צ'יזוקו אואנו

צ'יזוקו אואנו (ביפנית: 上野 千鶴子; נולדה ב-12 ביולי 1948) היא סוציולוגית יפנית, הנחשבת לאחת הפמיניסטיות הידועות ביותר ביפן. עבודתה עוסקת בנושאים סוציולוגיים שונים, כולל סמיוטיקה, קפיטליזם ופמיניזם ביפן. אואנו ידועה בזכות איכות עבודתה, האופי השנוי במחלוקת שלה, ונגישות הרעיונות שהיא מציגה לקהל הרחב.

 ילדות והשכלה 
אואנו נולדה במחוז טויאמה, יפן, וגדלה במשפחה נוצרית, דבר שהגדירה כ"מאוד יוצא דופן" בהתחשב בכך שפחות מ-1% מאוכלוסיית יפן הם נוצרים. אביה היה רופא, ואואנו סיפרה שהוא היה סקסיסט מובהק, שציפה להישגים גבוהים משני אחיה, בעוד אותה ראה כ"ילדה מחמד". אמה של אואנו סבלה מנישואין לא מאושרים, אך חששה מלהתגרש בשל הקשיים הצפויים. חוויות אלה השפיעו על דעותיה המאוחרות של אואנו על מוסד הנישואין, אותו כינתה "שורש כל הרוע".

אואנו למדה סוציולוגיה באוניברסיטת קיוטו והייתה פעילה במחאות הסטודנטים של שנות ה-60 ביפן. במהלך לימודיה היא התמודדה עם אפליה מינית, שהתבטאה בהנחות לגבי יכולותיה והזדמנויותיה האקדמיות.

 קריירה אקדמית 
צ'יזוקו אואנו הקדישה את חייה לקידום שוויון מגדרי בחברה היפנית, תוך שהיא חוקרת נושאים שונים הקשורים למגדר ותורמת להכרה בלימודי מגדר כתחום מחקר אקדמי ביפן. בשנת 1982 פרסמה את ספריה "The Study of the 'Sexy Girl'" ו-"Reading the Housewife Debates", שנחשבים לפורצי דרך בפמיניזם של שנות ה-80 ביפן.

לאחר שהפסיקה את לימודי הדוקטורט שלה, עבדה אואנו במכון מחקר למערכות שיווק, שם הפיקה מספר פרסומים על הצרכנות והחברה. בשנים 1979–1989 הייתה מרצה באוניברסיטת הנשים הייאן, ולאחר מכן, בשנים 1989–1994, הייתה פרופסור באוניברסיטת קיוטו סייקה. בשנת 1993, לאחר שנדחתה על ידי אוניברסיטאות רבות בשל דעותיה הפמיניסטיות, הוזמנה להיות פרופסור באוניברסיטת טוקיו.

אואנו היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת טוקיו, ומשמשת כאורחת מיוחדת בבית הספר ללימודי אתיקה ומדעים באוניברסיטת ריצומייקן. בנוסף, היא המנהלת הראשית של רשת הפעולה הנשית (Women's Action Network - WAN), ארגון המחבר בין פמיניסטיות ממגוון רקעים.

 השקפות ומחקרים 
תחום המחקר של אואנו כולל תיאוריה פמיניסטית, סוציולוגיה של המשפחה והיסטוריה של נשים.

אואנו היא מבקרת חריפה של רוויזיוניזם היסטורי שלאחר מלחמת העולם השנייה, ומבקרת ניסיונות להצדיק את הקולוניאליזם ופשעי המלחמה של יפן. היא תמכה בפיצוי לנשות הניחומים הקוריאניות שנכפו לעסוק בזנות בתקופת האימפריה היפנית, ודוגלת בזכויות רבייה לנשים בכל העולם. היא גם מתנגדת למוסד הנישואין המונוגמי, אותו היא רואה כאמצעי לדיכוי נשים.

אואנו דנה רבות בסמיוטיקה של הפמיניזם, וטוענת כי הדיונים הפמיניסטיים ביפן לעיתים קרובות חסרים את השפה הנדרשת כדי להנגיש את הרעיונות לציבור הרחב. היא השתמשה בביטויים ופרסומים פרובוקטיביים כדי לעורר שיח על נושאים פמיניסטיים פחות מדוברים, מה שזיכה אותה בשבחים וביקורת גם מצד פמיניסטיות אחרות.

 מחלוקות 
אואנו עוררה מחלוקות בקוריאה הדרומית, כאשר תמכה בחופש הביטוי של פרופסורית פארק יו-הא, שהביעה עמדות רוויזיוניסטיות בנושא "נשות הנחמה" הקוריאניות, ונחשבת ל"מתכחשת לשואה" בעיני חוקרים קוריאניים. דבריה גרמו להתנגדות מצד פמיניסטיות ואקדמאיות קוריאניות שטענו כי היא מייצגת גישה קולוניאליסטית.

 עלייה בפופולריות בסין 
בשנת 2023, עבודותיה של אואנו זכו לפתע לפופולריות רבה בסין, לאחר שסרטון של נאומה מאוניברסיטת טוקיו בשנת 2019 הפך לויראלי. תרגומים סיניים של ספריה הפכו לרבי מכר, ומעל מיליון עותקים נמכרו. בשנת 2024 היא נבחרה לאחת מ-100 האנשים המשפיעים בעולם על ידי מגזין "טיים", בשל השפעתה בסין.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סוציולוגיות
קטגוריה:פמיניסטיות יפניות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1948