סכין מטבח

סכין מטבח היא כל סכין המשמשת להכנת מזון. סכיני מטבח קיימים בצורות, גדלים וסוגים שונים, וכל אחד מהם מותאם למשימות מסוימות כגון חיתוך, פריסה, קיצוץ וגילוף. בעוד שניתן בפועל להשתמש רק במספר מצומצם של סכינים רב-תכליתיים – בעיקר סכין שף, קופיץ, סכין חיתוך קטנה, וסכין לחם – קיימים גם סכינים ייעודיים למשימות ספציפיות, כגון סכין לפילוט דגים או סכין יפנית מסוג ינאגיבה לפריסת סשימי.

העיצוב של סכין המטבח והחומר ממנו הוא עשוי יכולים להשפיע מהותית על היעילות והנוחות בשימוש. סכיני מטבח מיוצרים ממגוון חומרים, כאשר הנפוצים ביותר הם נירוסטה, פלדת פחמן, ופלדת אל-חלד. גם לידיות של סכיני המטבח קיימים חומרים שונים, לרבות עץ, פלסטיק ומתכות, כאשר עיצוב הידית משפיע רבות על נוחות האחיזה והשימוש.

 היסטוריה  
 מראשית התקופות: סכיני אבן  
הסכינים הראשונים ששימשו להכנת מזון היו עשויים מאבן. כלי חיתוך מסותתים נמצאו באתרים פרהיסטוריים המתוארכים ללפני כ-2.5 מיליון שנה.

בתקופה הנאוליתית (בערך 4300–2000 לפנה"ס) החלו להופיע סכיני אבן מלוטשים עם ידיות עשויות עצם או עץ, ששימשו לציד ולעיבוד מזון.

 תקופת הברונזה והברזל: סכינים מתכתיים  
סביב 3000 לפנה"ס החלו להשתמש בסכיני נחושת וברונזה, אך הם היו רכים ונשחקו במהירות.

המצאת סכיני ברזל ופלדה (בערך 1000 לפנה"ס) הביאה למהפכה משמעותית, שכן להבים אלו היו חדים ועמידים יותר.

 ימי הביניים והעת החדשה  
בימי הביניים, סכיני פלדה הפכו לנפוצים והיוו סמלי סטטוס.

בתקופה המודרנית, במיוחד לאחר המהפכה התעשייתית, ייצור המוני של סכינים הביא לזמינות רחבה של סכיני מטבח איכותיים לכל בית.

 שימושים מסורתיים בתרבויות שונות  
סכיני מטבח התפתחו בהתאם למטבחים השונים ברחבי העולם:

- בסין, סכין ה-ציידאו (菜刀) משמשת ככלי חיתוך רב-תכליתי לפריסת ירקות, בשר ודגים.
- ביפן, קיימים סוגים שונים של סכינים יפניות כגון דבה (סכין כבדה לפירוק דגים) וינאגיבה (להב דק במיוחד לסשימי).
- באירופה, במהלך ימי הביניים, סכינים שימשו גם ככלי אישי בארוחה, עד שהוחלפו בסכו"ם ייעודי במאה ה-17.
- בקהילות האינואיטים בקוטב הצפוני, נעשה שימוש בסכין ה"אולו" (Ulu) בעל הלהב המעוגל לקיצוץ מזון ועיבוד עור.

 חידושים מודרניים  
 פלדת אל-חלד  
בשנת 1913 פותחה לראשונה פלדת אל-חלד, שהפכה את סכיני המטבח לעמידים יותר בפני חלודה וקורוזיה.

 להב משונן לסכין לחם  
הפטנט הראשון על סכין לחם בעל להב משונן נרשם בשנת 1919, והוא אפשר חיתוך יעיל של לחם בעל קרום קשה מבלי למעוך את פנים הלחם.

 סכינים קרמיות  
בשנות השמונים של המאה העשרים, פותחו סכינים בעלי להב קרמי מחומרי זרקוניה, אשר חדים מאוד ושומרים על חדותם זמן רב יותר מאשר פלדה רגילה.

 סכין חשמלית  
בשנת 1964 הומצאה הסכין החשמלית הראשונה, אשר כוללת להבים משוננים המונעים על ידי מנוע חשמלי לצורך פריסה מהירה של מזון.

 ראו גם  
 בישול
 כלי
 סכו"ם
 סנטוקו

 קישורים חיצוניים  

 היסטוריה של סכינים

הערות שוליים

קטגוריה:סכיני מטבח