אברהרד פון הופקר

אברהרד אלפרד קונרד קרל פון הופקר (בגרמנית: Eberhard Alfred Konrad Karl von ב-25 בפברואר 1908, הועלה למעמד האצולה הגרמנית. Hofacker; 25 ביוני 1861 - 19 בינואר 1928) היה קצין צבא וירטמברגי שהיה גנרל-לויטננט במלחמת מלחמת העולם הראשונה והוענק לו עיטור פור לה מריט עם עלי אלון.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
הופקר נולד ב-25 ביוני 1861, בהמינגן, שהשתייכה לממלכת וירטמברג. ב-29 בספטמבר 1879 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ושירת כצוער ברגימנט הדרגונים ה-25 (וירטמברג ה-1 – "המלכה אולגה") בלודוויגסבורג. ב-10 במאי 1880 הוא מונה לסמל, וב-6 בפברואר 1881 הועלה לדרגת לויטננט. החל מ־28 במרץ 1886 שירת כשליש הגדוד, ותפקידו זה נמשך עד ל־18 בדצמבר 1888, כאשר קודם לדרגת אובר-לויטננט. מ-21 ביולי 1891 עד 11 בספטמבר 1894, הוא הוצב באקדמיה הצבאית הפרוסית. ולאחר מכן מונה למפקד פלוגה ברגימנט הדרגונים ה-25 והועלה לדרגת ריטמייסטר ב-12 בספטמבר 1894. בשנת 1898, הופקר מונה לשליש הדיוויזיה ה-26 (וירטמברג ה-1). מ-16 בדצמבר 1899 עד 17 באוקטובר 1901 שירת במטה הכללי בברלין עם קידום במאי 1901 לדרגת מיור. הוא שירת כקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-21, ומ-27 בינואר 1903 שירת באותו תפקיד בדיוויזיה ה-26, ומ-27 באפריל 1904 מילא תפקיד זה בקורפוס ה-13 (וירטמברג). ב-21 ביוני 1906 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט כעוזר של הקייזר וילהלם השני ומפקד פלוגת משמר הארמון. שנתיים לאחר מכן הוא מונה למפקד רגימנט האולנים ה-20 (וירטמברג ה-2 – "המלך וילהלם הראשון"), וב-7 בספטמבר 1909 הועלה הופקר לדרגת אוברסט. ב-24 ביולי 1910 הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש מטה הקורפוס ה-18 . מינויו האחרון בזמן שלום מ-1 באוקטובר 1912 היה כמפקד חטיבת הפרשים ה-45 בסארלואי.

 מלחמת העולם הראשונה 
עם פרוץ המלחמה הוא פיקד על חטיבת הפרשים ה-45 אשר עם הגיוס הוצבה תחת פיקוד דיוויזיית הפרשים ה-6 בחזית המערבית. לאחר מכן, הוא קיבל את הפיקוד על דיוויזיית הלנדווהר ה-4 ומ-15 בדצמבר 1915 פיקד על דיוויזיית הפרשים ה-5 בחזית המזרחית בביצות פריפיאט. מ-13 באוגוסט 1916 פיקד על דיוויזיית המילואים ה-82 ובמהלך תקופה זו הועלה לדרגת גנרל-לויטננט (1 בנובמבר). ב-22 בדצמבר 1916 קיבל לזמן קצר את הפיקוד על דיוויזיית המילואים ה-22 לפני שעבר לפקד על הדיוויזיה ה-26 ב-6 בינואר 1917. הוא הוביל דיוויזיה זו בקרב אראס ועל פעולותיו הוענק לו עיטור פור לה מריט ב-26 באפריל 1917.

הוא הועבר עם הדיוויזיה שלו לחזית האיטלקית בספטמבר 1917 כדי לסייע בחיזוק הצבא האוסטרו-הונגרי (כחלק מהקורפוס ה-51, הארמייה ה-14). במהלך קרב קפורטו הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-51 מ-3 בנובמבר כאשר מפקדו הקודם, גנרל-לויטננט אלברט פון ברר, נהרג בפעולה. ב-24 בנובמבר 1917 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור פור לה מריט.

ב-23 בינואר 1918 הוחזר פיקוד הארמייה ה-14 (כדי להקים ארמייה 17 חדשה בחזית המערבית). הכוחות הגרמנים שנותרו בחזית האיטלקית היו תחת פיקוד הקורפוס ה-51 עד שגם הוא הוחזר בפברואר 1918. הוא פיקד על הקורפוס בחזית המערבית, ולחם עימו בקרב אמיין באוגוסט 1918.

 אחרית חייו 
ב-23 באוגוסט 1918 פרש הופקר מהצבא. לאחר המלחמה היה הופקר סגן מנהל האקדמיה הצבאית בווירטמברג. הוא פרש משירות פעיל ב-8 במאי 1919, וב-19 בינואר 1928 מת בביתו בטיבינגן.

 משפחתו 
אברהרד פון הופקר היה נשוי לאלברטינה, רוזנת איקסקל-גילנבאנד. בנם צזאר פון הופקר היה מעורב במזימה ב-20 ביולי להרוג את אדולף היטלר.Peter Hoffmann, The History of the German resistance, 1933-1945, McGill-Queen's Press, 1996, p. 354

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1861
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1928