יחסי לבנון–מרוקו

יחסי החוץ בין לבנון ומרוקו הם היחסים הדיפלומטיים בין מרוקו ללבנון שנבנו על הבנה והערכה הדדית, וכוללים תחומים פוליטיים, תרבותיים, כלכליים וחברתיים. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנות ה-50 של המאה ה-20, ומאז נבנתה שותפות המתאפיינת בשיתוף פעולה במגוון תחומים.

 היסטוריית היחסים בין המדינות 
יחסי החוץ בין לבנון ומרוקו החלו להתגבש לאחר קבלת העצמאות של שתי המדינות. לבנון זכתה בעצמאותה מצרפת ב-1943, ואילו מרוקו קיבלה את עצמאותה מצרפת בשנת 1956. מאז, שגרירויות נפתחו בשתי המדינות, ובכך החלה תקופה של שיתוף פעולה והידוק קשרים דיפלומטיים. במהלך השנים, הקשרים בין לבנון ומרוקו התאפיינו בתמיכה הדדית בזמנים קשים, שיתוף פעולה כלכלי ותרבותי, והידוק קשרים פוליטיים.

במהלך השנים, הקשרים בין המדינות התחזקו בזכות מספר אירועים משמעותיים. לבנון הביעה תמיכה חזקה בריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של מרוקו, במיוחד בנושא הסהרה המערבית. בהצהרה שפורסמה ביוני 2024, שר החוץ הלבנוני, עבדאללה בו חביב, הביע תמיכה בלתי מתפשרת בריבונותה של מרוקו ובשלמותה הטריטוריאלית, וגינה כל איום על יציבותה של מרוקו. במקביל, מרוקו הציגה את תמיכתה בלבנון בזמנים קשים, כולל סיוע במהלך משברים פוליטיים וכלכליים בלבנון. מרוקו הייתה אחת המדינות שהציעה סיוע הומניטרי ותרומות כספיות לאחר הפיצוץ בנמל ביירות בשנת 2020.

 שיתופי פעולה תרבותיים 
בין לבנון למרוקו מתקיימים קשרים תרבותיים עשירים, הכוללים חילופי תרבות, אמנות ומסורת. אירועים תרבותיים משותפים נערכים בשתי המדינות, ומלגות לסטודנטים ניתנות לצעירים מלבנון ללמוד במרוקו ולהפך.
 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