פלורנס פרייס

פלורנס ביאטריס פרייס (באנגלית: Florence Beatrice Price; 9 באפריל 1887 – 3 ביוני 1953) הייתה מלחינה קלאסית, פסנתרנית, נגנית עוגב ומורה למוזיקה אמריקאית. פרייס נולדה בליטל רוק, ארקנסו, התחנכה בקונסרבטוריון המוזיקה של ניו אינגלנד, והייתה פעילה בשיקגו מ-1927 ועד מותה ב-1953. פרייס היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהוכרה כמלחינת מוזיקה קלאסית, והראשונה שיצירה שלה נוגנה על ידי תזמורת גדולה.Slonimsky, N. (ed.), The Concise Edition of Baker's Biographical Dictionary of Musicians, 8th edn, New York: Schirmer, 1994, p. 791. פרייס הלחינה למעלה מ-300 יצירות: ארבע סימפוניות, ארבעה קונצ'רטו, וכן יצירות מקהלה, שירי אמנות, מוזיקה קאמרית ומוזיקה לכלי סולו. בשנת 2009, נמצא בבית הקיץ הנטוש שלה אוסף גדול מיצירותיה וניירותיה.

 ביוגרפיה 
 חיים מוקדמים וחינוך 
פלורנס ביאטריס סמית' נולדה לפלורנס (גוליבר) ולג'יימס ה. סמית' ב-9 באפריל 1887 בליטל רוק, ארקנסו,Slonimsky (1994) gives 1888. אחת משלושה ילדים במשפחה מעורבת. אביה היה רופא השיניים האפרו-אמריקאי היחיד בעיר, ואמה הייתה מורה למוזיקה שדאגה להכשרה המוזיקלית המוקדמת של פלורנס.Ege, Samantha (2020). "Composing a Symphonist: Florence Price and the Hand of Black Women's Fellowship". Women & Music. 24 (1): 7–27. doi:10.1353/wam.2020.0010 S2CID  226592558 – via Lincoln: University of Nebraska Press.למרות ההפליה הגזעית בתקופה זו זכתה משפחתה לכבוד רב והצליחה בקהילתם.Walker-Hill, Helen (1893). Piano Music by Black Women Composers. Darby, Pennsylvania: Greenwood Press. pp. 76–77. היא הופיעה לראשונה בנגינת פסנתר בגיל ארבע ויצירתה הראשונה יצאה לאור בגיל 11.Brown, Rae Linda (2020). The Heart of a Woman: The Life and Music of Florence B. Price. Chicago: University of Illinois Press. ,עמ' 34

היא למדה בבית ספר במנזר קתולי, ובשנת 1901, בגיל 14, היא סיימה את לימודיה כ של כיתתה. ב-1902, לאחר התיכון, היא נרשמה לקונסרבטוריון המוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון, מסצ'וסטס שם למדה לתואר כפול בהוראת עוגב ופסנתר. בהתחלה היא העמידה פנים שהיא מקסיקנית כדי להימנע מהאפליה הגזעית נגד האפרו-אמריקאים, ורשמה את עיר הולדתה כ"פואבלו, מקסיקו".Brown, Rae Linda (2020). The Heart of a Woman: The Life and Music of Florence B. Price. Chicago: University of Illinois Press. ISBN 978-0252043239.,עמ' 54בקונסרבטוריון היא למדה קומפוזיציה וקונטרפונקט אצל המלחינים  ו. כבר בזמן לימודיה כתבה פרייס (תחת שם החידה שלה סמית') את שלישיית המיתרים והסימפוניה הראשונה שלה. היא סיימה את לימודיה בשנת 1906 בהצטיינות, עם תעודת אמן בעוגב ועם תעודת הוראה.Slonimsky and biography.com agree on 1906.

 קריירה 
בשנת 1910, סמית' חזרה לארקנסו, שם לימדה תקופה קצרה לפני שעברה לאטלנטה, ג'ורג'יה, שם הייתה לראש המחלקת המוזיקה של  של היום שהייתה אז . ב-1912 היא נישאה לתומס ג'יי פרייס, עורך דין. היא ויתרה על משרת ההוראה שלה ועברה חזרה לליטל רוק, ארקנסו, שם הייתה לו פרקטיקה ונולדו להם שתי בנות.היא לא הצליחה למצוא עבודה בעיירה שהפכה זה מכבר לעיירה של הפרדה גזעית.

