אגאפה

אגאפה (מיוונית עתיקה ἀγάπη (agápē)) היא הצורה הגבוהה ביותר של אהבה, צדקה, אהבת אלוהים את האדם ואהבת האדם את אלוהים. אגאפה היא אהבה חובקת-כל, אהבה שאינה תלויה בדבר, והקרבה למען הזולת. מדובר באהבה החורגת מגבולות הידידות, המשפחה והזוגיות - אותן כינו היוונים בשמות אחרים. בברית החדשה, מופיעה המילה אגאפה בהטיות שונות מעל מאתיים פעמים. כמה סופרים בעת החדשה ביקשו להרחיב את השימוש במילה אגאפה - כך שתקבל משמעות גם בהקשרים של אהבה אוניברסלית לא-דתית. המושג אגאפה נידון ברחבה גם בדתות שונות ובפילוסופיה של המוסר.
 שימושים מוקדמים 
למילה אגפה היו שימושים נוספים ביוון העתיקה, והמחקר מתאר גם שימוש במילה בהקשרים של כבוד. בקרב קהילות הנוצרים המוקדמות, היו גם "סעודות אגאפה" לחיזוק האחווה בין המאמינים.

 בנַצְרוּת 
ממוזער| פרסקו של דמות נשית מחזיקה גביע במשתה אגאפה נוצרי מוקדם. קטקומבת הקדושים מרסלינוס ופטרוס, ויה לאביקנה, רומא .
המילה אגאפה הייתה בשימוש נרחב אצל נוצרים כביטוי ספציפי לאהבה או צדקה נוצרית (הראשונה לקורינתים 13:1–8). הביטוי "אלוהים הוא אהבה" (ὁ θεὸς ἀγάπη ἐστίν) מופיע פעמיים בברית החדשה ומצביע על מרכזיות האהבה בדתיות הנוצרית.

סי.ס. לואיס משתמש במילה אגאפה ב"ארבע האהבות" כדי לתאר את מה שהוא ראה כהאהבה הגבוה ביותר הידועה לאנושות - אהבה חסרת אנוכיות המחויבת בלהט לרווחתם של אחרים.

שמאל|ממוזער| הדרשה על ההר, קרל בלוך, 1877.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אהבה
קטגוריה:פילוסופיה נוצרית