טורקסטן הרוסית

טורקסטן הרוסית (ברוסית: Русский Туркестан) היה החלק המערבי של טורקסטן בתוך שטחי מרכז אסיה של האימפריה הרוסית, ונוהל כקראי או ממשל כללי. היא כללה את אזור נווה המדבר מדרום לערבה הקזחית, אך לא את מדינות החסות של אמירות בוכרה וח'אנות חיווה. הוא אוכלס על ידי דוברי רוסית, אוזבקית, קזחית, קירגיזית וטג'יקית.

 היסטוריה 
ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים| ההגנה על מצודת סמרקנד ב-1868
ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים| מפת מחוז סיר-דריה ב-1872

 הקמה 
למרות שרוסיה דחקה דרומה לערבות מאסטרחן ומאורנבורג מאז משלחת חיוואן הכושלת של פיוטר הגדול ב-1717, תחילת הכיבוש הרוסי של טורקסטן מתוארכת בדרך כלל ל-1865. באותה שנה כבשו הכוחות הרוסיים את העיר טשקנט בהנהגתו של הגנרל מיכאיל צ'רניאייב והרחיבו את שטחי מחוז טורקסטן (חלק מהמחוז הכללי של אורנבורג). צ'רניאייב חרג מהפקודות שלו (היו לו אז רק 3,000 איש בפיקודו) אבל סנקט פטרבורג הכירה בסיפוח בכל מקרה. לאחר מכן, בוצע במהירות, כיבוש חוג'נד, דז'יזק ואורא-טיובה, שהגיע לשיאו בסיפוח סמרקנד והאזור שמסביב על נהר זרבשאן מאמירות בוכרה בשנת 1868 ויצר את ה-Zeravsh Special Okrug של טורקסטן.

תיאור של הכיבוש הרוסי של טשקנט נכתב ב "Urus leshkerining Türkistanda tarikh 1262–1269 senelarda qilghan futuhlari" מאת מולה חאליבאי ממבטוב.

 הרחבה 
בשנת 1867 הפכה טורקסטן למושל כללי נפרד, תחת המושל הכללי הראשון שלה, קונסטנטין פטרוביץ' פון קאופמן. בירתה הייתה טשקנט והיא כללה בתחילה שלושה אובלסטים (פרובינציות): סיר דריה, אובלסט סמירצ'יה ואוקרוג זרבשן (לימים מחוז סמרקנד). לאלה נוסף בשנת 1873 מחוז אמו דריה, שסופחה מח'אנות חיווה, ובשנת 1876 אובלסט פרגנה, נוצר מהגבעה שנותרה של ח'אנות קוקנד שפורקה לאחר מרד ב-1875. בשנת 1894, האזור הטרנס-כספי (שנכבש בשנים 1881–1885 על ידי הגנרלים הצבאיים מיכאיל סקובלב ומיכאיל אננקוב) צורף למושל הכללי.

 קולוניזציה 
לממשל האזור היה אופי צבאי כמעט גרידא לכל אורכו. פון קאופמן נפטר ב-1882, ועדה בפיקודו של פדור קרלוביץ' גירס (או ג'ירס, אחיו של שר החוץ הרוסי ניקולאי קרלוביץ' גירס) סיירה בקראי והכינה הצעות לרפורמה, שיושמו לאחר 1886. ב-1888 הגיעה לסמרקנד מסילת הברזל הטרנס-כספית החדשה, שהחלה באוזון-אדה על חופי הים הכספי ב-1877. אף על פי כן, טורקסטן נותרה מאחז קולוניאלי מבודד, עם ממשל ששמר על מאפיינים בולטים רבים מהמשטרים האיסלאמיים הקודמים, כולל בתי המשפט של קאדים וממשל "יליד" שהעביר כוח רב ל"אקסקאלים" המקומיים (זקנים או ראשי השבטים). זה היה די שונה מרוסיה האירופית. בשנת 1908 הוביל הרוזן קונסטנטינוביץ' פאהלן ועדת רפורמה נוספת לטורקסטן, שהפיקה בשנים 1909–1910 דו"ח מונומנטלי המתעד שחיתות מנהלית וחוסר יעילות. תנועת הרפורמה החינוכית של ג'דיד שמקורה בקרב הטטרים התפשטה בקרב מוסלמים ממרכז אסיה תחת שלטון רוסי.

מדיניות של אכיפה מכוונת של חינוך אסלאמי אנטי-מודרני, מסורתי, שמרני עתיק בבתי ספר ובאידאולוגיה אסלאמית, נאכפה על ידי הרוסים במטרה להכשיל ולהרוס בכוונה את ההתנגדות לשלטונם על ידי שמירתם במצב של עינוי ומניעת חדירת אידאולוגיות זרות פנימה.

הרוסים יישמו את הטורפיקציה על הטג'יקים בפרגהנה וסמרקנד, והחליפו את שפתם באוזבקית, מה שגרם לאוזבקית להיות דומיננטית בסמרקנד, בעוד שעשורים לפני כן הייתה טג'יקית השפה השלטת בסמרקנד.