לאחר סדרת תקריות על רקע גזעי בליטל רוק, במיוחד לינץ' באדם שחור ב-1927, החליטה משפחת פרייס לעזוב. כמו משפחות אפרו-אמריקניות רבות מהדרום העמוק, הם הצפינו בהגירה הגדולה כדי להימלט ממשטר חוקי ג'ים קרואו, והתיישבו בשיקגו, עיר תעשייתית גדולה.

בשיקגו פלורנס פרייס התחילה תקופה חדשה ומספקת בקריירת ההלחנה שלה; היא הייתה חלק מ. היא למדה קומפוזיציה, תזמור ועוגב אצל המורים המובילים בעיר, ביניהם ארתור אולף אנדרסן, קרל בוש, וסלי לה ויולט וליאו סורבי. היא פרסמה ארבעה יצירות לפסנתר ב-1928. בזמן שהותה בשיקגו, פרייס נרשמה מספר פעמים ב, מכללת המורים של שיקגו, אוניברסיטת שיקגו ול, ולמדה שפות ומקצועות חופשיים בנוסף למוזיקה.,עמ' 98

בשנת 1930, הייתה לה הצלחה מוקדמת חשובה כאשר בוועידה השנתית ה-12 של , כאשר הפסנתרנית ומלחינה  ניגנה בבכורה את "Fantasie nègre" של פרייס [מס' 1] (1929) בגרסתה המקורית שכותרתה באנגלית הייתה "פנטזיה שחורה". על ההופעה הזו, כתב קארל דיטון ב-Associated Negro Press:ב-1931, מאבקים כלכליים והתעללות מצד בעלה הביאו לכך שפייס התגרש בגיל 44. היא הפכה לאם חד הורית לשתי בנותיה. כדי להתפרנס עבדה כנגנית עוגב בהקרנות סרטים אילמים והלחינה שירים לפרסומות ברדיו בשם עט. בתקופה זו, פרייס גרה עם חברים. בסופו של דבר היא עברה לגור עם תלמידתה וחברתה, , שגם היא הייתה פסנתרנית ומלחינה שחורה. ידידות זו קישרה את פרייס עם הסופר לאנגסטון יוז והקונטרה אלט מריאן אנדרסון, שניהם דמויות בולטות בעולם האמנות שסייעו רבות להצלחתה העתידית של פרייס כמלחינה.,עמ' 170 יחד, פרייס ובונדס החלו להשיג הכרה לאומית ביצירותיהן וביצועיהן.

בשנת 1932, פרייס ובונדס שתיהן הגישו יצירות לקרן וונמייקר לפרסים. פרייס זכתה בפרס הראשון עם , ופרס שלישי עבור הסונטה לפסנתר שלה, שזיכו אותה בפרס של 500 דולר.Price, Florence (1 בינואר 2008). Brown, Rae Linda; Shirley, Wayne D. (eds.). Symphonies nos. 1 and 3. A-R Editions. pp. xxxviii–xlv. ISBN 978-0895796387(בונדס הגיעו למקום הראשון בקטגוריית השירים, עם שיר שכותרתו "רוח ים").

