אברהם דה-וולף

אברהם דה-וולף (27 בפברואר 1878, דלדן – 2 ביולי 1943, סוביבור) היה רב ופוסק הלכה הולנדי, וכיהן כרבה האחרון של קהילת יהודי אלקמאר.

 קורות חייו 
דה-וולף נולד ב-1878 בדלדן שבהולנד. הוריו היו שלמה דה-וולף והנדרינה לבית דה-ליאו.

דה-וולף למד תאולוגיה בסמינר היהודי ההולנדי באמסטרדם. לאחר מכן מצא עבודה כרב באמרספורט. משנת 1913 היה רב וחזן בקהילה היהודית באלקמאר, ובאותה שנה נשא לאישה את ברטה נוח. לשניים נולדו 5 ילדים - שלמה, מרלינה, אליזה, בטסי וססיליה. ב-1923 דה-וולף, אשתו וילדיו עברו לגור בבית הרב הצמוד לבית הכנסת בהופסטראט שבעיר. בין שלל תפקידיו היה אחראי על ענייני הדת של הקהילה, וניהול פעיל בארגונים יהודיים רבים, כולל הוועדה המקומית לפליטים יהודים בשנות ה-30.

עם הכיבוש הנאצי של הולנד במלחמת העולם השנייה, הפך הוועד המקומי לפליטים לנציגות אלקמאר של המועצה היהודית. ב-5 במרץ 1942 גורשו כל היהודים מהעיר, ודה-וולף מצא מחסה באמסטרדם, בביתה של ביתו אליזה, בעלה אברהם אייזרקופר ושני ילדיהם. דה-וולף הצטרף למועצה היהודית באמסטרדם, ותפקידו זה אפשר למשפחתו להמשיך ולהתגורר בעיר עד מאי 1943. ב-26 במאי נשלחו אברהם וברטה למחנה וסטרבורק, וחודש לאחר מכן, ב-29 ביוני 1943, הם הועברו לסוביבור, והומתו בגז ב-2 ביולי 1943, שניהם בני 65.

מבין ילדיו שרדו את השואה רק ססיליה, שלמה, ומרלינה. ססיליה הייתה חלק מקבוצת מגורשים שנפדתה על ידי חברת פיליפס, ולאחר המלחמה היגרה לאוסטרליה. מרלינה עלתה לישראל, עבדה כאחות, ומתה ב-1951. בנו שלמה ששרד כתב מאוחר יותר ספר על משפחתו לפני השואה.

ב-2023 הונצח שמו על האנדרטה לקורבנות היהודים מאלקמאר מול תחנת הרכבת שממנה גורש.

קישורים חיצוניים
 מידע על חייו ומשפחתו

 הערות שוליים 

קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:רבנים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943