צ'ארלס ספנס

צ'ארלס ספנס (אנגלית: Charles Spence) הוא פסיכולוג ניסיוני באוניברסיטת אוקספורד ראש קבוצת מחקר המתמחה במחקר על שילוב מידע על פני אופנים חושיים שונים, ספנס מלמד פסיכולוגיה נסיונית לבוגרי תואר ראשון בסומרוויל קולג', אוקספורד.

ספנס מייעץ למספר חברות רב לאומיות בהיבטים שונים של עיצוב רב-חושי. הוא גם ערך מחקר בנושאי אינטראקציה בין אדם למחשב בתחנת העבודה של הצוות במעבורת החלל האירופית.

כיום הוא עובד על בעיות הקשורות בעיצוב של אוכל המעוררים את החושים בצורה מקסימלית, ועם השפעת הסביבה הפנימית על מצב הרוח. ספנס פרסם יותר מ-500 מאמרים בכתבי עת מדעיים בעשור האחרון. הוא זכה בפרס ה-10 של החברה לפסיכולוגיה ניסויית, האגודה הבריטית לפסיכולוגיה: פרס המדור הקוגניטיבי, פרס פול ברטלסון, שהכיר בו כפסיכולוג הקוגניטיבי הצעיר של השנה באירופה, ובפרס המחקר היוקרתי על שם פרידריך וילהלם בסל של קרן אלכסנדר פון הומבולדט בגרמניה.

 גסטרו־פיזיקה 
ספנס הוא אחד החוקרים הפופולריים בתחום הגסטרופיזיקה, אחד הניסויים המוקדמים והבולטים ביותר של ספנס בתחום היה "התפקיד של רמזים שמיעתיים במודול הפריכות והעייפות הנתפסת של צ'יפס", שפורסם בכתב העת Journal of Sensory Studies ב-2004. הניסוי היה הראשון שהראה בהצלחה שטעם האוכל יכול להיות שונה בהתאם לשינויים בצליל. בניסוי, ספנס הוכיח שגובה הרעש ועוצמת הקול שהופקו בעת נגיסה בצ'יפס של פרינגלס השפיעו על התפיסה של אנשים עד כמה הם טריים. רעשי קראנץ' חזקים יותר, בעלי צלילים גבוהים יותר, דורגו על ידי אוכלים להיות רעננים יותר ב-15% בממוצע מאשר רעשי קראנץ' רכים יותר בצלילים נמוכים יותר.

המחקר קבע כי למראה למגע ולקול של מזון יכולים להיות השפעות גדולות על תפיסת הטעם שלו. ממצאים נוספים של המחקר הם שמוס תות נתפס כ-10% מתוק יותר כשאוכלים אותו מכלי לבן על פני שחור, שלקפה ששותים מספלים לבנים יש טעם עז כמעט פי שניים אבל רק שני שלישים מתוק כמו קפה ששותה מספל שחור, וכן שאוכלים תופסים יוגורט כ-25% יותר ממלא כאשר מכל הפלסטיק שלו שוקל  יותר.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:פסיכולוגים אנגלים