חזון אפס

חזון אפס (באנגלית: Vision Zero) היא גישה שמטרתה לשים קץ להרוגים ולפציעות חמורות כתוצאה מתאונות דרכים, על ידי נקיטת גישה מערכתית לבטיחות בדרכים.

ממוזער|טקסט=שלט של אזור מיתון תנועה ל-30 קמ"ש. שליטה על מהירות הנסיעה באמצעות עיצוב וחקיקה הם מרכיב חשוב בחזון אפס|שלט של אזור מיתון תנועה ל-30 קמ"ש. שליטה על מהירות הנסיעה באמצעות עיצוב וחקיקה הם מרכיב חשוב בחזון אפס
היסטוריה
חזון אפס, Vision Zero, הוצג לראשונה על ידי האפידמיולוג השוודי קלאס טינגוואל (Claes Tingvall) ב-1995. טינגוואל מונה כאחראי על הבטיחות בשוודיה, והתבקש להציג תוכנית להפחתת מספר ההרוגים בתאונות דרכים. הוא טען באופן תקדימי כי המטרה מספר ההרוגים שצריך לשאוף אליו בתאונות דרכים הוא אפס. באוקטובר 1997 אישר הפלרמנט השוודי את "חוק בטיחות התנועה בדרכים", שהתבסס על עקרונות חזון אפס. לפי החזון זה, בסופו של דבר איש לא ייהרג או ייפצע קשה במערכת התחבורה.

בתחום העירוני חזון אפס מקדם מיתון מהירות התנועה, הפחתת שימוש במכוניות פרטיות ודגש על שיפור בטיחות של משתמשים פגיעים כמו הולכי רגל ורוכבי אופניים. צעדים בתחום התכנון העירוני כוללים אזורי מיתון תנועה (ל 30 קמ"ש או פחות), תשתיות אופניים כולל שבילי אופניים וצמתים לאופניים, מעברי חצייה מוגבהים, הפחתת מהירות של כלי רכב באמצעות אכיפה אלקטרונית, הגבלות על כניסת מכוניות לערים או הגבלת התנועה של מכוניות על ידי כבישים שמאפשרים גישה וחניה במרחבים אבל לא מאפשרים למכוניות מעבר דרך מרחבים אלה. במרחב הבין עירוני חזון אפס בא לידי ביטוי בעידוד שימוש בתחבורה ציבורית (במיוחד תחבורה מסילתית), כביש 2+1, שיפורי תשתיות כבישים (לדוגמה אימוץ מעקות בטיחות או עמודים בטוחים יותר), מיתון תנועה בכבישים כפריים, והכנסת שיפורים בבטיחות מכוניות.

חזון אפס אומץ במגוון מדינות וערים אם כי תיאורו יכול להיות שונה באופן משמעותי בין מקומות שונים. הראשונה להגות וליישם את "חזון האפס" הייתה שוודיה, עוד בשנת 1997. היקף התמותה והפציעות בתאונות דרכים צנח באופן משמעותי בעשור הראשון להפעלת "חזון אפס", ומאז 2013 נשאר קבוע ברמה שמציבה את שוודיה כאחת המדינות המובילות בבטיחות בדרכים, לפי כל מדד של בטיחות. מדינות נוספות שאימצאו את חזון אפס בשלב מוקדם הן נורווגיה והולנד. מדינות וערים במדינות אלה ממשיכות לקדם את חזון אפס על ידי המשך מחקר ושיפור תשתיות וכן על ידי חקיקה המעודדת יצרנים להכניס אמצעי בטיחות מתקדמים יותר. חקיקה ברמת האיחוד האירופי להכנסת טכנולוגיות בטיחות מיטביות משפיע על יצרני רכב רבים ומכאן על אנשים בכל העולם. החל משנת 2014 החלה כניסה של חזון אפס לערים בצפון אמריקה, כולל ניו יורק, עם כי במדינות אלה יש פחות דגש על שינוי תשתיות ויותר על אכיפה אלקטרונית.

עקרונות
עקרונות מוסריים 
חזון אפס מבוסס על מספר כללים מוסריים.:
 "חיים ובריאות אינם ניתנים להחלפה בתמורה לתועלות אחרות בחברה."
 הטלת האחריות לשמירה על חיי אדם לא רק על משתמשי הדרך אלה גם על מקבלי ההחלטות.
 "בכל פעם שאדם נהרג או נפצע קשה, יש לנקוט צעדים נדרשים כדי למנוע הישנות מקרה דומה."

חיים ובריאות אינם ניתנים להחלפה בתמורה לתועלות אחרות בחברה
העיקרון הראשון הוא:
"אין זה יכול להיות מקובל מבחינה מוסרית שבני אדם ייהרגו או ייפצעו קשה בעת תנועה במערכת התחבורה בדרכים."

