שולחן עם שבע צלחות ושבע כוסות. היא לוקחת מכל צלחת קצת מהאוכל ושותה מעט מכל כוס. בכוס השביעית היא מניחה את הטבעת שהביאה מהבית.

כשאחיה חוזרים, היא מתחבאת. הם חוזרים לצורה אנושית ושואלים מי נגע באוכל שלהם. האח הצעיר מוצא את הטבעת, ומקווה שזו אחותם, ובמקרה כזה הם יינצלו. היא מגיחה, מצילה אותם וכולם חוזרים בשלום הביתה.

 ניתוח הסיפור 
ממוזער|האחות הקטנה מגיעה לכוכבים בחיפוש אחר שבעת אחיה. כוכב הבוקר נותן לה מפתח קטן להר הזכוכית ומספר לה שהאחים גרים שם כעורבים.
סיפור זה, כמו "שנים עשר האחים", "ששת הברבורים" ו"אח ואחות" (מעשייה אחרת של האחים גרים), מציג אישה המצילה את אחיה. בתקופה ובאזור שבהם הוא נאסף, גברים רבים גויסו על ידי מלכים לחיילים, כדי להישלח כשכירי חרב. כתוצאה מכך, גברים רבים הפכו את בנותיהם ליורשותיהם; עם זאת, הם גם הפעילו שליטה רבה יותר עליהן ועל נישואיהן. הסיפורים פורשו כמשאלה של נשים לשובם של אחיהן, שתשחרר אותם משליטה זו. עם זאת, לא ברור מתי נאספו הסיפורים.

כמה פולקלוריסטים קושרים את הסיפור הזה לנוהג הכללי יותר של אולטימוגנטורה, שבו הילד הצעיר ביותר, הוא זה שמקבל את הירושה.

בגרסה המקורית שבעל פה, לא היו שבעה עורבים, אלא רק שלושה; מחקר של אגדות עם גרמניות מצא כי מתוך 31 גרסאות שנאספו לאחר פרסום אגדות גרים, רק בשתיים מהן הופיעה הגרסה של שבעה העורבים.

 לקריאה נוספת 
 לאה גולדברג/עריכה: עשי ויינשטיין, עולם האגדות שבעת העורבים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000
 יעקוב ווילהלם גרים/תרגום: שמעון לוי, האחים גרים - מעשיות האוסף המלא, הוצאת ספריית פועלים, 2009
 לאה גולדברג/איורים: רינת הופר, שבעת העורבים, הוצאת ספריית פועלים, 2012

 קישורים חיצוניים 

 שבעת העורבים, באתר הספרייה הלאומית
 שבעת העורבים, מאמר על הסיפור באתר של ד"ר שמעונה פוגל, חוקרת ספרות ילדים
 שבעת העורבים - מסע בין אצבעות, פוסט מאת הסופרת מרית בן ישראל
 שבעת העורבים, הטקסט בתרגום לאנגלית באתר STANDARD EBOOKS

 הערות שוליים 

קטגוריה:מעשיות האחים גרים
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:עורבים בתרבות