אלפרד גרינוולד

אלפרד גרינוולד (בגרמנית: Alfred Grünwald; וינה, 16 בפברואר 1884 – ניו יורק, 25 בפברואר 1951) היה אופרטה-לבריתן מפורסם.

 קורות החיים 
גרינוולד נולד במשפחה יהודית וגדל בווינה כבנם של יצרן כובעים לא כל-כך מצליח, מוריץ גרינוולד (1845–1900), שעבר מבודפשט, לוינה ושל אמה דונאט. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית קיבל תחילה עבודה בחנות פרוות, אך עבד גם כניצב וכזמר מלווה בתיאטראות וינאיים ובסוכנות תיאטרון וינה. הוא התחיל לכתוב כבר כתלמיד בית ספר, ועד מהרה הפך לבעל טור ומבקר צבעוני ב-Neue Wiener Journal.

הוא גם כתב מערכוני במה קטנים יותר ומחזות חד-מערכתיים לקברטים כמו תיאטרון אינטימי או הרונאכר  בסגנון פארסות צרפתיות של שנות ה-90:
 Beim Zahnarzt
 Bis hierher und nicht weiter! (1911)

כבר ב-1909 כתב את הלברית הראשונה שלו עם יוליוס בראמר לאופרטה הפארודית " אלקטרה" של בלה לאסקי, שהוצגה בקברט פלדרמאוס (Cabaret Fledermaus). זה הביא לשיתוף פעולה בן עשרים שנה עם בראמר שנשבר רק בסוף שנות ה-20. לאופרטות של פאל אברהם ואוסקר שטראוס, הוא מצא שותף יצירתי בפריץ לוהנר-בדה. בכמה הזדמנויות כתב לברית ולהיטים יחד עם גוסטב באר ולודוויג הרצר.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת כקצין זוטר בצבא האוסטרו-הונגרי. במהלך השירות כתב טקסטים לשירים פטריוטיים.

תקופת היצירה המוצלחת ביותר שלו הייתה התקופה שבין שתי מלחמות העולם, עם הנוסטלגיה של תחילת המאה לפני 1914. פאל אברהם, לאו אשר, יוזף באר, מיקלוש ברודסקי, ווילי אנגל-ברגר, אדמונד אייזלר, ליאו פאל, אימרה קלמן, מוריס לינדמן, פרנץ להאר, פאל פאלוש, רודולף סיאצ'ינסקי, אוסקר שטראוס ורוברט שטולץ כתבו אופרטות רבות בשיתוף פעולה, יצירות בהם כתב את הלהיטים והטקסט.

ב-1930 הועלתה בתיאטרון האקדמיה (Akademiatheater) הבכורה של הקומדיה שלו Die Prizessin und der Eistänzer שנכתבה יחד עם אלכסנדר אנגל, ובשנת 1936, הצמד היוצר הפיק קומדיה נוספת Der Complex der Frau Dodo.

הוא שיתף פעולה עם הנס וייגל בתרגום האופרטה של פאל אברהם 3:1 לטובת האהבה הבכורה הגרמנית התקיימה בווינה ב-25 במרץ 1937.

לאחר האנשלוס ב-1938 נעצר על ידי הגסטפו בשל מוצאו היהודי.הוא חלק את תאו בבית הסוהר עם ברונו קרייסקי כששוחרר זמנית, ניצל את ההזדמנות ונמלט לפריז. מכיוון שהיה מוכר מאוד באמריקה הצפונית ביצירות הבמה המצליחות שלו, הוא הצליח להגר לארצות הברית שנתיים מאוחר יותר עם אשתו מילה לוונשטיין ובנו דרך קזבלנקה וליסבון.

האופרטה שלו Der lachende Ehemann הוצגה כבר בברודוויי ב-1914 תחת השם The Laughing Husband, ועד 1930 הועלו עשר יצירות נוספות, עבורן כתב את הלברית. ב--6 בספטמבר 1945 הוצגה בתיאטרון המאה החדשה ההצגה Mister Strauss Goes Boston, עם מוזיקה שכתב רוברט שטולץ. עם זאת, לאחר שתים עשרה הופעות, היצירה הוסרה מהרפרטואר. גרינוולד לא הצליח לחזור על הצלחותיו לפני המלחמה, גורל שהיה משותף לרוב מלחיני האופרטה. הלברית האחרונה שלו, שנכתבה עם גוסטב באר לאופרטה אריזונה ליידי של אימרה קלמן, הוצגה בברן רק שנה לאחר מותו, לאחר שבנו של אימרה קלמן, צ'ארלס, השלים את עבודתו הבלתי גמורה של אביו.