חזון אפס מתמקד במוות ובפציעות קשות – מקרים שבהם הקורבן אינו מחלים בתוך פרק זמן מסוים. פציעות קלות או תאונות ללא פציעה אינן בתחום היישום המרכזי של החזון. דבר זה שונה מגישות מסורתיות יותר של בטיחות בדרכים שמדברות על "הפחתת תאונות דרכים".

החזון מציע שינוי יסודי בתפיסה של בטיחות בדרכים, ומציג מערכת תחבורה בטוחה כעיקרון מנחה לתכנון אסטרטגיות ולקביעת יעדים. המונח "אפס" אינו מתייחס ליעד בעל מועד מוגדר, אלא מבטא שינוי בגישה – מעבר מהתמקדות בבעיות קיימות ובניסיון לצמצמן, אל חשיבה על המצב האופטימלי שאליו יש לשאוף במערכת התחבורה.

אחד מעקרונות הליבה של החזון הוא ש"חיים ובריאות לעולם לא ניתנים להחלפה ביתרונות אחרים בתוך החברה". זאת לעומת גישה מסורתית יותר של השווה בין ניתוח עלות-תועלת, שבה מייחסים ערך כספי לחיים ולבריאות, ואז ערך זה משמש כדי להחליט כמה כסף להוציא על רשת כבישים לטובת הפחתת הסיכון.

אחריות לבטיחות בדרכים נמצאת גם אצל מקבלי ההחלטות
חזון האפס משנה גם את חלוקת האחריות לבטיחות בדרכים. ברוב מערכות התחבורה המסורתיות, האחריות מוטלת כמעט לחלוטין על משתמשי הדרך. ברוב המדינות קיימים כללים וחוקים הקובעים שעל המשתמשים לנהוג כך שתאונות תימנענה. אם מתרחשת תאונה, משמעות הדבר היא שלפחות משתמש אחד הפר כלל זה, ולכן מערכת המשפט יכולה לפעול נגדו.
בניגוד לכך, חזון האפס קובע במפורש כי האחריות היא משותפת בין מתכנני המערכת התחבורה (הממשלה, מחוקקים, ראשי ערים, מתכנני ערים, משטרה וכו') לבין משתמשי הדרך (נהגים, רוכבי אופניים, הולכי רגל):
 מתכנני מערכת התחבורה נושאים באחריות העליונה לעיצוב, לתפעול ולשימוש של מערכת התחבורה, ובכך גם לרמת הבטיחות הכוללת.
 משתמשי הדרך אחראים לפעול לפי הכללים שנקבעו על־ידי מתכנני המערכת.
 אם משתמשי הדרך אינם מצייתים לכללים בשל חוסר ידע, קבלה או יכולת – או אם בכל זאת מתרחשות פציעות – על מתכנני המערכת לנקוט צעדים נוספים כדי למנוע הרג או פציעה חמורה.

לפי עיקרון זה במקום להטיל את עיקר האחריות על הנהג ולהתמקד בחינוך ואכיפה, חזון אפס מתמקד בראש ובראשונה באחריות של הראשויות ושל יצרניות המכוניות.

בהתאם לכך חזון אפס שם דגש על צעדים מערכתיים כמו תכנון עירוני, תכנון כבישים, קידום תחבורה ציבורית, עידוד או חיוב יצרני מכוניות לפתח ולהכניס אמצעי בטיחות מתקדמים יותר, ועידוד או חיוב נהגים להשתמש באמצעי בטיחות אלה. חינוך ואכיפה גם מקבלים תשומת לב בין היתר באמצעות אכיפה אלקטרונית וכן עיצוב הגורר שינוי התנהגות.

עקרונות ביולוגיים - מערכת תחבורה שמותאמת לבני אדם
עיקרון היסודי של מערכת בטיחות מערכתית היא מערכת שמותאמת לבני אדם. שתי תכונות יסודיות של בני אדם הן:
 בני אדם פגיעים לתאונות
 בני האדם מבצעים טעויות

אלו הן תכונות אנושיות אינהרנטיות ולא ניתן לשרש אותן באמצעות חינוך. הדוגלים בחזון אפס טוענים כי מערכת שמניחה שכולם לא יעשו טעויות 100% מהזמן היא לא מערכת בטיחות טובה. עקרון מרכזי בתכנון המערכת הוא שאסור שטעות קטנה תוביל לפציעה קשה או למוות.

