מיכה לוי

מיכה לוי (נולד בווינה, אוסטריה ב-3 ביוני 1938) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית ובפרמקולוגיה קלינית. היה מנהל היחידה לפרמקולוגיה קלינית ומנהל האגף לרפואה פנימית במרכז הרפואי הדסה בירושלים, ופרופסור מן המנין בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

 ביוגרפיה 
מיכה לוי נולד בווינה ביוני 1938, בן למרגוט לבית אלטמן וד"ר מרדכי לוי. בגיל חודשיים עלה לארץ ישראל. התחנך בבתי הספר הריאלי ו"חוגים" בחיפה, ובמוסד החינוכי בקיבוץ משמר העמק.

לאחר שהוסמך כרובאי בגדוד 51 בחטיבת גבעתי, התקבל במסגרת העתודה האקדמית ללימודי רפואה בירושלים, אותם סיים ב-1963. בשנתיים האחרונות ללימודיו חקר את ההשפעה המצרפית של השמנה היפותלמית ודיאטה על עורקי חולדות. אחרי שנת סטאז' השלים את השירות הצבאי כרופא בגדוד 79 בחטיבה 7. בשנים 1966–1971 התמחה במחלקה פנימית בהדסה בהדרכתם של הפרופסורים גרון ואליקים, ובהמשך עבד כרופא ראשי באותה מחלקה. בשנים 1972–1974 למד בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת הרווארד וקבל תואר מוסמך באפידמיולוגיה. במקביל, באותן שנים, היה חבר סגל בקבוצת מחקר באוניברסיטת בוסטון שעסקה באפידמיולוגיה של תופעות לוואי לתרופות. את ההכשרה המעבדתית בפרמקולוגיה קלינית קיבל מפרופסור מרקוס ריידנברג בפילדלפיה. ב-1975 שב לישראל והקים את היחידה לפרמקולוגיה קלינית בהדסה.

בשנים 1979–1986 עמד בראש קבוצת מחקר בין-לאומית שעסקה בקשר בין חשיפה לתרופות ומחלות דם - ה-International Study of Agranulocytosis and Aplastic Anemia (ISAAA).

בשנים 1988–1991 ניהל את מחלקה פנימית א. בשנת 1991 הקים אגף לרפואה פנימית בהדסה אשר כלל מחלקות אשפוז, מרפאות, טיפול נמרץ וטיפול יום פנימי ומעבדות שירות ומחקר. בשלוש השנים האחרונות לפני צאתו לגמלאות ב-2003 התמקד במחקר. במשך שנים רבות עמד בראש ועדת התרופות וועדת הלסינקי של הדסה. בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית התקדם מדרגת מרצה ב-1970 לפרופסור מן המניין בשנת 1984, והיה גם יו"ר ועדת המינויים של האוניברסיטה העברית במדעי הרפואה.

לוי שרת 20 שנה במערך המילואים, תחילה כרופא חטיבתי ומפקד פלוגת הרפואה של חטיבה 8 במלחמת ששת הימים. בהמשך היה סמג"ד גדוד הרפואה של אוגדת גייסות השריון. במלחמת יום הכיפורים חזר לישראל כמתנדב בבית החולים הזירתי ברפידים. בהמשך היה רופא אוגמ"ר 80 בדרגת סגן אלוף.

 פעילות מחקרית 
מחקריו של לוי פורסמו ב-208 מאמרים בעיתונים רפואיים, והוא השתתף בכתיבת שני ספרים.

לוי עסק בעיקר בשני תחומים של הפרמקולוגיה הקלינית:
 פרמקואפידמיולוגיה - בשנת 1969 חבר לחוקרי ה-Boston Collaborative Drug Surveillance Program ותיאר את אופן השימוש בתרופות ותגובות בלתי רצויות להן בחולים בהדסה. בשנות ה-70 עסק במחקר על שימוש בתרופות ותופעות לוואי בלתי רצויות להן. בין היתר העריך את שעור ההיארעות (שהיה שנוי במחלוקת) של דמם במערכת העיכול בהקשר לחשיפה לאספירין. בשנות השמונים חקר את הקשר האפשרי בין מחלות הדם אגרנולוציטוזיס ואנמיה אפלסטית לחשיפה לתרופות. הידע שנרכש במחקר זה היווה כלי להחלטות קליניות ורגולטוריות בתרופות, למשל השימוש בדיפירון בישראל.
 פרמקוקינטיקה - תחום העוסק בספיגה, פיזור, מטבוליזם וסילוק תרופות מגוף האדם. באמצעות שיטות אנליטיות מתקדמות, שחלקן פותחו במעבדתו, נחקרו תרופות כגון דיגוקסין, ניפדיפין, קפאין, קולכיצין ועוד. מחקר הקולכיצין היווה חלק ממעקב רב שנתי אחר בטיחות השפעות הטיפול המתמשך בתרופה בקבוצה של כ-150 חולים בקדחת ים תיכונית משפחתית אשר טופלו במרפאתו.

 פרסים וקרנות מחקר 
לוי זכה בפרס מנליס לרופא צעיר של ההסתדרות הרפואית בישראל. בשנת 1995 הוענק לו פרס המחקר על שם הומבולט. בשנת 1999 היה נשיא כבוד של החברה האירופית לפרמקולוגיה קלינית. בשנת 2002 ניתן לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ארלנגן בגרמניה. היה פרופסור אורח באוניברסיטת קורנל בניו יורק. זכה בקרן הדו-לאומית למחקר ישראל-ארצות הברית וקרן גרמניה-ישראל GIF.

 חיים אישיים 
לוי היה נשיא מועדון רוטרי בזכרון יעקב. הוא גר בקיסריה, ונשוי ללידיה לבית ברכה, מיקרוביולוגית. אב לשניים.

קישורים חיצוניים
מיכה לוי- אוטוביוגרפיה- https://docs.google.com/document/d/1qVFQaR1s6oOtg8vC0ku9E18W9LRTf2sr/edit

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938