אשתו הייתה מילה לוונשטיין, שמתה ב-1953 בפורסט הילס. בנו, הנרי גרינוולד, היה שגריר ארצות הברית בווינה מ-1987 עד 1990.

 הנצחה 
ממוזער| לוח זיכרון על קיר ביתו לשעבר בווינה
 1989: Alfred-Grünwald-Park, ברובע מריהילף בווינה
 1989: חנוכת לוח הזיכרון שלו על קיר ביתו לשעבר בווינה - אלזרגרונד, קולינגאסה 4. (21 באוקטובר)

 יציריתיו (מבחר) 
+שם היצירה במקורשותף לכתיבההמלחיןשנת הבכורהElektraJulius BrammerBéla Laszky1905Die lustigen Weiber von WienRobert Stolz1908Die Dame in RotJulius BrammerRobert Winterberg1911Hoheit tanzt WalzerJulius BrammerLeo Ascher1912Der lachende EhemannJulius BrammerEdmund Eysler1913Die ideale GattinJulius BrammerLehár Ferenc1913Die schöne SchwedinJulius BrammerRobert Winterberg1915Die KaiserinJulius BrammerLeo Fall1916Die Rose von StambulJulius BrammerLeo Fall1916Bruder LeichtsinnJulius BrammerLeo Ascher1917Das SperrsechserlJulius BrammerRobert Stolz1920Der letzte WalzerJulius BrammerOscar Straus1920Die BajadereJulius BrammerKálmán Imre1921Die TangoköniginJulius BrammerLehár Ferenc1921Die Perlen der CleopatraJulius BrammerOscar Straus1923MädiLeo SteinRobert Stolz1923Gräfin MarizaJulis BrammerKálmán Imre1924Die ZirkusprinzessinJulius BrammerKálmán Imre1926Die golden'ne MeisterinJulius BrammerEdmund Eysler1927Die Herzogin von ChicagoJulius BrammerKálmán Imre1928Das Veilchen vom MontmarteJulius BrammerKálmán Imre1930Viktoria und ihr HusarFritz Löhner-BedaÁbrahám Pál1930Die Blume von HawaiiFritz Löhner-BedaÁbrahám Pál1931Ball im SavoyFritz Löhner-BedaÁbrahám Pál1932Eine Frau, die weiß, was sie willOscar StraussVenus in SeideRobert StolzMärchen im Grand-HotelFritz Löhner-BedaÁbrahám Pál1934Dschainah, das Mädchen aus dem TanzhausFritz Löhner-BedaÁbrahám Pál1935Polnische HochzeitFritz Löhner-BedaJoseph Beer1937Roxy und ihr WunderteamHans WeigelÁbrahám Pál1937BozenaJulius BrammerOscar Straus1952

 פילמוגרפיה 
 1919: Die Rose von Stambul

 לקריאה נוספת 
 Salomon Wininger: Große Jüdische National-Biographie. Band 2. Czernowitz 1927, S. 540.
 Henry Grunwald (Hrsg.): Ein Walzer muss es sein. Alfred Grünwald und die Wiener Operette. Mit Beiträgen von Henry Grunwald, Georg Markus, Marcel Prawy, Hans Weigel und einem Werksverzeichnis von Caroline Delval. Ueberreuter, Wien 1991, ISBN 3-8000-3373-9.
 Siglinde Bolbecher, Konstantin Kaiser: Lexikon der österreichischen Exilliteratur. In Zusammenarbeit mit Evelyn Adunka, Nina Jakl und Ulrike Oedl. Deuticke, Wien 2000, S. 265f.
 Susanne Blumesberger, Michael Doppelhofer, Gabriele Mauthe: Handbuch österreichischer Autorinnen und Autoren jüdischer Herkunft 18. bis 20. Jahrhundert. Band 1: A–I. Hrsg. von der Österreichischen Nationalbibliothek. Saur, München 2002, ISBN 3-598-11545-8, S. 477. Alfred Grünwald
 Alfred Grünwald im Wien Geschichte Wiki
 Alfred Grünwald im Lexikon verfolgter Musiker und Musikerinnen der NS-Zeit (LexM)
 Barbara Boisits: Grünwald, Alfred. In: Oesterreichisches Musiklexikon. Online-Ausgabe, Wien 2002 ff. Druckausgabe: Band 2, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 2003

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:לבריתנים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1951