בתחילת 1933, התומכת המובילה באמנויות , נשיאת איגוד המוזיקה של שיקגו, מבקרת המוזיקה של העיתון The Chicago Defender ובעתיד הנשיאה הלאומית של , שילמה 250 דולר (כ-5,093 דולר לפי ערך של 2021) כדי שהסימפוניה הראשונה של פרייס תיכלל בתוכנית המוקדשת ל-"האדם השחור במוזיקה", עם התזמורת הסימפונית של שיקגו, בניצוחו של פרדריק סטוק, כחלק מיריד העולם של "מאה הקידמה".See "Program Notes on Florence B. Price for Chicago Symphony Orchestra's 'Rivers' Series by Barbara Wright-Pryor, President, Chicago Music Association, NANM, Inc.". John Malveaux Music. למרות שהקונצרט הזה, כמו היריד כולו, היה ללא ספק נגוע בגזענות שאפיינה את שיקגו וארצות הברית כולה בשנות ה-30,See John Michael Cooper, "The Problem with Programs: Florence Price’s First Symphony, the 1933–34 World’s Fair, and Three Tribbles, Part 1, Part 2, and Part 3 התמיכה של ג'ורג' הפכה את פרייס לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהמוזיקה שלה מנוגנת על ידי תזמורת גדולה בארצות הברית. מאוחר יותר באותה עונה הקדיש הבית הארחה באילינוי ליריד העולמי תוכנית שלמה לפרייס ולמוזיקה שלה, הזמנה שבלטה במיוחד על רקע היותה תושבת אילינוי רק חמש שנים.,עמ' 149–50

בשנת 1934, פרייס ייצגה את כיתתה בקולג' המוזיקלי של שיקגו, וניגנה את הקונצ'רטו שלה ברה מינור לפסנתר ותזמורת כחלק מתוכנית פתיחת העונה של 1934. הופעה זו זכתה לשבחים רבים של המבקרים. היא ניגנה את הקונצ'רטו הזה גם באיגוד הלאומי של מוזיקאים שחורים בפיטסבורג, וזכתה לשבחים נוספים של הביקורת ב ו ששיבח במיוחד את שילוב התרבות האפרו-אמריקאית ביצירתה וכינה אותה "מוזיקה אמריקאית אמיתית".

מספר יצירות תזמורת האחרות של פרייס נוגנו על ידי התזמורת הסימפונית של מינהל קידום העבודות של דטרויט ו.ב-12 באוקטובר 1934 ביצעה את הקונצ'רטו תזמורת ידועה זו, אשר שאפה לרומם נשים מלחינות ומבצעות. בכך התחיל קשר ארוך טווח בין התזמורת לבין פרייס. שותפות זו עזרה לפרייס לזכות בהכרה, והקונצ'רטו שלה ברה מינור יזכה לביצועים של תזמורות מרכזיות אחרות במהלך חייה, כולל ההתזמורת הסימפונית של שיקגו ותזמורת של מינהל קידום העבודות במישיגן.

בשנת 1940, פרייס נכללה ב בזכות עבודתה כמלחינה. בשנת 1949 פרסמה פרייס שניים מעיבודי הספיריטואלז שלה, "I Am Bound for the Kingdom", ו"I'm Workin' on My Buildin'", והקדישה אותם למריאן אנדרסון, שביצעה אותם לעיתים קרובות.

 חיים אישיים 
בשנת 1912 נישאה פרייס לעורך הדין תומאס ג'יי פרייס (הידוע גם בשם ג'ון גריי לוקאס)Maxile, Horace J. (2008). "Signs, Symphonies, Signifyin(G): African-American Cultural Topics as Analytical Approach to the Music of Black Composers". Black Music Research Journal. 28 (1): 123–138. ISSN 0276-3605. JSTOR 25433797.עם שובה לארקנסו מאטלנטה. נולדו להם שתי בנות ובן: פלורנס (נפטרה ב-1975), אדית ותומס ג'וניור. ילדיה של פרייס גדלו בשיקגו.

פלורנס פרייס התגרשה מתומאס פרייס בינואר 1931 וב-14 בפברואר 1931 היא נישאה לאלמן פוסי דל ארנט (1875–1957) המבוגר ממנה בכ-13 שנים שהיה סוכן ביטוח ושחקן בייסבול לשעבר של איגודי שיקגו. היא וארנט נפרדו באפריל 1934; הם כנראה מעולם לא התגרשו רשמית.See Rae Linda Brown, "Lifting the Veil: The Symphonies of Florence B. Price", in Florence Price: Symphonies Nos. 1 and 3, ed. Rae Linda Brown and Wayne Shirley, Recent Researches in American Music, No. 66 [Middleton, Wisconsin: A-R Editions, 2008], xxxi,

