מנואלה שווזיג

מנואלה "מנו" שווזיג (בגרמנית: Manuela "Manu" Schwesig; נולדה ב-23 במאי 1974 בפרנקפורט על האודר) היא פוליטיקאית גרמנייה (SPD). מכהנת כיושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית במקלנבורג-מערב פומרניה וכראש ממשלת מקלנבורג-מערב פומרניה מאז יולי 2017. בנוסף, מכהנת כנשיאת הבונדסראט מאז נובמבר 2023.

הייתה חברה בממשלת מרקל השלישית כשרה הפדרלית למשפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער. מאז ינואר 2019, היא אחת משני יושבי ראש ועדת הגישור של הבונדסטאג והבונדסראט. מחויבותה לפרויקט הנורד סטרים 2 והשתתפותה בקרן מקלנבורג-מערב פומרניה לאקלים והגנת הסביבה זכו לביקורת מאז המתקפה הרוסית על אוקראינה ב-2022.

 ראשית חייה 
נולדה בשם מנואלה פרנצל בסילאו, כיום בחבל מרקיש-אודרלנד שבמדינת ברנדנבורג. אביה היה מנעולן ואמה עבדה כפקידה. ב-1990 היא שיחקה בתפקיד משנה בסרט הנוער "אהבה אסורה" (Verbotene Liebe) שביים הלמוט דזיובה מטעם קרן הקולנוע המזרח גרמנית. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים ב-1992 החלה לעבוד ברשות המיסים של ברנדנבורג. בשנת 1995 סיימה את לימודיה בכלכלה באוניברסיטת ברנדנבורג שבקניגס ווסטרהאוזן. בשנת 2000 עברה מנואלה שווזיג לרשות המס בשוורין, שם עבדה כחוקרת מס. בשנת 2002 החלה לעבוד במשרד האוצר של מקלנבורג-מערב פומרניה.

 קריירה פוליטית 
שווזיג הצטרפה ל-SPD בשנת 2003. באותה השנה התקבלה כחברה בהנהלת ה-SPD בשוורין וב-2005 החלה את תפקידה כחברה במועצת המנהלים של SPD מקלנבורג-מערב פומרניה.
ממוזער|שווזיג באירוע קמפיין בחירות של ה-SPD לבחירות ללנדטאג במקלנבורג-מערב פומרניה ב-2016
משנת 2004 עד 2008 הייתה שווזיג חברה במועצת העיר שוורין מטעם ה-SPD, ומאוקטובר 2007 עד אוקטובר 2008 אף כיהנה כיושבת ראש המפלגה המקומית.

ב-6 באוקטובר 2008 מונתה שווזיג כשרת הרווחה והבריאות במקלנבורג-מערב פומרניה. ב-30 ביולי 2009, החלה לעבוד כיועצת של פרנק וולטר שטיינמאייר לבחירות לבונדסטאג לשנת 2009 כיועצת האחראית על תחום המשפחה והרווחה. ב-13 בנובמבר 2009, מונתה כאחת מסגני היושב ראש הפדרליים של ה-SPD. בבחירות ללנדטאג של מקלנבורג-מערב פומרניה בשנת 2011, זכתה במנדט ישיר במחוז הבחירה שלה וב-25 באוקטובר באותה השנה מונתה לשרת העבודה, השוויון והרווחה.

ב-27 במאי 2013 חזרה לעבוד כיועצת לקראת הבחירות לבונדסטאג לשנת 2013, הפעם תחת פיר שטיינבריק. היא הייתה אחראית לנושאים של נשים, משפחה, שיקום גרמניה המזרחית, דמוגרפיה, והכלת השונה. מ-17 בדצמבר 2013 עד 2 ביוני 2017, היא הייתה השרה הפדרלית לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער. במהלך כהונתה, בשנת 2017, התקבל חוק שקיפות השכר, שווזיג הייתה המקדמת העיקרית של חוק זה. ב-2 ביולי 2017, לאחר התפטרותו של ארווין סלרינג עקב מחלה, מונתה כיושבת ראש ה-SPD במקלנבורג-מערב פומרניה.

ב-4 ביולי 2017, נבחרה לראשות ממשלת מקלנבורג-מערב פומרניה עם קואליציה של ה-SPD יחד עם ה-CDU, ובכך נהייתה לאישה הראשונה המכהנת כראש ממשלת מקלנבורג-מערב פומרניה והחמישית בתפקיד זה מאז שגרמניה אוחדה מחדש. ב-3 ביוני 2019, בעקבות התפטרותה של אנדריאה נאלס, היא לקחה על עצמה את תפקיד היושב ראש הפדרלי בפועל של ה-SPD, יחד עם מלו דרייר ות'ורסטן שייפר-גימבל, היא התפטרה מהתפקיד ב-10 בספטמבר 2019 בעקבות מחלת הסרטן שהתפרצה אצלה.

