חוסה ראול מולינו

חוסה ראול מולינו קינטֵרו (; נולד ב-13 ביוני 1959) הוא פוליטיקאי, דיפלומט ועורך דין פנמי, המכהן מאז 2024 כנשיא ה-39 של פנמה. הוא התמודד לנשיאות בבחירות בפנמה בשנת 2024, בהן ניצח עם 34% מהקולות כמועמד מפלגת "הגשמת מטרות" וכמחליפו של הנשיא לשעבר ריקרדו מרטינלי.

הוא כיהן כשר הממשל והצדק מ-2009 עד 2010 וכשר לביטחון הציבור מ-2010 עד 2014, בשתי תפקידים אלה בממשלתו של הנשיא מרטינלי. הוא שימש כסגן שר (1990–1993) ושר החוץ (1993–1994) בממשלתו של הנשיא גיירמו אנדארה. מ-1994 עד 1995 היה חבר המועצה הלאומית ליחסי חוץ ושופט מחליף בלשכה האזרחית של בית המשפט העליון לצדק.

מולינו היה מועמד לסגן הנשיא של מרטינלי בבחירות 2024, לאחר שמרטינלי נפסל מהתמודדות בשל שערוריות שחיתות, הוא הביע תמיכתו במולינו.

 חייו מוקדמים 
מולינו נולד ב-13 ביוני 1959 בעיר דויד, במחוז צ'יריקי. הוא בנם של הפוליטיקאי והמושל של מחוז צ'יריקי, חוסה מולינו רווירה, ואשת העסקים נלי קינטֶרו דה מולינו. אחיו הוא הדיפלומט חוסה חבייר מולינו.

הוא השלים את לימודיו היסודיים והתיכוניים בבית הספר סן ויסנטה דה פול בעיר דוד, צ'יריקי. הוא סיים את לימודיו האוניברסיטאיים עם תואר ראשון במדעי הרוח והספרות. לאחר מכן למד משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטה הקתולית סנטה מריה לה אנטיגואה, וסיים את לימודיו בשנת 1982. בשנה שלאחר מכן השלים תואר שני במשפט ימי מאוניברסיטת טוליין.

לאחר שסיים את לימודיו במשפטים, החל לעסוק בתחום המשפט הימי, ובשנת 1988 הפך לשותף מייסד במשרד עורכי הדין Fábrega, Molino y Mulino. באותה תקופה החל את פעילותו נגד הדיקטטורה הצבאית של מנואל נורייגה, כנציג של ארגוני סחר שונים.

 קריירה פוליטית 
בשנת 1990 מונה לסגן שר החוץ בממשלתו של הנשיא גיירמו אנדארה, לאחר השבת הדמוקרטיה. לאחר מותו של שר החוץ חוליו לינארס, הפך לשר החוץ ונשאר בתפקיד עד סיום כהונת הממשל בשנת 1994. במהלך כהונתו כשר ביקר בממשלות ובארגונים בינלאומיים שונים ושימש כראש משלחת המשא ומתן של רפובליקת פנמה אל מול ממשלות ארצות הברית ובריטניה, לצורך משא ומתן וחתימה על אמנות סיוע משפטי הדדי בנושאים פליליים ופשעים הקשורים לסחר בסמים. בין השנים 1994 ל-1995 היה חבר במועצה הלאומית ליחסי חוץ ושופט מחליף בלשכה האזרחית של בית המשפט העליון לצדק.

ממשלת מרטינלי מונה מולינו לשר הממשל והצדק בשנת 2009 וכיהן בתפקיד זה שנה בלבד, עד 2010, אז הגיש את התפטרותו. לאחר מכן מונה לשר לביטחון הציבור בשנת 2010 וכיהן עד סיום כהונת הממשל בשנת 2014. הוא קיבל משימות חשובות והפך לאחד מבעלי הברית המהימנים ביותר של הנשיא מרטינלי. במהלך תפקידו כשר הוא חיזק את הביטחון ברחובות באמצעות יישום מחסומי משטרה, שמולינו טען שהיו הצלחה גדולה, כאשר המשטרה הצליחה לעצור חמישה עשר אלף פושעים שניסו לעזוב את פנמה.

ב-9 במרץ 2012 הודיע מולינו על התפטרותו מתפקיד שר הממשל והצדק לאחר סכסוכים עם מנהל המשטרה הלאומית של פנמה גוסטבו פרס בנוגע להסדרת תקנון חדש עבור גופי הביטחון של המדינה. עם זאת, ב-14 במרץ הוא חזר בו מהתפטרותו לאחר פיטוריו של פרס מתפקידו על ידי הנשיא מרטינלי.