ב-3 ביוני 1953, פלורנס פרייס מתה משבץ מוחי בשיקגו, אילינוי, בגיל 66.,עמ' 235

 מורשת והוקרה 
בשנת 1964, בתי הספר הציבוריים של שיקגו פתחו לכבודה את בית הספר היסודי על שם פלורנס פרייס בשכונת קנווד הצפונית בשיקגו. קהל התלמידים של בית הספר היסודי ע"ש פרייס היה בעיקר אפרו-אמריקאי. בבית הספר היה פסנתר שהיה שייך לפרייס. בפברואר 2019, מכללת הצטיינות של אוניברסיטת ארקנסו ערכה קונצרט לכבוד פלורנס פרייס. באוקטובר 2019, פסטיבל פלורנס פרייס הבינלאומי הכריז כי מפגש היסוד שלו החוגג את המוזיקה והמורשת שלה יתקיים ב באוגוסט 2020. בין ה-4 ל-8 בינואר 2021, פרייס הייתה  של רדיו 3 BBC.

לאחר מותה, חלק ניכר מעבודותיה נדחק לשוליים עם הופעתם של סגנונות מוזיקליים חדשים המתאימים יותר לטעמים המשתנים של החברה המודרנית. חלק מיצירותיה אבד, אך ככל שהתגברה תשומת הלב למלחינות אפרו-אמריקאיות, זכתה גם פרייס בתשומת לב מחודשת. בשנת 2001,  הפיקה אלבום של כמה מיצירותיה. בשנת 2011, הפסנתרנית  והאנסמבל הרפרטוארי השחור החדש ביצעו את הקונצ'רטו של פרייס בפרק אחד וסימפוניה במי מינור.

 גילוי כתבי יד ב-2009 
בשנת 2009, אוסף משמעותי של יצירותיה וניירותיה נמצא בבית נטוש ורעוע ששימש את פרייס כבית קיץ בפאתי סנט אן, אילינוי. אוסף זה כלל עשרות מהפרטיטורות שלה, כולל שני הקונצ'רטי לכינור והסימפוניה הרביעית שלה. כפי שהצהיר המבקר של הניו יורקר אלכס רוס בפברואר 2018,  שלושה עיבודים של עבודתה "אברהם לינקולן הולך בחצות" התגלו מחדש ב-2009; עיבוד לתזמורת, עוגב, מקהלה וסולנים הושמע בבכורה ב-12 באפריל 2019 על ידי  ומקהלת ליריקורה הקאמרית בקיימברידג', מסצ'וסטס.

בנובמבר 2018, הוצאת המוזיקה  הודיעה כי רכשה את הזכויות הבלעדיות בכל העולם על קטלוג יצירותיה המלא של פלורנס פרייס."News – G. Schirmer Acquires Florence Price Catalog"Michael Cooper, "A Rediscovered African-American Female Composer Gets a Publisher", The New York Times, Nov. 15, 2018 בשנת 2021, הפסנתרנית הקלאסית  יזמה את הפרויקט "מוזיקת השמש העולה" שנועד למשוך תשומת לב להשפעתם של מלחינים ממגוון רקעים על המוזיקה הקלאסית האמריקנית. הפרויקט מסתייע במפיקים כמו אדם אבסהאוס להפקת יצירות של מלחינים כמו למשל פרייס והארי ברלי שהוקלטו לאחרונה, שחשיבותם אבדה לעיתים בתיאורים היסטוריים של ההתפתחות התחום.Beaugez, Jim, How Black Composers Shaped the Sound of American Classical Music, Smithsonian, February 5, 2021

בעונת 2022 של סדרת "Uncovered" של רביעיית Catalyst, המתמקדת במוזיקה של מלחינים שחורים, כלולות כמעט שעתיים של מוזיקה קאמרית של פרייס. .

לדברי ג'ונתן בלומהופר:.

 קבלה וביקורות 
פרייס התקבלה היטב בתקופתה, במיוחד בשיקגו. עם זאת, אפילו הביקורות החיוביות שלה הושפעו מהאמונה הרווחת בתקופתה שנשים הן מבצעות, ואשה מלחינה היא חידוש. לכן כמה מהביקורות על פרייס התמקדו יותר ביכולותיה כנגנית ולאו-דווקא בכישוריה כמלחינה.

