גזה הוואש

גזה הוואש (במקור הניג, בהונגרית: Havas Géza; נג'קניז'ה, 13 בנובמבר 1905 – מחנה הריכוז גונסקירכן, 25 באפריל 1945) היה עיתונאי יהודי-הונגרי לוחם חברתי וסופר רב גוני, מבקר, אסתטיקן, מתרגם ספרותי. הוויכוחים לגבי דעותיו נמשכו גם כמה עשרות שנים לאחר מותו הטרגי בשואה.

 קורות חיים 
גזה הוואש נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר הוגו הוואש (הניג עד 1886),A Belügyminisztérium 1886. évi 59656. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1886. év 5. oldal 42. sor. עורך דין ושל ויוליאנה הורסצקי. הוא למד בבית ספר יסודי ובתחלת התיכון בעיר הולדתו. בין 1915 לבין 1921, היה תלמיד בגימנסיה בנג'קניז'ה, אך ב-1921 סולק מבית הספר בגלל מתיחת שובבות של תלמידים.A Vallás- és Közoktatásügyi Minisztérium 63282/1922. V. számú rendelete. הוא סיים את שתי הכיתות האחרונות של הגימנסיה בסקשפהרוואר. בתחילה רצה להיות פילולוג קלאסי, אך עקב מות אביו הפך לפקיד בנק מסיבות כלכליות. בגיל 25, בשנת 1930, עקב פעילותו בתנועה הקומוניסטית הבלתי חוקית, הורשע על ידי בית המשפט ואיבד את עבודתו. היה לו תיק פלילי דומה גם מאוחר יותר, בשנת 1932 הועמד לדין עם לאסלו אדלר, דז'ה סיקלאי ויאנוש בראון וזאת בשל פעילותם ב-KIMSZ (נוער קומוניסטי) ובאיגוד הספורט של עובדי העור. בתחילת דרכו עבד זמן מה כמנהל חשבונות וכבלן, אחר כך הפך לסוכן ספרים, ואחר כך לעיתונאי. בשנת 1935 הועמד לדין שוב בגלל מאמר שפורסם במגזין "כתיבה חופשית" (Szabad Írás). האשמה הייתה "השמצת המדינה ההונגרית והאומה ההונגרית שבוצעו באמצעות העיתונות". הוא היה עובד בכיר בנפסבה שופר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית, ב"מילה יפה" (ספ סו - Szép Szó) וב"מאה שלנו" (Századunk), וכן ערך את המגזין "פורום". בשנת 1937, הוא נכח בהלווייתו של אטילה יוז'ף.Attila temetése. In: Jegyzetek a kor margójára. Petőfi Irodalmi Múzeum, Budapest, 2011. ג'רג' לוקאץ' בכתב העת "אוי האנג" (Új Hang) האשים בעיקר את הוואש ב"פשעים האידאולוגיים" של ספ סו. לוקאץ' ראה ב"סופרי העם" את בעלי בריתו ב"חזית העממית" שקמה מאוחר יותר, אך ספ סו, והוואש בפרט, הדגישו את עמדתם של סופרי העם נגד קידום הנאציזם בטורים של המגזין. ב-1940 תרגם את הכרך "קפיטליזם מוקדם - סוציאליזם מוקדם", בשנה שלאחר מכן כתב את "הסוציאליסטים החדשים". בשל מוצאו היהודי, הוא נצטווה להתייצב במחנות שרות העבודה מספר פעמים בשנת 1942 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), בזמן השואה בהונגריה הוא גורש בפברואר 1945, ומת כנראה מהתקף לב במחנה הריכוז גונסקירכן באוסטריה ימים ספורים לפני השחרור.

