פוטמידה

במיתולוגיה היוונית, הפוטמידות (יוונית עתיקה: Ποταμίδες, "בנות נהר") היו סוג של נאיאדות ושויכו לקטגוריה של נאיאדות שמקום מגוריהן בנהרות ונחלים.

 מוצאן ומקום מגורים 
הפוטמידות זוהו לפי השמות הקשורים לנהרות מוצאן כגון האניגרידות, האיסמנידות, האמניסיאדות, הפקטולידות מ והאכלואידות מנהר האכלואוס. עם זאת, היו להן שמות בודדים ולעיתים ניתן היה להבחין ביניהן לפי שם המדינה שבה ישבו.

הנהרות היו תחומי הפוטמידות וכן של הנימפות פלוביאלות. לכל נחל היה הפוטמידות שלו, שהיו כאלות מקומיות, וכמו כל הנאיאדות, היו בנותיהם של אלי הנהרות, שנקראו גם פוטמוי. אפילו הנהרות של אזורי הביצות מתוארים כמקומות בהם חיות פוטמידות; לפיכך לא נעשתה חריגה ממימי נהרות השאול היווני שנשלט על ידי האדס, כפי שצוטט בלטינית: , שפירושו .

 מאפיינים ופולחן 
כמו כל הנימפות, הפוטמידות נחשבו ככפופות לתמותה אך עם חיים ארוכים. ישנן שתי דעות ידועות לאורך חייהן:

לפי ההיסטוריון היווני פלוטרכוס תקופת חייהם הגיעה לכ-9,720 שנה.
לפי המשורר היווני הסיודוס היו כשלושת אלפים פוטמידות ברחבי העולם, וחייהן נמשכו כמה אלפי שנים.

נודעו כרבות מאוד, האמינו שהן מעוררות השראה באלה ששתו את מימי הנהר שלהן. כך נתפסו פוטמידות, ונימפות בכלל, כבעלות כוח נבואי, כדי לעורר השראה בבני אדם באותה מתנה נבואית, ולהעניק להם את הכישרון הטבעי של השירה. מכאן, כיוון שהמים נחוצים לכל הבריאה, נימפות המים (ובהן הפוטמידות), יחד עם האלים דיוניסוס ודמטר, נסגדו גם כמספקות חיים וברכות לכל היצורים הקיימים ותכונה זו באה לידי ביטוי במגוון כינויים שלהן.

לפיכך, בחלקים רבים של יוון הוגשו מנחות של דבש, שמן, חלב, אך אף פעם לא של יין, ולפעמים קורבנות של כבש או עז לאלוהויות אלו. בסיציליה הונצחה חגיגה שנתית לכבודם. למרות שלא היו להם מקדשים, המקומות היפים ביותר ביערות, בגנים וכדומה, נחשבו למקומות האהובים על נימפות ורוחות טבע בלתי נראות ולכן הוערכו בהערצה מיוחדת.

 הערות שוליים 

קטגוריה:נימפות
קטגוריה:אלות ים ונהר