היא הייתה מודעת לכך. כשכתבה למלחין שהעריצה, כתבה פרייס בהקדמה לעבודתה: "יש לי שתי מוגבלויות - אלה של המין והגזע". היא התייחסה לעובדות הללו מלכתחילה כדי לתבוע סקירה ללא הטית סקסיזם או גזענות של פועלה. למרות האתגרים הללו, פרייס זכתה לשבחים על השילוב של השכלתה המערבית המסורתית והתרבות האפרו-אמריקאית במוזיקה שלה, והוערכה כחלוצה הן במגדר והן בגזע שלה.

 יצירות 
ממוזער|פלורנס בי פרייס ב-1942
 סגנון ההלחנה שלה 
למרות שלימודיה היו ספוגים במסורת אירופאית, המוזיקה של פרייס היא בסגנון אמריקני והיא חושפת את שורשיה הדרומיים. ההשפעה החזקה של סגנון ההלחנה של אנטונין דבוז'אק ניכרת לעיתים קרובות, למשל, בקונצ'רטו הראשון שלה לכינור. היא כתבה בסגנון עממי, תוך שימוש בצלילים ורעיונות המתאימים למציאות של החברה העירונית. בהיותה נוצרייה מחויבת, היא השתמשה לעיתים קרובות במוזיקה של  כחומר לעיבודים שלה. על פי דרישתו של המנטור שלה ג'ורג' ווייטפילד צ'דוויק, פרייס החלה לשלב אלמנטים של ספיריטואלז אפרו-אמריקאים, תוך שימת דגש על הקצב והסינקופציה שלהם ולא השתמשה רק בטקסט שלהם. המנגינה בסימפוניה הראשונה שלה נוצרה בהשראת ספיריטואלז אפרו-אמריקאיים אך נטועה היטב בכתיבה אינסטרומנטלית. בהשראת הסימפוניה ה-9 של דבוז'אק, הפרק השלישי נקרא ריקוד ג'ובה. ריקוד העם הזה מלפני המלחמה בגרסתו המאוחרת יותר כ כבר נתן השראה למלחיני מוזיקה אמנותית אירופאית, כמו למשל "Golliwogg's Cakewalk" של דביסי ב מ-1908.,עמ' 108 מארג המסורת והמודרניזם שיקפו את אורח החיים של האפרו-אמריקאים בערים הגדולות באותה תקופה.

פלורנס פרייס הלחינה יצירות רבות: ארבע סימפוניות, ארבעה קונצרטי (ביניהם קונצ'רטו לפסנתר ושני קונצרטי לכינור), וכן יצירות מקהלה, ובנוסף שירי אמנות, ומוזיקה קאמרית ולכלי סולו, יצירות לכינור, המנוני עוגב, קטעי פסנתר, עיבודים של ספיריטואלז. כמה מיצירותיה הפופולריות יותר הן: "שלושה ריקודי שחורים קטנים", "שירים לבתולה האפלה", "נשמתי עוגנת באלוהים" לפסנתר או לתזמורת ולקול, ו"גשר הירח". פרייס השתמשה במנגינות ובמקצבים אפרו-אמריקאים אופייניים ברבות מיצירותיה. בהערות התוכנית ליצירת הפסנתר שלה "שלושה ריקודי שחורים קטנים" כתבה פרייס: "לקצב חשיבות מכרעת בכל סוגי המוזיקה השחורה. בריקוד, זהו הכוח המשכנע, הסוחף קדימה, שאינו סובל שום עצירה... כל השלבי הפעילות השחורה האמיתית – בין אם זו עבודה או משחק, שירה או תפילה – נוטים לרכוש איכות קצבית".