הוא היה ידיד טוב של זולטאן גאשפאר, אישטוואן ארקין ו-מילאן פישט, אליהם שלח את מכתבו המוכר האחרון. כתביו בין 1937 לבין 1944 פורסמו ב-1990 בשם "קומו מתים" (Talpra, halottak!)A Fővárosi Szabó Ervin könyvtár katalógusa – K. Havas Géza: Talpra, halottak!: publicisztikai írások, 1937-1944, sajtó alá rend. Kenedi János

 הערכתו מנקודת המבט של הדורות אחריו 
לאחר שג'רג' לוקאץ', בטורים של העיתון סאבאד נפ באוגוסט 1945 (לאחר מותו של הוואש) מתח עליו בקורת, חזר על כך גם יוז'ף רוואי בביקורתו על הוואש, וכתב: "מי צדק? האם הרעיונות והמחנה של ספ סו הפכו לכוח המסוגל ללכוד את ההמונים? זה לא קרה. והתנועה של סופרי העם: מפלגת האיכרים הלאומית, גורם חשוב בהתפתחות הכפר ההונגרי. בגלל הביקורות שלו על דיולה אייש הוא היה מוקף בסלידה הגדולה ביותר הן מבני דורו והן מאלה אחריו. אפילו בשנת 1990, כתב עליו אישטוואן ואש : "הוואש גילם בצורה הקיצונית ביותר את מה שלא יכולתי לסבול ברדיקליזם הבורגני של ספ סו". בתגובה להתקפות עליו כתב הוואש במרץ 1941 את הדברים הבאים, שעשויים לשמש גם כתגובה להתקפות עליו גם לאחר מכן: "אני אדם שלילי, כי יש להכחיש את המציאות הזו. אי אפשר להודות שעוני הוא מחוקי העולם, אבל גם לא ניתן להודות שהטפות מוסר נעימות או אכזריות ישאו פרי לתיקון העוני.

 הנצחה 
 אישטוואן ארקין In memoriam dr. K. H. G הנציח אותו את זה בנובלה שלו.

 עבודותיו העיקריות 
 הקרטל; פנתיאון, בודפשט, 1937
 ליריקה הונגרית חדשה (בכרך לימודי ספרות, בודפשט, 1940)
 קומו, מתים! מאמרים עיתונאיים, 1937-1944 ; סדר העיתונות. יאנוש קנדי ; Gondolat–Publicity Club–Szazadvég, בודפשט, 1990 (Ars scribendi)

 תרגומיו 
 קרל מרקס: מבוא לביקורת תורת הכלכלה.A Központi Statisztikai Hivatal katalógustára
 Korai kapitalizmus – korai szocializmus. Angol szocialisták; ford., bev. K. Havas Géza; Szociáldemokrata Párt, Bp., 1940
 Új angol szocializmus. Tanulmányok és röpiratok az angol szocializmus köréből; ford., bev. K. Havas Géza; Szociáldemokrata Párt, Bp., 1941

 לקריאה נוספת 
 Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
  (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
 Zalai életrajzi kislexikon. Szerk. Gyimesi Endre. Zalaegerszeg, Zala Megyei Önkormányzati Közgyűlés, 1994., online elérés Nyerges András: Színrebontás: K. H. G., a meddő gáncsoskodó. Élet és Irodalom, XLIX. évf. 20. sz. (2005. május 20.)
 Magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Benedek Marcell. Bp., Akadémiai Kiadó, 1963-1965.
 Bóka László: Magyar mártír írók antológiája (Bp., 1947)
 Füst Milán: Emlékezés H. G.-ra (Kortárs, 1965. 5. sz.)
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
 Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
 Zalai életrajzi kislexikon. 3. javított, bővített kiadás. Szerk. Fatér Bernadett, Horváth József, Kiss Gábor [és mások]. Zalaegerszeg, Deák Ferenc Megyei Könyvtár, 2005.
 Lengyel András: Törésvonalak. Tanulmányok az 1919 utáni negyedszázad történetéhez: 176-186. o.

 הערות שוליים 

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:נג'קניז'ה: אישים
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1905
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945