במרץ 2021 מפלגת הפיראטים הגישה תלונה למשרד הסדר הציבורי בעקבות מסיבת עיתונאים שהתקיימה בחנות אופנה בשוורין בה הציגה שווזיג אפליקציה חדשה. לפי טענת מפלגת הפיראטים, שווזיג הפרה בכך את תקנות הקורונה של המדינה באותה העת. על פי התקנות, 6 אנשים בלבד רשאים להיות בחנות בגודל זה, אך במסיבת עיתונאים זו נכחו לפחות 20 אנשים. בנוסף לשווזיג, הוגשו תלונות גם על שר האנרגיה והתשתיות כריסטיאן פגל, על ראש עיריית שוורין ריקו באדנשיר, ועל כל הנוכחים בחנות. תלונה זו נדחתה לבסוף מכיוון שלפי שמסיבות עיתונאים פוליטיות הוחרגו מהחוק על מגבלות הקורונה.
ממוזער|נשיאת הבונדסראט מנואלה שווזיג בטקס הפתיחה הרשמי בחנוכת מוזיאון השואה החדש באמסטרדם. בטקס נכחו נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג, מלך הולנד וילם-אלכסנדר, נשיא אוסטריה אלכסנדר ואן-דר בלן, ראש ממשלת הולנד מארק רוטה וראשת העיר של אמסטרדם פמקה הלסמה.
בבחירות ללנדטאג ב-2021, ה-SPD בראשות שווזיג קיבלה 39.6 אחוזים מהקולות, עלייה של תשעה אחוזים מהבחירות הקודמות. לאחר הקמת קואליציה של ה-SPD והדי לינקה, שווזיג נבחרה מחדש לראשות הממשלה עם 41 מתוך 79 קולות. ב-28 באוקטובר 2022 היא נבחרה לסגנית נשיא הבונדסראט.

ב-20 באוקטובר 2023 נבחרה שווזיג לנשיאת הבונדסראט והיא האישה השלישית המכהנת בתפקיד זה.

 עמדותיה 
 מאבק נגד פורנוגרפיית ילדים 
בשנת 2009, תמכה שווזיג ביוזמה של אורסולה פון דר ליין, השרה הפדרלית לענייני משפחה, לחסום אתרים עם תוכן פורנוגרפי העוסק בילדים. בראיון באוגוסט 2009, מתחה שווזיג ביקורת על הגישה הקודמת של הממשלה כ"משחק תקוע" שמעכב התקדמות בהגנה על הילדים. מבקריה האשימו אותה בכך שהיא דוגלת בצנזורה מחמירה מדי בתואנת שווא של הגנה על ילדים.

 זכות חזרה לעבודה מלאה ולשעות עבודה משפחתיות 
בינואר 2014 במהלך ראיון לבילד, שווזיג הציגה הצעת חוק בשם "הורים פלוס". היא הציעה ששני ההורים יפחיתו את שעות העבודה שלהם בכ-20 אחוזים ויקבלו פיצוי חלקי ובונוס שותפות הממומן מהכנסות ממסים. היא הסבירה כי "על המשק להתגמש ויש לתת הזדמנויות קריירה טובות גם להורים שמצמצמים את שעות העבודה שלהם למען המשפחה". הצעתה הוצגה בתקשורת כשבוע עבודה של 32 שעות ואף נתמכה על ידי הדוח שהציג המכון הגרמני לכלכלה (DIW) . דובר הממשלה, שטפן זייברט, לימים שגריר גרמניה בישראל, ציין כי הממשלה תתרכז ביישום קצבת "הורים פלוס" אך דחה את הטענה כי הקצבה תישען על גביית מיסים מורחבת.

 סיבסוד טיפולי פוריות 
כשרת המשפחה, שווזיג ניסתה לקדם את הרחבת הזכויות לכיסוי עלויות של הזרעות מלאכותיות וטיפולי פוריות על ידי קופות החולים גם לזוגות לא נשואים שחיים יחד במשך זמן רב. היא "מתכננת להרחיב את התמיכה הכספית לטיפולי פוריות ", שווזיג הסבירה כי היא "לא יכולה להבין למה מקשים כל כך על זוגות שלא רוצים יותר מילד". לטענתה, יותר משישה מיליון בני אדם בגרמניה הם חשוכי ילדים באופן בלתי רצוני.

 הגנה על ילדי פליטים 
שווזיג פעלה להשגת הגנות טובות יותר נגד אלימות שהופנתה כלפי ילדי פליטים וניסתה להנהיג תעודות אזרחות טובה לאזרחים המסייעים לפליטים. היא התבטאה נגד הגבלות על איחוד משפחות, שכן לטענתה ילדים מקלים על ההתערבבות בחברה.