 סימפוניות 
 סימפוניה מס' 1 במי מינור (1931–32); פרס ראשון בתחרות , 1932
 סימפוניה מס' 2 בסול מינור (בערך 1935, נחשבת לאבודה)
 סימפוניה מס' 3 בדו מינור (1938–40)
 סימפוניה מס' 4 בדי מינור (1945)

 קונצרטי 
 קונצ'רטו לפסנתר בדי מינור (1932–34); מכונה לעיתים קרובות "קונצ'רטו לפסנתר בפרק אחד" שיש לו שלושה פרקים נפרדים
 קונצ'רטו לכינור מס' 1 בדי מז'ור (1939)
 קונצ'רטו לכינור מס' 2 בדי מינור (1952)
 רפסודיה/פנטזיה לפסנתר ותזמורת (תאריך לא ידוע, ייתכן שאינו שלם)

 יצירות תזמורתיות אחרות 
 (1929–32)Recorded by the BBC National Orchestra of Wales under conductor Daniel Blendulf; broadcast for International Women's Day on BBC Radio 3's Live in Concert program of March 8, 2015.
 סוויטת נהר מיסיסיפי (1934); למרות שנקראת "סוויטה", היצירה היא פרק גדול אחד מתמשך, שבו מצוטטים כמה שירי נהר מיסיסיפי מפורסמים, כגון ,  ו.
 סוויטת שיקגו (תאריך לא ידוע)
 סימפוניית ריקוד קולוניאלית (תאריך לא ידוע)
 פתיחה לקונצרט מס' 1 (תאריך לא ידוע); מבוסס על ספיריטואל "חוטא, נא אל תיתן לקציר הזה לחלוף"
 פתיחה לקונצרט מס' 2 (1943); מבוסס על שלושה ספיריטואלז (, , )
 האלון, פואמה סימפונית (1943);
 שירי האלון, פואמה סימפונית (1943);
 סוויטת ריקודי שחורים (בכורה ב-1951; גרסה תזמורתית ל-"שלושה ריקודי שחורים קטנים" לפסנתר, 1933;); המכונה גם "סוויטת ריקודים"
 Dances in the Canebrakes (גרסה תזמורתית של יצירת הפסנתר, 1953)

 יצירות למקהלה 

 שירה סולו (כל השירים בלווי פסנתר) 

 מוזיקה קאמרית אינסטרומנטלית 
 Andante con espressione (1929)
 רביעיית מיתרים (מס' 1) בסול מז'ור (1929)
 פנטזיה [מס' 1] בסול מינור לכינור ופסנתר (1933)
 רביעיית כלי מיתר (מס' 2) במי מינור (פורסם ב-1935)new edition, ed. John Michael Cooper (New York: G. Schirmer, 2019)
 חמישיית פסנתר במי מינור (1936)
 חמישיית פסנתר ברה מינור (1936?)
 "חמישה שירי עם בקונטרפונקט" לרביעיית מיתרים
 סוויטה (אוקטט) לכלי נשיפה ופסנתר (1948–49)
 פנטזיה [מס' 2] בפה דיאז מינור לכינור ופסנתר (1940)
 "מצבי רוח" לחליל, קלרינט ופסנתר (1953)
 "מסע אביב", ל-2 כינורות, ויולה, צ'לו, קונטרבס ופסנתר

 יצירות לפסנתר 

 עיבודים של ספיריטואלז 
 "נשמה הטילה עוגן באלוהי", (1937),עיבוד לתזמורת ומקהלה
 "אף אחד לא יודע את הצרות שראיתי (פילדלפיה: תיאודור פרסר, 1938);
 "באלה הימים"
 שני ספיריטואלז שחורים (1940): "אני בדרכי למלכות" ו-"אני בונה את משכני" אוברטורת הקונצרט שלה על ספיריטואלים שחורים, הסימפוניה במי מינור ושירים שחורים עם קונטרפונקט לרביעיית כלי מיתר, כל אלה משמשים דוגמה מצוינת לעבודתה האידיומטית.
 "  ", (1942)
 "אני בדרכי למלכות" (1948)
 "אני בונה את משכני"
 "חייל ברכו לשמים", מקהלת גברים, 1949 [2 עיבודים]

ללא תאריך:
 "ג'ושוע לחם בקרב יריחו" (בערך 1950)
 "פיטר, לך צלצל בפעמונים" (ללא תאריך)
 וריאציות על שיר עם (פיטר, לך צלצל בפעמונים)", עוגב, (1996);
 "לא יכולתי לשמוע אף אחד מתפלל", SSAATTBB;
 "הצילני, אדוני, הושעני"
 "צרות שהופיעו בדרכי"
 12 עבודות אחרות ?
 כתבי יד של 40 שירים; כתבי יד אחרים באוספים פרטיים; מסמכים ושכפול כתבי יד באוניברסיטת ארקנסו ופלורידה