ביולי 2013 היה מולינו אחד האחראים לטיפול במשבר של הספינה הצפון-קוריאנית צ'ונג צ'ון גנג, שבה קובה הובילה חומרי מלחמה מוסתרים ב-250,000 שקי סוכר חום, אך נעצרה במים הפנמניים. אנשי הצוות הצפון-קוריאנים נעצרו ושוחררו לאחר מכן והגורשו, בנוסף לקבלת קנס מרשות תעלת פנמה ולהחזקת חומרי המלחמה.

בשנת 2015 מולינו נכלא באשמת ביצוע פשעים נגד המנהל הציבורי, אך בשנת 2016 בוטל משפטו בשל טעויות פרוצדורליות.

מולינו היה מעורב בפוליטיקה מפלגתית והיה ממייסדי מפלגת הסולידריות שם שימש תחילה כסגן נשיא ולאחר מכן כנשיא. לאחר מכן שימש כסגן נשיא שני של מפלגת האיחוד הפטריוטי. הוא הצטרף למפלגת השינוי הדמוקרטי של מרטינלי בשנת 2011, אך עזב את המפלגה בשנת 2019. שלוש שנים לאחר מכן, הוא הצטרף למפלגה החדשה שהקים מרטינלי, "הגשמת מטרות".

 מועמדויות לנשיאות וסגן נשיא 
ב-28 במאי 2018 התמודד מולינו כמועמד לנשיאות מטעם מפלגת השינוי הדמוקרטי (CD), במטרה להחזיר את השליטה במפלגה למנהיג לשעבר מרטינלי, שהיה בסכסוך עם רומולו רוס, נשיא ה-CD החדש. עם זאת, הוא הפסיד בפריימריז לרוס, ולאחר כמה חודשים של סירוב, הוא התייצב לצידו ותמך במועמדותו בבחירות 2019. מולינו טען שהברית שלו נועדה להחזיר את הצמיחה, השגשוג והמשרות שהשיגה CD במהלך ממשלת מרטינלי, אותו גם תמך בחזרתו לארץ. אולם, רוס סיים במקום השני בהפסד צמוד ללאורנטינו קורטיסו.

מולינו היה מועמד לסגן הנשיא של מרטינלי בבחירות 2024. אך בהמשך מרטינלי נפסל מלהתמודד לאחר שנגזר עליו כמעט 11 שנות מאסר בגין הלבנת הון. כתוצאה מכך, מרטינלי, שהוביל בכל הסקרים לקראת הבחירות הביע תמיכתו במולינו ומפלגת "הגשמת מטרות" מינתה אותו. לאחר התמיכה, 26% מהנשאלים אמרו כי יצביעו למולינו בבחירות, 16 נקודות יותר מאשר העוקבים המיידיים שלו, לפי סקר של חברת Mercado Planificado, שפורסם על ידי העיתון La Prensa.

מולינו ניצח בבחירות עם 34.2% מהקולות. הוא הביס סך של שבעה מועמדים אחרים, ביניהם יריבו הקרוב ביותר, ריקארדו לומבנה ממפלגת MOCA, שקיבל כ-24.6%. עם שיעור השתתפות של 77%, היו לבחירות אלו אחוזי ההשתתפות הגבוהים ביותר מאז סיום השלטון הצבאי והשבת הממשלה הדמוקרטית בשנת 1989.

 נשיאות 
מולינו הושבע לנשיא ב-1 ביולי 2024. בנאום ההשבעה שלו, הוא הבטיח לשים קץ להגירה הלא סדירה דרך מעבר דאריין. הוא גם מתח ביקורת על הנשיא היוצא לאורנטינו קורטיסו על הכלכלה המדשדשת של פנמה והחוב הציבורי הגבוה.

מולינו כינה את מסמכי פנמה שתיעדו הלבנת הון שחיתות והתחמקות ממסים, "מתיחה בינלאומית שנועדה לפגוע בתדמית ובתחרותיות של ארצנו". הוא שיבח פסק דין של בית משפט פנמני אשר זיכה 26 נאשמים בחקירת שחיתות הקשורה למסמכי פנמה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:נשיאי פנמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוליין
קטגוריה:ילידי 1959