 פרויקטים נגד קיצוניות 
ב-1 ביולי 2014 הגישה שווזיג את התוכנית "הדמוקרטיה חיה! פעילות נגד קיצוניות ימנית, אלימות וחוסר אנושיות" (Demokratie leben!), רמז למוטו של הקנצלר וילי ברנדט, "העז להיות יותר דמוקרטי". כחלק מתוכנית זו יתקיימו סמינריונים נגד אנטישמיות. תוכניתה של קודמתה כריסטינה שרודר נגד הקיצוניות השמאלנית בוטלה. שווזיג הסבירה כי בעיית הקיצוניות השמאלנית הייתה "הגזמה פראית" ללא הצעת פתרון יעיל. בנוסף, לטענתה התוכנית "העמיקה את השסע".

 מחויבות להומאופתיה 
שווזיג קיבלה את החסות של "קונגרס הרופאים הגרמניים להומאופתיה" בשנת 2019. על כך היא זכתה לביקורת מהאגודה הרפואית של מקלנבורג-מערב פומרניה.

 שמירת נתונים 
בשנת 2020 קראה שווזיג לחוקק מחדש את החוק להסדרה של מעקבי תקשורת ואמצעי חקירה סמויים אחרים, זאת למרות שבית המשפט החוקתי הפדרלי קבע בשנת 2010 כי חוק זה איננו חוקתיחוק דומה ומרוכך מ-2015 בוטל ב-2017 על ידי בית המשפט העליון של נורדריין-וסטפאליה.. היא הצדיקה את מהלך זה כחלק ממאבקה נגד פורנוגרפיית ילדים ופשעי ימין קיצוני. הנתונים שהציגה התבררו מאוחר יותר כשגויים.

 זכויות נשים 
בשנת 2014 סייעה שווזיג בהגשת הצעת חוק המחייבת מכסות חובה לנשים במועצות הפיקוח של החברות המובילות בגרמניה. ב-2015 הציגה חוק שיקדם את השוואת שכר הנשים לזה של מקביליהן הגברים.

בשנת 2016 השיגה שווזיג בהצלחה שינויים בחקיקה להגנה על יולדות בגרמניה על ידי הרחבת החוקים כך שיכללו קבוצות נשים שאינן מכוסות במפורש (כולל סטודנטיות, נשים העובדות כמתמחות ונשים העוסקות בהכשרה מקצועית).

לצד דיטמר ווידקה, שווזיג הייתה גורם מרכזי בבחירה של הבונדסראט באינס הרטל כשופטת הראשונה ממזרח גרמניה בבית המשפט החוקתי הפדרלי.

 יחסה לגרמניה המזרחית 
שווזיג דוחה את המונח "מדינה לא צודקת" עבור גרמניה המזרחית כי הוא "גורם לזה להיראות כאילו כל החיים היו לא צודקים. אבל אנחנו צריכים לתת יותר כבוד להישגים של מזרח גרמניה". עם זאת, היא מודה שהמדינה פעלה כדיקטטורה.

 המחלוקת סביב הנורד סטרים 2 
ממוזער|שווזיג ב-8 ביוני 2019 כיו"ר קבוצת הידידות הגרמנית-רוסית בפגישה ה-15 ברוסיה
שווזיג ספגה ביקורת תקשורתית ב-2021 כשהקימה את "קרן מקלנבורג-מערב פומרניה להגנת הסביבה והאקלים". שווזיג נימקה את תמיכתה בקרן בכך שקידום פרויקטים סביבתיים "חשוב להרבה אנשים בארצנו". בנוסף להגנת הסביבה, מטרת הקרן כללה את השלמת הנורד סטרים 2. הקרן, שבעליה הוא התאגיד הרוסי גזפרום, הוקמה כדי לעקוף סנקציות אפשריות מארצות הברית. במקרה זה, הקרן עצמה הייתה יכולה לפעול כ"מתווך" ולספק את חומרי בנייה נדרשים. על פי דיווחים, הקרן קנתה במיוחד למטרה זו ספינת משא במשקל 5,600 טון, שהייתה מעורבת ישירות בבניית נורד סטרים 2. יושב ראש מפלגת הירוקים במקלנבורג-מערב פומרניה, הארלד טרפה, האשים את הממשלה בשמירה על "קשר כנוע לרוסיה". חבר הפרלמנט מטעם הירוקים, ריינהרד בוטיקופר, תיאר את גישתה של שווזיג כ"מוטלת בספק לחלוטין".