 יצירות לעוגב 
(סופק על ידי קלברט ג'ונסון)
 הערצה ב-The Organ Portfolio Vol. 15/86 (דצמבר 1951), Dayton OH: Lorenz Publishing Co., 34–35.
 אנדנטה, 24 ביולי 1952
 אנדנטינו
 אלגרטו
 קנטילנה, 10 במרץ 1951
 גחמה
 נערה עדינה, עד 19 בנובמבר 1936
 הדים של תפילה (עד 14 ביולי 1950)
 מרץ חגיגי
 סונטה ראשונה לעוגב, 1927
 שׁעון חול [לשעבר איש החול]. בשילוב עם "מבט אל העבר" כמס' 1
 "שעה של שלום" או "שעה של נחת" או "לב עדין", 16 בנובמבר 1951
 במצב רוח שקט [לשעבר ערב ואחר כך אימפרומפטו], New York: Galaxy Music Corp, 1951 (מתוארך 7 באוגוסט 1941)
 מלודיה קטנה
 פסטורלה קטנה
 מגבית נדבות ב-The Organ Portfolio Vol. 17/130 (1953). Dayton OH: Lorenz Publishing Co., 1953
 הו מחשבה חגיגית, עד 14 ביולי 1950
 פסקליה ופוגה, ינואר 1927
 מחשבה נעימה, 10 בדצמבר 1951
 פרלוד ופנטזיה, מ-1942
 התבוננות בעבר [לשעבר שדון על קרן ירח ], בשילוב עם "שׁעון חול" בתור מס' 2
 להתגנב אל ישו, עד 19 בנובמבר 1936
 סוויטה מס' 1, עד 6 באפריל 1942
 ערפל זיכרון (1949)
 טמפו מתון[ללא כותרת], פגום קשות ואולי לא שלם
 וריאציות על שיר עם
 מוציאים לאור עיקריים: פישר Gamble-Hinged, Handy, McKinley, Presser

 יצירות לכינור (בליווי פסנתר) 
 Andante עם הבעה
 גן נטוש
 ריקוד פיות
 פנטזיה בסול מינור לכינור ופסנתר (1933)