 בסמאצ'י 
ב-1897 הגיעה מסילת הברזל לטשקנט, ולבסוף ב-1906 נפתח קו רכבת ישיר עם רוסיה האירופית על פני הערבה מאורנבורג לטשקנט. זה הוביל למספר גדול בהרבה של מתיישבים רוסים אתניים שזרמו לטורקסטן מאשר עד כה, והתיישבותם הייתה בפיקוח מחלקת הגירה שהוקמה במיוחד בסנקט פטרבורג (Переселенческое Управление). הדבר גרם לאי שביעות רצון ניכרת בקרב האוכלוסייה המקומית, שכן מתיישבים אלה לקחו מהם מקורות אדמה ומים נדירים. בשנת 1916 רתחה חוסר שביעות הרצון במרד בסמאצ'י, שנוצר בעקבות צו המגייס את הילידים לגדודי עבודה (בעבר הם היו פטורים משירות צבאי). אלפי מתיישבים נהרגו, וזו תאמה פעולות תגמול רוסיות, במיוחד נגד אוכלוסיית הנוודים. כדי לברוח מהרוסים שטבחו בהם ב-1916, נמלטו אוזבקים, קזחים וקירגיזים לסין. שינג'יאנג הפכה למקלט לברוח מקזחים שנמלט מהרוסים לאחר שהמוסלמים עמדו בפני גיוס חובה על ידי ממשלת רוסיה. הטורקמנים, הקירגיזים והקזחים הושפעו כולם מהמרד של 1916 שנגרם מהגיוס שקבעה ממשלת רוסיה. הגיוס לקורווי הוצא ב-25 ביוני 1916. הסדר לא באמת הושב על כנו עד שהתרחשה מהפכת פברואר ב-1917. זה פתח פרק מדמם עדיין בהיסטוריה של טורקסטן, שכן הבולשביקים של הסובייטים בטשקנט פתחו במתקפה על ממשלת ג'דיד האוטונומית בקוקנד בתחילת 1918, שהותירה 14,000 הרוגים. ההתנגדות לבולשביקים מצד האוכלוסייה המקומית נמשכה גם בתחילת שנות ה-30.

 מושלי טורקסטן 
לטורקסטן היו 21 מושלים כלליים. Didar Kassymova, Zhanat Kundakbayeva and Ustina Markus
ממוזער|300x300 פיקסלים| גבולות השטחים האימפריאליים הרוסיים של חיווה, בוכרה וקוקאנד בתקופה של 1902–1903.
 1865–1867 מיכאיל גריגורייביץ' צ'רניאייב (מושל צבאי)
 1866–1867 דמיטרי איליץ' רומנובסקי (מושל אזרחי)
 1867–1881 קונסטנטין פטרוביץ' פון קאופמן
 1881–1882 גראסים אלכסייביץ' קולפאקובסקי
 1882‒4 מיכאיל צ'רניאייב
 1884‒9 ניקולאי רוזנבך
 1889–1898 אלכסנדר בוריסוביץ' ורבסקי
 1898–1901 סרגיי מיכאילוביץ' דוכובסקוי
 1901–1904 ניקולאי אלכסנדרוביץ' איבנוב
 1904–1905 ניקולאי ניקולאייביץ' טביאשב
 1905–1906 וסבולוד ויקטורוביץ' זהרוב
 1906 דין איבנוביץ' סובוטיץ'
 1906 יבגני אוסיפוביץ' מצייבסקי
 1906–1908 ניקולאי איבנוביץ' גרודקוב
 1908–1909 פאבל איבנוביץ' מישנקו
 1909–1910 אלכסנדר וסילייביץ' סמסונוב
 1910–1911 וסילי איבנוביץ' פוקוטילו
 1911–1914 אלכסנדר וסילייביץ' סמסונוב (משוחזר)
 1914–1916 פדור ולדימירוביץ' מרטסון
 1916 מיכאיל רומנוביץ' ירופייב
 1916–17 אלכסי קורופטקין

 חלוקה מנהלית 
טורקסטן חולקה לחמישה אובלסטים.
 אובלסט פרגנה (מרגלאן החדשה (סקובלב)) (חלק מח'אנות קוקנד עד 1876)
 מחוז סמרקנד (סמרקנד) (עד 1886 זרבשאן אוקרוג, השטחים המזרחיים הכבושים של ח'אנות בוכרה)
 אובלסט סמירצ'יה (ורני) (1882–1899 חלק מהמושל הכללי של הערבות)
 אובלסט סיר-דריה (טשקנט)
 אובלסט טרנס-כספי (אשגבאט) (עד 1898 חלק מהמחוז הכללי של הקווקז)

 שלטון סובייטי 
ממוזער|250x250 פיקסלים| מרכז אסיה כיום
לאחר המהפכה הרוסית של 1917, הוקמה במרכז אסיה הסובייטית (לא כולל קזחסטן של ימינו) הרפובליקה האוטנומית הסובייטית הסוציאליסטית של טורקסטן בתוך הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית. לאחר הקמת ברית המועצות היא פוצלה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית (טורקמניסטן) ולרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית (אוזבקיסטן) ב-1924. הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית (טג'יקיסטן) הוקמה מתוך חלק מהרפובליקה הסובייטית האוזבקית בשנת 1929, ובשנת 1936 הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית (קירגיזסטן) הופרדה מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית. לאחר התמוטטות ברית המועצות, זכו הרפובליקות הללו לעצמאותן.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: חלוקה מנהלית