ההנחה היא כי בני אדם, מעצם טיבם תמיד יעשו טעויות, אין טעם לצפות שנהגים ושאר משתמשי דרך לא יעשו טעויות לעולם, ובמקום זה על מקבלי ההחלטות לעצב מרחבים, טכנולוגיות וחוקים במטרה להקטין את הסיכוי שבני אדם יבצעו טעות ולמנוע מצבים שבהם טעות כזו תגרור תמותה.

עקרונות יסוד בתחום העיצוב והתכנון
פרופסור Peter G Furth  מאוניברסיטת נורת'איסטרן הציע בשנת 2015 עקרונות יסוד לבטיחות מערכתית במסגרת חזון אפס:
 שליטה על מהירות והפרדה. קיימת מהירות בטוחה מרבית לכל סוג של קונפליקט. לדוגמה בין מכוניות לבין הולכי רגל שחוצים את הכביש. יש לעצב דרכים כך שאלו יפרידו בין סוגי משתמשים שונים כך שלא יתרחש קונפליקט, או שיגבילו את מהירות התנועה, למזער את הנזק לרמה בטוחה בהנחה שכן יתרחשו קונפליקטים. לדוגמה ברחובות שהם דמויי מדרחוב או במעברי חצייה ברחוב צר שבו אין רעות טובה, מהירות המטרה של מכוניות היא 10 קמ"ש. במקומות שבהם אנשים עשויים לחצות את הרחוב בכל מקום, כמו ברחוב שקט, וכאשר אופניים מעורבבים בתנועה המהירות הרצויה היא עד 30 קמ"ש (על ידי אזור מיתון תנועה). כאשר רוצים שאנשים יתנו זכות קדימה במעברי חצייה צריך שמהירות הנהיגה תהיה עד 40 קמ"ש משום שבמהירות גבוהה יותר אנשים לא תמיד עוצרים. במהירויות גבוהות יותר של 50 קמ"ש יש להפריד בין רוכבי אופניים לבין נהגים על ידי שבילי אופניים.
 הרמוניה תפקודית (Functional harmony) - לרחובות ודרכים יכולות להיות פונקציות או תפקודים שונים: לאפשר גישה לבתים ולחנויות, לאפשר נתיב נסיעה לאוטובוס או להעביר תנועה מנועית חוצה. הרמוניה תפקודית פירושה למנוע מדרך להיות בעלת תפקודים שסותרים זה את זה. לדוגמה - רחוב עם הרבה חנויות ומסחר יכיל מכוניות שנכנסות ויוצאות מחניות, משאיות שפורקות סחורה, ואנשים שחוצים את הרחוב. תפקוד כזה לא משתלב טוב עם תפקוד של הובלת נפח גדול של תנועה מנועית חוצה.
 פשטות ויכולת חיזוי קלה - אנשים מבצעים פחות טעויות כאשר הם יודעים למה לצפות וכאשר ההחלטות הן פשוטות. לדוגמה בערים הולנדיות אספלט או לבנים אדומות פירושן תשתית אופניים. כולם יודעים את זה, בגלל שכל שבילי האופניים הם אדומים. מעברי חציה הם כמעט תמיד בעלי "איי חצייה" בגלל שעבור הולך הרגל זה הרבה יותר פשוט, ולכן הרבה יותר בטוח, לבדוק כיוון אחד בכל פעם.
 סלחנות והטלת מגבלות - סלחנות של מערכת פירושה שאם מישהו מבצע טעות קטנה, זה לא מוביל לפציעה קשה. הטלת מגבלות פירושה למנוע מאנשים לבצע טעויות שהם עלולים לרצות לבצע. לדוגמה שבילי אופניים עם הפרדה פיזית מהכביש, מונעים מאנשים את האפשרות לחנות עליהם. הגבלה של כבישים לנתיב אחד בכל כיוון מקשה על פיתוח מהירות מופרזת כאשר יש מכונית לפניך.
 מודעות של המדינה - עיקרון זה מתייחס להיבטים מעבר לעיצוב דרכים כמו התמודדות עם נהיגה בשכרות, שימוש בטלפון סלולרי בזמן נהיגה, או נהגים חסרי ניסיון.

