סיקולית

סיקולית (בלטינית: Lingua Sicula) היא שפה הודו-אירופית נכחדת שהייתה מדוברת במרכז ובמזרח סיציליה על ידי הסיקלי. הוא מתועדת בפחות משלושים כתובות מסוף המאה ה-6 עד המאה ה-4 לפני הספירה, ובערך עשרים וחמש קטעי כתבים של סופרים עתיקים.

 מיון 
מקורות עתיקים מציינים שהעם הסיקולי נכנסו לסיציליה מחצי האי האיטלקי בסביבות המאה ה-13 או אמצע המאה ה-11 לפני הספירה (או בשני גלים), והעבירו או "דחפו" את התושבים הקודמים, הסיקאני והאלימי, למערב האי.; ; 

הדעה המודרנית הרווחת היא שהסיקולית הייתה שפה איטלית, אם כי מיעוט המקורות והקשיים בפירוש כתובות והגהות לא מאפשרים להגיע למסקנה מוחלטת.; ; ; 

 עדויות 
בכתובות בסיקולית השתמשו באלפבית היווני, יחד עם הכתב מקומי שהיה מבוסס על כתבים יווניים מערביים, כנראה הגרסה האווית – כלקידיקית. לפי המלומד מרקוס הרטמן, "מתוך פחות משלושים הכתובות בסך הכל, רק שש נראות, לפחות בחלקן, מובנות והן כנראה סיקוליות (כלומר, בוודאי לא יווניות ולא שייכות לאיזו שפה איטלית או טרום איטלית אחרת)."

לדוגמה:
אסטלה (מצבת אבן) מ: Sciri Sottano (בערך 600 לפני הספירה)

 ביבליוגרפיה 

 לקריאה נוספת 






 הערות שוליים 

קטגוריה:שפות איטליות