אירווינג אייבס

אירווינג מקניל אייבס (באנגלית: Irving McNeil Ives; 24 בינואר 1896 – 24 בפברואר 1962) היה פוליטיקאי אמריקאי ודיקן מייסד של בית הספר ליחסי תעשייה ועבודה באוניברסיטת קורנל. כחבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו יורק בין השנים 1947 ל-1959. קודם לכן כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק במשך שש עשרה שנים, וכיהן כמנהיג המיעוט (1935), יושב ראש (1936) ומנהיג הרוב (1937–1946). כרפובליקני ליברלי, נודע כמומחה בחקיקת חוקי עבודה וזכויות אזרח. אייבס הצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1957. 

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו והשכלה 
אירווינג אייבס נולד בביינברידג' שבניו יורק, לג'ורג' אלברט ולוסי האו (לבית קילר) אייבס. אבותיו הגיעו מאנגליה לארצות הברית, שם התיישבו בבוסטון שבמסצ'וסטס ב-1635; מאוחר יותר הם עזרו לייסד את מושבת קוויניפיאק ב-1638, וחיו בוורמונט לפני שעברו לניו יורק ב-1795. אביו עבד בעסקי הפחם והזנות. הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבתי ספר ציבוריים בביינברידג' ובאוונטה, וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון אווננטה ב-1914.

אייבס למד במכללת המילטון במשך שנתיים לפני שהתגייס לצבא ארצות הברית בעקבות כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה ב-1917. במהלך המלחמה שירת עם הדיוויזיה ה-5 בצרפת ובגרמניה, בעיקר כחלק מרגימנט הרגלים ה-61.  הוא השתתף במתקפות מז-ארגון וסן-מייל והשתחרר בכבוד כלוטננט ראשון ב-1919. לאחר מכן הוא חידש את לימודיו בהמילטון, שם קיבל תואר ראשון באמנויות ב-1920 וסיים את לימודיו כחבר באגודת פי בטא קפא.

 קריירה מוקדמת 
אייבס עבד כפקיד בנק בחברת Guaranty Trust Company בניו יורק מ-1920 עד 1923, והרוויח 25 דולר לשבוע. ב-1920 נישא לאליזבת מינטה סקינר, לה נשאר נשוי עד שמתה ב-1947; לבני הזוג היה בן אחד, ג'ורג'. בשנת 1923 הצטרף לחברת Manufacturers Trust Company, והופקד כאחראי על הפעילות העסקית של הבנק באפסטייט ניו יורק ולאחר מכן עבר לנוריץ'. הוא נשאר ב-Manufacturers Trust עד 1930, אז נכנס לעסקי הביטוח הכללי בנוריץ'.

ב-18 בפברואר 1930, נבחר אייבס ל כדי למלא את המשרה הפנויה שנגרמה מהתפטרותו של ברט לורד. הוא נבחר שוב פעמים רבות ונשאר באספה עד 1946.

אייבס היה מנהיג המיעוט ב-1935 ויושב הראש ב-1936. בחירתו מחדש ליושב ראש נתקלה בהתנגדות חבריו הרפובליקנים הליברלים, שלא הסכימו עם התנגדותו לתוכנית הרווחה החברתית המוצעת של המושל הרברט ה. ליהמן. אייבס זז הצידה לטובת אוסוולד ד.הק, אשר מינה לאחר מכן את אייבס למנהיג הרוב. הוא כיהן בתפקיד זה מ-1937 עד 1946.

מ-1938 עד 1946, אייבס היה יושב ראש הוועדה המחוקקת המשותפת של המדינה לתנאי תעשייה ועבודה. בתפקיד זה הוא זכה לתשומת לב ארצית על חסות לחוק איבס-קווין משנת 1945, החוק הראשון במדינה שאוסר על אפליה בעבודה על בסיס גזע, אמונה, צבע או מוצא לאומי. אייבס גם הציג חקיקה להקמת מחלקת המסחר של המדינה ולהקמת בית הספר של מדינת ניו יורק ליחסי תעשייה ועבודה באוניברסיטת קורנל, שבו שימש כדקאן מ-1945 עד 1947. הוא גם כיהן כחבר במועצת המלחמה של מדינת ניו יורק (1942–1946), יו"ר הוועדה הזמנית של מדינת ניו יורק נגד אפליה (1944–1945), ויו"ר הוועדה הזמנית של מדינת ניו יורק לחקלאות (1945–1946).

 הסנאט של ארצות הברית 
בשנת 1946, כאשר ג'יימס מיד הדמוקרטי החליט לרוץ למשרת מושל ניו יורק, התמודד אייבס בהצלחה על מושבו של מיד בסנאט של ארצות הברית. הוא התמודד מול המושל לשעבר ליהמן בבחירות הכלליות, שבמהלכן הפך לרפובליקני הראשון שאושר על ידי פדרציית העבודה האמריקאית של ניו יורק. אייבס היה הרפובליקני הראשון שייצג את ניו יורק בסנאט מאז ג'יימס וודסוורת' הבן, שהובס בניסיון לבחירה מחדש ב-1926.

למרות המוניטין המתון שלו, תמך אייבס בחוק טאפט-הארטלי ב-1947 והצביע בעד לעקוף את הווטו של הנשיא הארי טרומן עליו; לאחר מכן איבד את תמיכתו ארוכת השנים מאיגודי עובדים. הוא כיהן כציר לוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-1948 בפילדלפיה, פנסילבניה, אשר מינתה את ידידו ועמיתו הליברלי הניו יורקי תומאס דיואי. באותה שנה התחתן עם מזכירתו הוותיקה, מריון מיד קריין.

אייבס נבחר לכהונה שנייה ב-1952, והביס את נשיא רובע ברוקלין, ג'ון קשמור, ב-55% מול 36%. הוא קיבל את מספר הקולות הגדול ביותר שזכה עד כה מועמד בניו יורק, עם כל 62 המחוזות של המדינה פרט לשלושה. כתומך נלהב של הגנרל דווייט ד' אייזנהאואר, הוא שימש כציר בוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-1952 בשיקגו, אילינוי.

בשנת 1954, התמודד אייבס בניסיון כושל לרשת את דיואי כמושל ניו יורק. באחת הבחירות הצמודות ביותר בתולדות המדינה, הוא הפסיד לדמוקרט אברל הארימן ב-11,125 קולות. אייבס היה נציג בוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-1956 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה. בשנת 1958, היה שותף בחסות הצעת חוק עם הסנאטור ג'ון פיצג'רלד קנדי לתיקון התעללות בעבודה מאורגנת כפי שנחשף בדיונים בפני ועדת המחבטים.

 אחרית חייו ומותו 
בשנת 1958, סירב אייבס לבקש כהונה שלישית בסנאט. הוא מת בבית החולים צ'ננגו ממוריאל ב-24 בפברואר 1962 בנוריץ' שבניו יורק בגיל 66. הוא נקבר בבית הקברות גרינלאון בביינברידג', ניו יורק.

 מורשת 
אייבס זכור עם שולחן העבודה שלו באוספים הקבועים של החברה ההיסטורית של מחוז צ'ננגו. אייבס הול באוניברסיטת קורנל נקרא על שמו.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962