עדלי סטיבנסון השלישי

עדלאי יואינג סטיבנסון השלישי (באנגלית: Adlai Ewing Stevenson III; 10 באוקטובר 1930 – 6 בספטמבר 2021) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית שייצג את אילינוי בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1970 ל-1981. כחבר למשפחת סטיבנסון הבולטת, שימש גם בתור חבר בבית הנבחרים של אילינוי וגזבר אילינוי. הוא התמודד ללא הצלחה על משרת מושל אילינוי בשנים 1982 ו-1986. הוא זכה במסדר האוצר הקדוש של יפן עם כוכבי זהב וכסף והיה פרופסור לשם כבוד של אוניברסיטת רנמין, סין.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו, השכלה וקריירה מוקדמת (1930–1964) 
עדלי סטיבנסון השלישי נולד בשיקגו, והיה בנם של אלן בורדן והמועמד פעמיים לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית עדלי סטיבנסון השני. הוא למד באקדמיית מילטון במסצ'וסטס, בבית הספר הארו באנגליה ובקולג' של הרווארד.  הוא קיבל תואר במשפטים בשנת 1957 מבית הספר למשפטים של הרווארד.   סטיבנסון הוסמך כקצין בדרגת לוטננט בחיל הנחתים האמריקאי ב-1952, שירת בקוריאה והשתחרר מתפקיד פעיל ב-1954. הוא המשיך לשרת במילואי הצי והשתחרר ב-1961 כקפטן. ב-1957, סטיבנסון הלך לעבוד כפקיד אצל שופט בית המשפט העליון של אילינוי ועבד שם עד 1958 כשהצטרף למשרד עורכי הדין בראון ופלאט.

 קריירה פוליטית מוקדמת (1964–1970) 
 פוליטיקה של המדינה 
 בית הנבחרים של אילינוי 
סטיבנסון נבחר לבית הנבחרים של אילינוי בבחירות לבית הנבחרים של אילינוי בשנת 1964, שנערכו ככלל עקב כישלון המדינה בחלוקה מחדש. הוא שירת בבית הנבחרים של אילינוי מ-1965 עד 1967.  במהלך שהותו בבית הנבחרים של המדינה, הוא זכה בפרס המחוקק הטוב ביותר מטעם הבוחרים העצמאיים של אילינוי. 

 גזבר אילינוי 
בשנת 1966, סטיבנסון נבחר לגזבר של אילינוי. כגזבר המדינה, הוא הכפיל פי ארבעה את הרווחים מהשקעת כספי המדינה תוך קיצוץ התקציב מדי שנה.

 הסנאט של ארצות הברית (1970–1981) 
 בחירות 
לאחר מותו של הסנאטור האמריקני המכהן אוורט דירקסן, שמת ב-1969, סטיבנסון התמודד על המושב. הוא התמודד בבחירות הכלליות מול נציג המדינה לשעבר ראלף טיילר סמית', שמונה על ידי המושל ריצ'רד אוגילבי. סטיבנסון ניצח את סמית' בבחירות מיוחדות ב-1970 בהפרש של 57%-42% כדי למלא את כהונתו שטרם פגה של דירקסן. 

ב-1974 התמודד סטיבנסון לבחירה מחדש, והתמודד מול הרפובליקני ג'ורג' בורדיט בבחירות הכלליות. הוא ניצח את בורדיט בפער גדול של 62%-37%. 

 כהונתו 
שמאל|ממוזער|דיוקנו של סטיבנסון בסנאט
סטיבנסון הושבע לסנאטור ב-17 בנובמבר 1970.

בסנאט כיהן סטיבנסון בוועדת המסחר (יו"ר ועדת המשנה למדע, טכנולוגיה וחלל), ועדת הבנקאות (יו"ר ועדת המשנה למימון בינלאומי) וועדת המודיעין (יו"ר ועדת המשנה לאיסוף וייצור מודיעין). הוא היה היו"ר הראשון של ועדת האתיקה של הסנאט שהופקדה על יישום קוד אתי שהוא עזר בניסוחו. סטיבנסון היה גם יו"ר ועדה מיוחדת של הסנאט שהובילה את הארגון מחדש הגדול הראשון של הסנאט מאז שמערכת הוועדות שלו הוקמה בתחילת המאה ה-19.

סטיבנסון התנגד למלחמת וייטנאם. הוא גינה את מדיניות הודו-סין של הנשיא הדמוקרטי לינדון ב. ג'ונסון ואת טקטיקות המשטרה האלימות בוועידה הלאומית הדמוקרטית בשיקגו ב-1968, חידש את התקפותיו על העמדה לדין של הנשיא הרפובליקני ריצ'רד מ' ניקסון במלחמה. הוא גם הציג חקיקה המחייבת להפסיק את כל סיוע החוץ לדרום וייטנאם עד ה-30 ביוני 1975.

