קרב ביירות

קרב ביירות (12 ביולי 1941) סימן את סיום הלחימה במערכה בסוריה ולבנון של מלחמת העולם השנייה.

 סקירה כללית 
במערכה פרסו בעלות הברית 2 חטיבות מהדיוויזיה ה-7 האוסטרלית, חטיבה מדיוויזיית הפרשים הבריטית ה-1, חטיבת הרגלים ההודית ה-5 שנפרסה מיד מאריתריאה לאחר כניעת הדוכס מאאוסטה, מספר יחידות שריון ואוויר. של הדיוויזיה הבריטית ה-6, כוח קומנדו מיוחד (גדוד C של חטיבת השירות המיוחד) ו-6 גדודים של הדיוויזיה הצרפתית החופשית ה-1.

ב-8 ביולי, עוד לפני נפילת דאמור, ביקש מפקד צרפת של וישי - הגנרל אנרי דנץ - שביתת נשק: ההתקדמות לביירות יחד עם כיבוש דמשק של בעלות הברית בסוף יוני והתקדמות מהירה של חיילי בעלות הברית לסוריה מעיראק. בתחילת יולי ללכוד את דיר א-זור ולאחר מכן לדחוף לכיוון חאלב הפכה את עמדת וישי לבלתי נסבלת. בדקה אחת אחרי חצות ב-12 ביולי נכנסה לתוקף הפסקת אש. לכל דבר ועניין, בכך הסתיים המערכה וב-14 ביולי נחתמה שביתת הנשק ב"בסיס סידני סמית'" בפאתי העיר עכו . שביתת הנשק הפקידה את סוריה תחת הגנרל הצרפתי שארל דה גול.

כניסתה של הדיוויזיה ה-7 האוסטרלית לביירות כוננה בהצלחה את כיבוש לבנון בידי בעלות הברית. מאוחר יותר הפכה ביירות לבסיס חשוב של בעלות הברית לפעולות ימיות ב.
קטגוריה:המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ביירות: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941