 דיסקוגרפיה 
+שנהאלבוםביצועהוצאה 1987מבצעת מוזיקת פסנתר של פלורנס פרייסאלתאה וייטסCambria Records1993שירים אמנותיים מאת מלחינים אמריקנייםיולנדה מרקולסקוGasparo Recordsיהלומים שחוריםאלתאה וייטסCambria Records1997אשת הרנסאנס של שיקגו: יצירות עוגב של פלורנס פרייסקלברט ג'ונסוןCalcante CAL 014הנה אחד [מוזיקה לכינור ופסנתר מאת מלחינים אמריקאים] (הגן הנטוש)"Here's One | Jeffrey James Arts Consulting". Retrieved 2021-11-02.זינ זיף, כינור
קמרון גרנט, פסנתר4-Tay Inc. 4TAY-CD-40052000אודכירן אמייז; דוד קורהווארMusician's Showcase2001פלורנס פרייס: האלון; סוויטת נהר מיסיסיפי; וסימפוניה מס' 3 / פילהרמונית נשים; פילהרמונית נשיםKoch International Classics 2006לוסיל פילד שרה שירים מאת מלחינות אמריקאיותלוסיל פילדCambria Records2011פלורנס בי פרייס: קונצ'רטו בפרק אחד וסימפוניה במי מינורלסלי בי דאנר; קארן וולווין; אנסמבל רפרטואר השחור החדשAlbany TROY12952018פלורנס ב' פרייס: קונצרטי לכינור מס' 1 (רה מז'ור – 1939) ו-2 (רה מינור – 1952)אר-ג'ין קאהנג; הפילהרמונית של יאנצ'ק; ריאן קוקרהאםAlbany TROY1706פלורנס בי פרייס: סימפוניות מס' 1 (מי מינור – 1932) ו-4 (רה מינור – 1945)התזמורת הסימפונית של פורט סמית'; ג'ון ג'טרNaxos American Classics2013רוחות רפאים של הפסנתר (שדון והיתוש)מיכאל לוין; פסנתרSono Luminus DSL-921682019פלורנס בי פרייס: הגן הנטוש (1933) וריקוד הפיות (ללא תאריך)שוון וון כינור,
אסתר פארק, פסנתרPerspectives; Delos Music DE 3547פלורנס בי פרייס: ריקודים ב (רגליים זריזות / צהריים טרופיים / כובע משי ומקל הליכה)"Arkansas Democrat Gazette". www.arkansasonline.comעיבוד של ויליאם גרנט סטיל (1895–1978) לתזמורת / סינפוניטה של שיקגו; מי-אן חןAlbum Project W – Works by Woman Composers Cedille Records מעבר למטייל: מוזיקת פסנתר מאת מלחינים מארקנסו (סונטה במי מינור)קול בורגר, פסנתרMSR Classics2020פלורנס בי פרייס: סימפוניה מס' 3 ואוברטורת קונצרט מס' 1התזמורת הלאומית של ה-BBC של ויילס; מייקל סיל; התזמורת הסימפונית של ה-BBC; ולנטינה פלגיBBC Music Magazine  BBCMM454חלוצות: יצירות פסנתר מאת מלחינות (סונטה לפסנתר במי מינור: II. Andante)הירוקו אישימוטו, פסנתרGrand Piano; HNH International GP8442021פלורנס פרייס:
סימפוניות מס' 1 ו-3תזמורת פילדלפיה ויאניק נזט-סגויןדויטשה גרמופוןפלורנס ביאטריס פרייס: סימפוניה מס' 3 בדו מינור (1940); נהר המיסיסיפי (1934); הצל של אתיופיה באמריקה (1932)התזמורת הסימפונית ORF של רדיו וינה ; ג'ון ג'טרNaxos Naxos 8 559897פלורנס פרייס - וירטואוזית ומשוררתאלן מוריסון, עוגבACA Digital Recordings; Inc. CM 201322023צמא לשוטטות: מוזיקת מקהלה של פלורנס פרייסמקהלת אוניברסיטת ארקנסו, ד"ר סטיבן קלדוולHill Records

 עיבודים 
 יצירות תזמורת 
 הערצה (1951/2024), עיבוד לתזמורת מאת קאי יוהנס פולצהופר<div class="mw-content-ltr"><div class="mw-content-rtl">

 לקריאה נוספת 

 Brown, Rae Linda (2020). The Heart of a Woman: The Life and Music of Florence B. Price. Chicago: University of Illinois Press. ISBN 978-0252043239.


 Free scores by Florence Price

 קישורים חיצוניים 

 פלורנס פרייס - מורשת אמריקאית
 פלורנס פרייס - קונצ'רטו לכינור מס' 2 (1952)
 Florence B. Price כתבי יד למוזיקה, ספריית הקונגרס
 פלורנס ביאטריס סמית' פרייס (1888–1953), התכתבות, תווים מוזיקליים ומאמרים אחרים, 1906–1975, אוניברסיטת ארקנסו, אוספים מיוחדים, אוסף כתבי יד 988:
 פלורנס פרייס והפוליטיקה של קיומה ב-Kapralova Society Journal, 16, מס'. 1 (אביב 2018): 1-10.
 סימפוניה מס' 1 במי מינור, מהארכיון
 סימפוניה מס' 1 במי מינור (video; 38:35) בערוץ יוטיוב
 Martínez, A (2021-10-20). "הפסנתרנית לארה דאונס מרכזת מחדש את המוזיקה של ההגירה הגדולה". NPR.org. המיני-אלבום של דאונס כולל מוזיקה של פלורנס פרייס והארי טי. ברלי. הראיון דן בפלורנס פרייס.
 פלורנס פרייס - אתר מוקדש לפלורנס פרייס


 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:ליטל רוק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1953
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953