לאחר שנשיא רוסיה ולדימיר פוטין הכיר ב"רפובליקות העממיות" של דונייצק ולוהנסק בפברואר 2022, שווזיג צייצה בטוויטר: "ממשלת רוסיה הפרה את החוק הבינלאומי. אני רואה את הסכסוך הזה בדאגה הגדולה ביותר". כאשר שווזיג פרסמה בטוויטר תמונה של הלנדטאג מואר בצבעי אוקראינה, האשים אותה אנדרי מלניק, שגריר אוקראינה בגרמניה, בצביעות. לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה, כתבה שווזיג בהצהרה כי "הפלישה הרוסית [...] הייתה מתקפה אכזרית על מדינה שכנה, הפרה ברורה של החוק הבינלאומי ואינה ניתנת להצדקה בשום דבר". נורד סטרים 2 הופסק. שווזיג דחתה תחילה את הצעת ה-CDU להשתמש בכספי קרן האקלים למטרות הומניטריות באוקראינה כ"פופוליסטית", אך מאוחר יותר תמכה בהצעה. לבסוף אמרה שווזיג שעצירת הנורד סטרים 2 הייתה טובה והודתה בכך שתמיכתה בקרן הייתה טעות.

בפברואר 2022 נכשלה שווזיג בניסיונה לאסור על חבר הבונדסטאג מטעם ה-CDU, כריסטוף פלוס, להצהיר הצהרות ביקורתיות על מדיניותה בקשר למלחמת רוסיה-אוקראינה בפני בית הדין האזורי של המבורג. השופטים קבעו כי פלוס הגזים בדעותיו, אך הוא לא חרג מגבולות חופש הביטוי. האופוזיציה מתחה ביקורת על שווזיג על כך שעלויות המשפט שולמו מאוצר המדינה.

ב-14 באפריל 2022 הקים הפרלמנט של המדינה, בתמיכתן של ה-CDU, ה-FDP והירוקים, ועדת חקירה על התנהלות ממשלת שווזיג בכל הנוגע לנורד סטרים 2 ולקרן. היא כונתה בידי חברים אחדים ב-CDU "לוביסטית של פוטין", ומומחה מדיניות החוץ של CDU נורברט רוטגן קרא להתפטרותה. חבר הלנדטאג מטעם ה-CDU, סבסטיאן אהלר, הצהיר: "מנואלה שווזיג הייתה אייקון פרסומי רוסי שנשאר נאמן לנורד סטרים 2 עד ינואר 2022, כאשר פוטין כבר היה חמוש בגבול עד לשיניים".

 חיים אישיים 
מנואלה שווזיג מתגוררת עם בעלה סטפן שווזיג בשוורין, יחד יש להם בן יליד 2007 ובת ילידת 2016. ב-31 ביולי 2010, שווזיג, שקודם לכן לא הייתה לה שום זיקה דתית, הוטבלה יחד עם בעלה ובנה והצטרפה עם משפחתה לכנסייה האוונגליסטית הלותרנית של מקלנבורג.

בספטמבר 2019, פורסם כי שווזיג אובחנה כחולה בסרטן השד. בעקבות כך, ב-10 בספטמבר 2019, היא התפטרה מכל המשרדים הפדרליים אך שמרה על משרדי ראש הממשלה ויושב ראש מפלגת ה-SPD של מקלנבורג-מערב פומרניה. ב-12 במאי 2020, הודיעה שעברה את הטיפול בסרטן והחלימה. בתחילת 2021 היא נאלצה לעבור טיפול נוסף למשך שלושה שבועות.

 תפקידים נוספים 
 חברה באיגוד להגנת הילד ובחבר הנאמנים של ארגון הסיוע לילדים Plan International Germany.
 יו"ר משותף לשעבר של מועצת הנגידים משרד הנוער הצרפתי-גרמני (FGYO).
 חברת חבר הנאמנים ביוזמה "כן, אני יכול!" בשיתוף עם דויטשה טלקום.
 חברה באספה הכללית של קרן פרידריך אברט.
 לשעבר חברה בחבר הנאמנים במוזיאון הגרמני.
 חברה ב-Gegen Vergessen – Für Demokratie.
 חברה בחבר הנאמנים של הפורום הגרמני למניעת פשע (DFK).
 חברת מועצת הפיקוח של התיאטרון הממלכתי של מקלנבורג.
 הייתה חברה בוועדת הממשל הפדרלי "30 שנים של מהפכה שלווה ואחדות גרמנית" מ-2019 עד 2020.
 יושבת ראש הקרן לידידות הגרמנית-רוסית של הבונדסראט החל מ-8 ביוני 2019 עד לפירוקה ב-8 באפריל 2022.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:פוליטיקאיות גרמניות
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:אישים שהתפרסמו בעקבות חוליים בסרטן
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1974
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1974
קטגוריה:מקלנבורג-מערב פומרניה