טיבור היינל

טיבור היינל (במקור האנדלר, בהונגרית: Hajnal Tibor; מישקולץ, 28 בינואר 1899 – ג'נג'ש, 19 באוגוסט 1963) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא ריאות. רופא ראשי בכמה מוסדות רפואיים ומנהל כללי של מכון רפואי מרכזי לחולי ריאה. מחקריו בולטים באפידמיולגיה של השחפת.

 קורות חיים 
טיבור האנדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור היינל (האנדלר) (1864–1943), פקיד רכבת המדינה, ושל רחל נוימן (1872–1954). הוא סיים את הגימנסיה הראשית המלכותית הממלכתית ההונגרית בקבניה (1917). הוא המשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם סיים את לימודיו ב-1924. הוא הוסמך כדוקטור לרפואה ב-22 בנובמבר. בשנים 1924-1925, היה מתמחה במרפאת אפוני אלברט בבודפשט ובמרפאת העיניים ברחוב מריה. בין השנים 1925–1929 הוא עבד כרופא בסנטוריום המלכה ארז'בט בבודקסי. בשנת 1929 עבר את הבחינות הפנימיות ברפואת ריאות.Pest-Pilis-Solt-Kiskun Vármegye Hivatalos Lapja, 1929. szeptember 26. (27. évfolyam, 40. szám) בין השנים 1925 ו-1932 הוא היה הרופא הראשי של בית החולים ארדאי לטיפול ריאתי בבודקסי והמומחה במחלקת הילדים של בית החולים סנט יאנוש, ובין השנים 1932 לבין 1950 היה הרופא הראשי של בית החולים לריאות טאבור בבודקסי. ב-1937 עבר את הבחינה הרפואית למומחה לשחפת. בין 1945 לבין 1963, בודפשט היה הרופא ראשי המייסד והמנהל הכללי של המכון ברובע 3 לטיפול בחולי ריאות. הוא עסק באפידמיולוגיה של שחפת, בשיקום חולי ריאות ובטיפול בדימום במחלות ריאה. שמו קשור למה שנקרא פיתוח מבחני סקר לילדים positive-Mantoux בהונגריה, והכנסת בדיקת איתור שחפת לאיתור מקור הזיהום והתפתחותו להליך שגרתי בהונגריה.

מותו נגרם כתוצאה מפקקת מוחית ואי ספיקת לב.

אשתו הייתה איבויה שטרן (1901–1967), בתם של הוגו שטרן ושל מריה ברוק, עמה התחתן בבודפשט ב-14 ביולי 1934. לא היו להם ילדים.

 מחקריו ופרסומיו 
 Összehasonlító vizsgálatok a konyhasó, a kalcium és a gelatina véralvadást befolyásoló hatásáról. (Therapia, 1926)
 A tüdősebész és a belorvos kollaborációja. (Népegészségügy, 1947)
 Vizsgálatok gyermekkori tüdőgümőkórban, különös tekintettel a Mantoux- pozitív, röntgen negatív gyermekek fertőzőképességére, tüdőbeteggondozói anyagon. Többekkel. (A tuberkulózis kérdései, 1949)
 A pleurával kapcsolatos élettani és kórtani vizsgálatok. (Orvosi Hetilap, 1949. 15.)
 A tuberkulin pozitív gyermekekkel kapcsolatos góckutatás tanulsága Budapest Főváros III. kerületében. (Orvosi Hetilap, 1950. 5.)
 A köpetvizsgálatok jelentősége a gümőkór járványtanában. (Orvosi Hetilap, 1952. 50.)
 A kiskorú gyermek, mint diagnosztikai próba az idült tüdőmegbetegedések differenciáldiagnosztikájában. G. Nagy Ágnessel. (Orvosi Hetilap, 1953. 25.)
 Az antituberkulotikumok – ANT – járványtani jelentősége. (A tuberkulózis kérdései, 1954)
 Epidemiológiai térkép vezetésének jelentősége a gümőkór járványtanában. (Népegészségügy, 1955)
 Tudományos kutatómunka a TBC-gondozókban. (Tuberkulózis, 1958)
 Az időfaktor szerepe a tüdőgümőkór elleni küzdelemben. – A tuberkulózis felszámolásának elméleti alapjai és gyakorlati útja. (Tuberkulózis, 1959)
 Emlékeim Bartók Béláról. (Orvosi Hetilap, 1960)

 לקריאה נוספת 
 Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
 פטר קוזאק:  טיבור היינל באתר. www.nevpont.hu (2013)

 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאי ריאות יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:מישקולץ: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1963