אשאל אלוהיי

"אֶשְׁאַל אֱלֹהַי יִגְאֲלָה שְׁבוּיִים" הוא פיוט גאולה תימני בן שבעה בתים שחיבר הרב יוסף בן ישראל.יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968 עמ' 116-113.יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 174

 תוכן 
הפייטן פותח את השיר בתיאור כוונותיו ומצבו: אדם המתחנן לאלהיו שיחזיר את עמו, אותו הוא משווה לשבוי,השוואה זו מופיעה כבר ב לארצו. במחרוזת הראשונה עוסק הפייטן בזכות האבות; אברהם, יעקב וישראל לאחר יציאתם ממצרים, כמו גם במידת החסד של אלהיו הדואג לעניים.במחרוזת השנייה מבקש הפייטן כי יעלה אלהיו את עמו לארצו, וזאת בזכות שרה, עקדת יצחק וסבלם של בני ישראל.בבית השלישי מתאונן המשורר על חוסר האונים בו הוא מצוי, כאשר הוא מהרהר בכוחות הפיזיים והרוחניים שיידרשו ממנו כדי לעלות לארץ ישראל ולבנות בה את המקדש; הוא מציין זאת כסיבה לכך שיגאלוִִֹ האל באמצעות משיח.במחרוזת הרביעית מתאר הפייטן את המציאות האוטופית שלאחר הגאולה בארץ ישראל ואת השמחה בעת עליית עם ישראל לארצו.בבית החמישי מבכר הפייטן את שיבתם של בני טבריה, אשר על פי המסורת ייגאלו ראשונים ובהם אותם החכמים שירכיבו את הסנהדרין שיורה לישראל את ההלכות במציאות שתכון להם. אל שובם הוא מתחנן בהזכירו את זכותם של משה ושל דוד.במחרוזת הששית מתאר המשורר את העוצמה הצבאית של ישראל שישובו מהגלות, וזאת בזכות עזרתו של האל שיביס את עמי הארץ, ביניהם העמוניים והמואביים; כינויים נפוצים לשבטי חאשד ובכיל שבמחוז ארחב.בבית האחרון מחלה הפייטן את פניו של האל שיקים לו את סוכת דוד ושיוכל לעבוד את אלוהיו בבית המקדש. הפיוט נחתם בבקשת הפייטן לאל שיכניע את אויביו של עמו כאשר יתקפוהו כפי שמכלים המספריים בצמר הטלאים בעת הגז.

 צורה 
ימין|ממוזער|ביתו הרביעי של הפיוט בכתב יד תימני מהמאה ה־י"ז-י"ח.
הפיוט הוא שיר אזור (מוושח) ובו שישים ושלושה טורים המכונסים בשבעה מחרוזות (בתים); בראשי הבתים האקרוסטיכון: אני יוסף, כברוב פיוטיו של המשורר, גם בפיוט זה הקפיד על אקרוסטיכון שמו.יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף ארבעת השורות הראשונות והשתיים האחרונות בכל מחרוזת מורכבות מדלת וסוגר. בכל סוגר חמש הברות. שורות חמש עד שבע במחרוזות מורכבות משתי מילים כל אחת ויוצרות את ה"אזור". משקלו של הפיוט הוא "הסוער" (רג'ז).אברהם אידלסון, שירי תימן, עמ' 60.

 קבלה והשפעה 
הפיוט הוא מהפופולריים והמפורסמים שבשירי תימן,יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 12. וזכה למספר לחנים מסורתיים ומודרניים. הרב יוסף קאפח כתב עליו: . הוא מושר בקהילות תימן בהזדמנויות שונות, ללא מועד קבוע. השיר השפיע גם על שירים מודרניים אחרים.ברק כהן, אשאל אלוהיי, בטוויטר

 לקריאה נוספת 
 אברהם אידלסון, שירי תימן, סינסינטי תרצ"א, עמ' 60–62.

 רצון הלוי, שירת ישראל בתימן: ממבחר השירה השבזית־תימנית, תש"ס, עמ' 383–384.
 יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968, שיר נה, עמ' 113–116.
 יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון