מסה ומריבה

מסה ומריבה הוא סיפור תנכ"י שנכתב בפרשת בשלח. ה' הורה למשה להכות בסלע ויצאו ממנו מים, בניגוד למי מריבה בהם ההוראה הייתה לדבר אל הסלע.

מסה ומריבה הוא הסיפור השני המתואר במקרא בו סופקו לבני ישראל מים במדבר באופן ניסי לאחר מרה, בסיפור זה נוצרה בארה של מרים.
 הסיפור המקראי 
על פי המסופר בסוף פרשת בשלח שבספר שמות, כשהגיעו בני ישראל לרפידים לא היו שם מי שתייה. העם התלונן למשה:

משה פנה אל ה' שיורה לו כיצד לנהוג למול דרישת ההמון הזועם שעלול לסוקלו, וה' הורה לו להכות במטהו בצור לעיני השבעים הזקנים, דבר שיגרום באופן ניסי להוצאת מים מן הסלע. לאחר שמשה עשה כן, יצאו מים מן הסלע. סלע זה הוא בארה של מרים, אשר סיפק מי שתייה לבני ישראל במדבר ארבעים שנה עד מותה של מרים הנביאה.

בעקבות סיפר זה שונה שם המקום ל"מסה ומריבה".

 בתרבות 
השיר "הפלא ופלא" שכתב יעקב דוד קמזון והלחין ידידיה אדמון מתחיל עם סיפור משה והסלע וממשיך שלמי הסלע היו תכונות פלאיות, כאשר משה נתן לגדי אחד לשתות, אז עבר כנראה הגדי התבגרות מואצת וקרניו צמחו לפתע שבהם נגח בשבעים זאבים וזכה לחיי נצח.
 ראו גם 
 מי מריבה

קטגוריה:סיפורי ספר שמות
קטגוריה:נסים בתנ"ך
קטגוריה:פרשת בשלח