טרומן סמית'

טרומן סמית' (באנגלית: Truman Smith; 27 בנובמבר 1791 – 3 במאי 1884) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קונטיקט בין השנים 1849 ל-1854 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס הרביעי והחמישי של קונטיקט בין השנים 1839–1843 ובין השנים 1845–1849. הוא כיהן גם בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1831–1832, וב-1834. בין 1846–1854, סמית' פיקח על הקמפיינים הלאומיים של הוויגים בתפקיד הדומה ליו"ר המפלגה הלאומית המודרנית.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
סמית' נולד ברוקסברי שבקונטיקט ב-27 בנובמבר 1791, והיה אחיינם של נתנאל סמית' ונייתן סמית'. סמית' השלים לימודי הכנה והשלים את לימודיו במכללת ייל ב-1815. הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של ליצ'פילד והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1818, והחל לעסוק בכך בליצ'פילד, קונטיקט.  ב-2 ביוני 1832 התחתן עם מרי קוק, ונולדו להם שלושה ילדים. אשתו, מרי, מתה ב-20 באפריל 1849. ב-7 בנובמבר 1850 התחתן בשנית עם מרי אן דיקינסון ווקר, ממנה נולדו לו שישה ילדים.

 קריירה 
סמית' כיהן כחבר בבית הנבחרים של קונטיקט מ-1831 עד 1832 ושוב ב-1834. הוא נבחר מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית וייצג את מחוז הקונגרס החמישי, במהלך הקונגרסים ה-26 וה-27, וכיהן בתפקיד מ-4 במרץ 1839 עד 3 במרץ 1843, אולם לא נבחר שוב ב-1842.

סמית' היה אלקטור נשיאותי מטעם הוויגים בבחירות 1844. הוא נבחר שוב לבית הנבחרים וייצג את מחוז הקונגרס הרביעי במהלך הקונגרסים ה-29 וה-30. הוא כיהן מ-4 במרץ 1845 עד 3 במרץ 1849.

בין 1846 ל-1854, כיהן סמית' כיו"ר מפלגה לאומית טיפוסית עבור המפלגה הוויגית. בשנת 1846 נסע ברחבי הארץ ואסף תרומות ממנהיגים עסקיים. הכספים שימשו להדפסה והפצה של חוברות ונאומים על מצע הוויגים ולחיזוק ארגונים ויגיים מקומיים במדינות ובטריטוריות. הוויגים הצליחו במיוחד בבחירות לקונגרס בסתיו, כשהחזיקו בכל מושבי הקונגרס בצפון וקטפו ארבעה עשר מושבים בבית הנבחרים בניו יורק, אחד בניו ג'רזי, חמישה בפנסילבניה, שלושה באוהיו ואחד בג'ורג'יה, למרות שלא הצליחו להשיג שני מושבים חדשים בסנאט מטעם איווה, שסמית' השקיע בהם משאבים רבים. בבחירות לנשיאות של 1848, תמך סמית' כבר בשלב מוקדם במועמדותו של זאכרי טיילור, מתוך אמונה שלגנרל תהיה המשיכה הרחבה ביותר לבוחרים מחוץ לקונטיקט ולמעוזי ויגים אחרים. במהלך קמפיין הסתיו, שלח סמית' חוברות סותרות לבוחרי הצפון והדרום, בטענה בדרום שטיילור יגן בצורה הטובה ביותר על האינטרסים הדרומיים כבעל עבדים, ובצפון שהוא יתייצב נגד העבדות ויתמוך בתנאי וילמוט.

לאחר ניצחונו של טיילור, ביקשו ויגים רבים את הכללתו של סמית' בקבינט. עם זאת, הוא דחה מינוי כמזכיר הפנים של ארצות הברית הראשון מהנשיא טיילור ב-1849, לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית, והושבע לתפקיד ב-4 במרץ 1849. בבחירות 1852, תמך בקמפיין של וינפילד סקוט עם חוברות שתוקפות את דמותו ועמדותיו של המועמד הדמוקרטי פרנקלין פירס. הוא העריך יתר על המידה את תמיכת הוויגים בדרום, מה שהוביל להפתעה כאשר סקוט הובס בצורה ברורה. לאחר הבחירות, החל סמית' לבקר באופן קבוע את חבריו הוויגים והביע חוסר תועלת בסיכויים של המפלגה. בהתכתבות עם ת'רלו וויד, סירב לעזור לגייס את הוויגים לקאמבק בבחירות של 1854, והכריז שהוא "לעולם לא יניף שוב אצבע כדי להעלות את מפלגת הוויגים לשלטון". הוא התפטר מהסנאט ב-24 במאי 1854.

לאחר מכן, התגורר בסטמפורד שבקונטיקט, עם אשתו השנייה, מרי אן דיקינסון סמית', בזמן שעסק בעריכת דין בעיר ניו יורק. מרי אן הייתה בתו המאומצת של המיניאטוריסט אנסון דיקינסון. משרד עורכי הדין של סמית' בניו יורק היה פעיל מ-1854 עד 1871. בשנת 1862, מינה הנשיא אברהם לינקולן את סמית' לשופט של בית המשפט לבוררות במסגרת האמנה של 1862 עם בריטניה על דיכוי סחר העבדים בו כיהן עד 1870.

 מותו 
סמית' פרש מעסקיו באותה שנה ומת בסטמפורד שבקונטיקט, ב-3 במאי 1884, ונקבר בסטמפורד בבית הקברות וודלנד. 

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים ליצ'פילד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1791
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1884