יישום
חזון אפס יושם במספר מדינות וערים ברחבי העולם, ביניהן:
 שוודיה – המדינה שבה הושק החזון לראשונה ב-1997, עם דרישה להפחית למינימום את מקרי המוות והפציעות הקשות בדרכים.
 הולנד – יישמה עקרונות דומים של "בטיחות בת קיימא" המשלבים עיצוב כבישים שמפחית את הסיכוי לתאונות.
 גרמניה – כבר מ-2008 פועלת למנוע פציעות ותמותה חמורה כתוצאה מתאונות.
 ניו זילנד – השיקה את תוכנית "Road to Zero" בין 2020–2030, בהשראת חזון האפס.
 הודו – מדינת הריאנה אימצה את חזון האפס ב-2017 והרחיבה אותו לכל המחוזות.
 קנדה – מספר ערים ואירועים לאומיים, כולל אדמונטון, טורונטו, ונקובר, שבהן אומץ החזון במטרה להפחית מקרי מוות ופציעה חמורה.
 ארצות הברית – ערים רבות אימצו את חזון אפס בעיקר בעשור השני של המאה ה-21, ובוצעו אנליזות כמותיות אשר בחנו את האפקט של השיטה. מבין הערים שאימצו את השיטה ניתן למנות את ניו יורק, סן פרנסיסקו, לוס אנג’לס, סיאטל, בוסטון ועוד, וכן מדינות כמו מונטנה וצפון קרוליינה.
 בריטניה – מספר ערים ואזורי ממשל מקומיים, כגון בלקפול וברייטון, אימצו תוכניות בטיחות בכבישים בהשראת חזון האפס.

בישראל
מדינת ישראל לא אימצה את חזון אפס. בשנת 2005, קבעה ועדת שיינין יעד שאפתני הרבה פחות, ויעד זה לא הושג. מספר צעדים נקודתיים מחזון אפס אומצו בישראל בהצלחה כמו שימוש במעגלי תנועה, והכנסת פסי האטה. כמו כן הממשלה מעודדת שימוש בטכנולוגיות בטיחות על ידי הקלות במיסוי.

בשנת 2017 קראו ישראל בשביל אופניים והעמותה לכלכלה בת קיימא לקדם חזון אפס בישראל על ידי צעדים כמו תכנון שונה על רשת הדרכים העירונית, שילוב של הפרדה ושילוב בטוח של אופניים לפי סוג הרחובות ופעולות נוספות.

עיריית תל אביב-יפו בהנהגת רון חולדאי יזמה הקמת רשת שבילי אופניים בעיר. בשנת 1998 סללה העירייה שביל אופניים ראשון בשדרות רוטשילד בעיר ופעלה מאז להרחבת רשת השבילים. בשנות ה-2010 יזמה העירייה קידום אזורי מיתון תנועה. מאוחר יותר אימצה העיירה היבטים נוספים של בטיחות לאופניים כמו שיפור השבילים בצמתים, הוספת "בייק בוקס" ורמזורים לאופניים. הוספת שבילי האופניים נועדה גם לשם הורדת רוכבים ממדרכות והעיירה לטובת שיפור בטיחות הולכי הרגל. צעדים נוסף שיזמה העירייה לטובת נושא זה היה איסור חניה מכוניות על מדרכות, הצבת פקחים לאכיפה נגד רכיבה אופניים (במיוחד חשמליים) על מדרכות. אזורי מיתון התנועה שודרגו ונוסף להם סימון מיוחד ובולט על הכביש (עיגול עם סמל שלושים וסמל של מכונית מאחורי אופניים). בשנת 2023 החליטה עיריית תל אביב להצטרף לתוכנית חזון אפס.

קישורים חיצוניים

בעברית
 חזון אפס הרוגים בתאונות דרכים, אקו-ויקי
 תוכנית אסטרטגית לחזון אפס (Zero Vision), פרוטוקול דיון ועדת בטיחות בדרכים, עיריית תל אביב-יפו, 5.7.2022
 יעקב אייכלר, ראיון עם מיטל להבי על "חזון אפס", במקור ברשת ב', כאן, youtube 2023
 גישת המערכת הבטוחה (Safe System): יסודות, עקרונות ואתגרי היישום, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 20.07.2025
 תבנית להכנת תוכנית עירונית רב שנתית לבטיחות בדרכים, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 01.12.2023


 בטיחות מערכתית: העקרונות מאחורי חזון אפס הרוגים בתאונות, סרטון יוטיוב, BicycleDutch, 11 בינואר 2017

 דרור רשף, דרכים לשיפור הבטיחות בדרכים על פי חזון אפס, יוזמת anyway
 אתר safety-data מערכת ניתוח תאונות דרכים הממקודת בהרוגים ופצועים קשים בישראל, בהתאם לעקרונות ׳חזון אפס׳. נתון לשינוי.
בשפות אחרות
 Vision Zero Academy, אקדמית חזון אפס, משרד התחבורה השוודי
 Vision Zero Network רשת ארגונים ללא מטרות רווח בארצות הברית לקידום חזון אפס.
 Zero Road Deaths and Serious Injuries, פורום התחבורה הבינלאומי ITF 
 Vision Zero for London, עיריית לונדון

הערות שוליים

קטגוריה:בטיחות בתחבורה
קטגוריה:תאונות דרכים
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:תכנון עירוני