שלמה שרביט הזהב

שלמה שרביט הזהב (1350~–1418) היה משורר ופייטן בן יהדות יוון, שפיוטיו שולבו בעיקר בנוסח רומניא.

 חייו 

שלמה נולד בסלוניקי לאליהו. לאחר שסלוניקי נכבשה על ידי העותמאנים, הוא היגר לאפסוס שבאסיה הקטנה, שהייתה דרומית לאיזמיר.

שלמה היה פייטן, ומשורר, והרבה לעסוק גם באסטרונומיה.

מקור שמו אינו ברור, משה שטיינשניידר כתב כי מקור השם הוא תרגום שמו מיוונית. לדעת יצחק מיזליש מקור השם הוא שמו של מלומד יווני שתרגום שמו הוא שרביט הזהב, ורבי שלמה שתרגם את אחד מכתביו, כונה כך על שמו.

צבי גרץ כתב עליו: .

כתב פיוטים רבים, שחלקם נקלטו בנוסח רומניא, שהיה נפוץ בקהילות הבלקן עד בואם של מגורשי ספרד שהפיצו את נוסח הספרדים, ונדפסו במחזורים של מנהג זה.

הוא נזכר בספרי פרשנים בני דורו, כגון בספרו של רבי אליהו מזרחי - הרא"ם.

יש ששיערו שהיה לו בן בשם רבי ישראל שרביט הזהב.

 חיבוריו 
חיבר מספר חיבורים, אך רובם נשארו בכתב יד:
 חשק שלמה - חיבור בענייני דקדוק
 פירוש 'לספר השם' מאת רבי אברהם אבן עזרא - בראש הפירוש כתב שיר, בו הוא מספר שגלה ממקומו לעיר 'אפישו' שבארץ יון, בשנת האספו (ה'קמ"ו, 1387)
 מהלך הכוכבים
 תרגום אגרת האצטרולב שחיבר תלמי - תרגם מיונית לעברית, את הספר שעוסק בחכמת התכונה, כשהוא מצרף לספר לוחות אסטרונומיים שונים. החיבור כולל פירוש בעל 12 פרקים, כשהפרק הראשון מסכם את כלל השנים בהם יחולו ליקויי לבנה וחמה.

 פיוט לחנוכה 

אחד מפיוטיו שהתפרסמו הוא 'פיוט ויכוח', לשבת חנוכה, בשם 'שבת וחנוכה נפגשו', שבו שבת וחנוכה מתווכחים מי מהם חשוב יותר. הפיוט נקלט במחזור רומניא בתור פיוט "מי כמוך" לשבת חנוכה, ונדפס במחזור רומניא בוונציה בשנת ר"פ (1520). כמו כן הודפס הפיוט, יחד עם פיוטים נוספים שלו, בספר "ליקוטי קדמונים" בהוצאת "אחיאסף" (1893). הפיוט זכה לפירוש מקיף מאת דוד כהנא. הפיוט נזכר גם בספר "אנתולוגיה של פיוטי יוון והבלקנים" שחיבר י"ל וינברגר בתוספת ביאורים.

בסוף השיר אקרוסטיכון של שמו 'אני שלמה שרביט הזהב'.

הפיוט נכתב כהשלמה לשיר שכתב רבי אברהם אבן עזרא "שבת ומועד נגשו", אך מאחר שבפיוט זה השמיט אבן עזרא את הוויכוח בין חנוכה לשבת, כתב רבי שלמה את הפיוט בו שבת וחנוכה מתווכחים מי מהם חשוב יותר.

פיוט נוסף לחנוכה של רבי שלמה כולל את סיפור נס חנוכה ודיני חנוכה, אף פיוט זה נדפס במחזור רומניא.

 שיר 'מריבה נהייתה' 
'מריבה נהייתה', (גם 'אותיות מריבות זו עם זו'), הוא קטע שירה ארוך יחסית, שנכתב על ידי רבי שלמה. לאורך השיר, כל אות מראה את מעלתה על פני האות שקדמה לו, ועל פני האות שלאחריה. משיר זה ניכרת שליטתו של רבי שלמה בלשון הקודש. אמנם יש שמייחסים את השיר לרבי שלמה בן מזל טוב.

רבי יצחק עונקינירה חיבר ספר בשם 'איומה כנגדלות', שתוכנו הוא שיר אותיות בסגנון שירו של רבי שלמה. בהקדמתו הוא כותב כי התבקש מרבי אברהם אבן עזרא לכתוב שיר דומה לשיר שכתב בעצמו על האותיות, והוא אכן נענה לכך וכתב שיר, יחד עם פירוש ארוך לכל השיר. לא ידוע כיום על שיר אותיות המיוחס לאבן עזרא, ויש ששיערו כי כוונתו הייתה לשירו של רבי שלמה, שהוא בטעות יחסו לאבן עזרא. 

בן יהודה במילונו ציטט לעיתים ביטויים מהשיר 'מריבה נהייתה', להדגמת מילים ושימושי לשון.

 פיוטים נוספים 
כאמור חיבר פיוטים שונים, ביניהם:
 יש ישות אמת - לעשרת ימי תשובה
 תהלתך אין לה תחילה - פיוט הקדמה לפיוט גם היום ידעתי לרס"ג.
 שדי הזכרתני - פיוט העוסק במזלות השמים - נאמר בתחנון למנחה של יום כיפור
 אפס זולתך
 שפל וגוע אני
 שער שפתיך ראיתיהו - רשות לחזן
 מהולל אל עלי
 מי כמוך שמים כוננת בתבונה

 משפחתו 
כאמור, יש המשערים כי היה לו בן בשם רבי ישראל שרביט הזהב.

צאצא נוסף הוא רבי שמריה שרביט הזהב, למד בסלוניקי, והיה מקורב למהרשד"ם.

 קישורים חיצוניים 





 .הערות שוליים 

קטגוריה:פייטנים