בלע בן בנימין

בֶּלַע הוא דמות מקראית, בנו הבכור של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. לבלע היו תשעה אחים: בכר, אשבל, גרא, נעמן, אחי, ראש, מֻפִּים, חֻפִּים וארד.

נמנה בדור יורדי מצרים בעת ירידת יעקב למצרים. 

על פי ספר הישר, אימו הייתה מָחַלְיָא בת ארם אשתו הראשונה של בנימין.

שמו
השם בלע מופיע כבר במקרא קודם לכן כשם של מקום, בתור שמה הקודם של העיר צוער או מאוחר יותר בשם בלע בן בעור.

מדרש השם
על פי מדרש השם, בלע נקרא על שם יוסף, שנבלע בין האומות. 

מדרש אחר מצטט את בנימין מספר ליוסף (לפני שנתוודע לאחיו) שבלע נקרא כך מפני שיוסף "נבלע ממני". 

פירושים אלו מבוססים על המדרש לפיו נתן בנימין לכל בניו שמות הקשורים לאחיו האובד יוסף.

השם במחקר

התיבה בלע נמצאה בחרס מן המאה ה-14 לפנה"ס שנמצאה בתל חסי. מרטין נות גוזר את השם המקראי מן השם הערבי בלע' שמשמעותו "איש דברים".

צאצאיו

לבלע היו מספר בנים, שניים מהם נקראו על שם שני אחיו: ארד ונעמן.

במפקד בני ישראל בערבות מואב קראו לשושלת של בלע בשם "משפחת הַבַּלְעִי". עם זאת לפי רש"י לארד ונעמן בניו של בלע היו משפחות גדולות מאד ונקראו באופן יחסית חריג במקרא כשושלות משפחות בפני עצמן, כך שמשפחת הבלעי מתייחסת לשאר בני בניו של בלע ולא להם.  

ישנם הבדלים בין רשימות בני בלע המוזכרים במקומות שונים במקרא, לכך ניתנו הסברים שונים.

לקריאה נוספת

 הערות שוליים 

קטגוריה:אישים משבט בנימין
קטגוריה:יורדי מצרים