המצור על סירקוסאי (278 לפנה"ס)

המצור על סירקוסאי בשנת 278 לפנה"ס היה הניסיון האחרון של קרתגו לכבוש את העיר סירקוסאי. סירקוסאי נחלשה על ידי מלחמת אזרחים בין תונון לסוסטרטוס. הקרתגים השתמשו בהזדמנות זו כדי לתקוף ולצור את סירקוסאי הן ביבשה והן בים. לאחר מכן פנו תונון וסוסטרטוס למלך פירוס מאפירוס בבקשה לבוא לעזרת סירקוסאי. כשהגיע פירוס, נסוגו הצבא והצי הקרתגים ללא קרב.

 קרתגו תוקפת את סירקוסאי המחולקת 

, טיראן סירקוסאי, גורש מהשלטון על ידי תונון. לאחר מכן אותגר תונון על כוחה של סירקוסאי על ידי סוסטרטוס. סוסטרטוס כבש את חלקה של סירקוסאי בסיציליה בעוד תונון החזיק בחלק של העיר באי אורטיגיה.

כאשר שני הפלגים בסירקוסאי היו מותשים ממלחמתם, ניצלו הקרתגים את המצב וצררו על העיר ביבשה ובים. הם חסמו את הנמל הגדול במאה ספינות וצרו את החומות עם 50,000 איש, תוך שהם בזזו את השטח שמסביב לעיר. שני הפלגים הלוחמים בסירקוסאי ביקשו מפירוס מאפירוס לספק סיוע. הם ציפו שפירוס יעזור, כי אשתו, לאנאסה, הייתה בתו של אגתוקלס, עריץ לשעבר של סירקוסאי.

 פירוס מגיע כדי להקל על סירקוסאי 
פירוס, שניהל מלחמה על הרפובליקה הרומית בדרום איטליה באותה תקופה, הסכים. המוניטין של פירוס כמשחרר היוונים מאיומים ברבריים היה נפגע אם סירקוסאי הייתה נכבשת על ידי קרתגו. כמו כן, סיציליה הציעה את ההזדמנות לפלישה אפשרית ללוב, כפי שעשה אגתוקלס לפניו.

פירוס הגיע לסיציליה בתחילת 278 לפנה"ס. כשנחת על סיציליה כרת ברית עם , שליט טאורומניום. לאחר שקיבל חיילים מאותה עיר, המשיך לקטנה שם הוריד את חיל הרגלים שלו. בזמן שהעביר את צבאו וציו לסירקוסאי, הקרתגים שלחו משם שלושים מספינותיהם למשימות אחרות. הצי והצבא הנותרים נסוגו ופירוס נכנס לסירקוסאי ללא התנגדות. לאחר שתונון וסוסטרטוס מסרו לו את העיר, הוא פייס ביניהם.

 לאחר מעשה 
פירוס הוסיף את הצי של סירקוסאי לצי שלו. לסירקוסאי היו למעלה מ-120 ספינות עם סיפון, 20 ללא סיפון וספינות מלכותיות, והגדילו את הצי שלו ליותר מ-200 ספינות. הרקלידס, שליט לאונטיני, מסר גם הוא את עירו ואת צבאו שהיה מורכב מ-4,000 חיילי רגלים ו-500 פרשים, לפירוס. לאחר שקיבל ערים רבות אחרות בסיציליה בברית, הוא קיווה שאולי אפילו יכבוש את לוב.

פירוס סירב לתחינות קרתגיות לשלום ותקף את שטחם על סיציליה. הוא צמצם את שטחם לליליבאיום, המעוז האחרון שלהם במערב סיציליה. פירוס הטיל מצור על ליליבאיום, אך לא הצליח להשתלט עליה כי קרתגו עדיין שלטה בים וסיפקה היטב את מזונות ונשקי העיר. הוא הסיר את המצור והחל בהכנות לפלישה ללוב עם הצי שלו.

בשלב זה הוא היה מבוזה על ידי היוונים הסיציליאנים על התנהגותו האוטוריטרית. הקש האחרון עבור היוונים הסיציליאנים היה הוצאתו להורג של תונון. למרות שתונון וסוסטרטוס שיתפו פעולה עם פירוס, הוא לא בטח בהם. כאשר סוסטרטוס כבר לא הרגיש בטוח וברח, הוא האשים את תונון בקשירת קשר עם סוסטרטוס והרג אותו. היוונים הסיציליאנים נעשו עוינים כלפיו, כאשר כמה ערים התחברו עם הקרתגים ו. בשלב זה החליט לחזור לדרום איטליה כדי לתמוך בסאמניטים ובטרנטינים, שהפסידו במלחמה עם הרפובליקה הרומית.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחמת פירוס: קרבות
קטגוריה:העת העתיקה: קרבות
קטגוריה:קרתגו: קרבות