סטיבנסון מתח ביקורת רבה על הנשיא הרפובליקני ריצ'רד מ' ניקסון במהלך שערוריית ווטרגייט. הוא קרא לניקסון לתת מענה למען היושרה של מנהיגי המדינה. "לכולנו - לרפובליקנים ולדמוקרטים - יש אינטרס לנקות את המערכת", אמר שנה לפני שניקסון התפטר בבושת פנים. "אמונה של האנשים במערכת שלהם ושל מנהיגיהם - אמונה שכבר התערערה מספיק - מונחת על כף המאזניים".

סטיבנסון חיבר את חוק הבנקאות הבינלאומית משנת 1978, את חוק החדשנות הטכנולוגית של סטיבנסון-וידלר משנת 1980 והמלווה שלו, חוק באי-דול, כדי לטפח מחקר שיתופי, לארגן מעבדות לאומיות לניצול ומסחור טכנולוגיה, ולהתיר אינטרסים של המגזר הפרטי בממשל- מחקר ממומן.  הוא היה היו"ר הראשון של ועדת האתיקה של הסנאט של ארצות הברית שהופקדה על יישום קוד אתי שהוא עזר בניסוחו. סטיבנסון היה גם יו"ר ועדה מיוחדת של הסנאט שארגנה מחדש את הסנאט וכיהנה בוועדת המדיניות הדמוקרטית של הסנאט של ארצות הברית. הוא גם ערך את המחקר המעמיק הראשון של הקונגרס על הטרור כיו"ר ועדת המשנה לאיסוף וייצור מודיעין, שהוביל להנהגת חוק המלחמה בטרור המקיף משנת 1971. התיקון שלו קיבל שבעה קולות.

 יחסו לישראל 
סטיבנסון היה תומך נלהב של ישראל, אך היה ביקורתי על השפעתה של הוועדה האמריקאית לענייני ציבור (AIPAC) על הפוליטיקה האמריקאית. לסטיבנסון היו חילוקי דעות חריפים עם השדולה הישראלית בנושאים הנוגעים למזרח התיכון, כולל הצבעה ב-1979 לקיצוץ הסיוע הצבאי לישראל ב-10% ותמיכה במכירת נשק ב-1978 לסעודיה. איפא"ק מתחה ביקורת גם על פגישתו עם מנהיג אש"ף יאסר ערפאת.

במכתב למנהיג היהודי היימן ספרבינדר ב-1980, כתב סטיבנסון:"השדולה הישראלית הזאת, בראשות איפא"ק, שאני מצר עליה. זה לא שהיא מדברת בשם כל היהדות, כולל יהדות ישראל. עם זאת, היא מפעילה מידה מוגזמת של השפעה על פקידי ציבור חלשים. אני מצר על כניעותם לגחמותיה של ממשלה זרה".

 בחירות 1976 לנשיאות 
סטיבנסון קיבל עידוד להתמודד לנשיאות ב -1976, אשר ניזון על ידי ריצ'רד ג'יי דיילי משיקגו, שהתרעם על הרפורמות הליברליות של הסנאטור, אך הכיר בסטיבנסון כמגנט קולות. הסנאטור סירב לצאת לקמפיין, אך כאשר תהליך המועמדות יצא לדרך, כוחות דיילי הריצו אותו כמועמד הבן המועדף. 

למרות זאת, המושל לשעבר ג'ימי קרטר מג'ורג'יה נעל את המועמדות לפני הוועידה הלאומית הדמוקרטית ב-1976 בניו יורק. עם זאת, סטיבנסון היה אחד המועמדים הסופיים לסגן הנשיא בוועידה, אם כי בסופו של דבר קרטר בחר בסנאטור האמריקני וולטר מונדייל ממינסוטה."Sen. Adlai Stevenson III: Staking out his role in Illinois and Washington ", Illinois Issues.

 פרישה לגמלאות 
סטיבנסון בחר שלא להתמודד לבחירה מחדש ב-1980 ושב לאילינוי כדי לעסוק בעריכת דין.

 פעילותו לאחר הסנאט (1981–2021) 
סטיבנסון התמודד על מושל אילינוי ב-1982 וב-1986, והפסיד בשתי הבחירות לג'יימס ר. תומפסון. 

במערכת הבחירות של 1982, סטיבנסון התלונן כי תומפסון ניסה להציג אותו כאליטיסט לא יעיל על ידי הצהרה מפורסמת, "הוא אומר 'אני בחור קשוח', כאילו הוא רומז שאני סוג של טמבל". "'Wimp' Factor Surfaces Again," The Associated Press (AP), Friday, September 27, 1985. Retrieved September 9, 2021 ספירת הקולות הראשונית הראתה שסטיבנסון מנצח; עם זאת, הספירה הרשמית הסופית הראתה שהוא מפסיד ב-0.14 אחוז.  סטיבנסון עתר מיידית לבית המשפט העליון באילינוי לספירה חוזרת והציג ראיות לאי-סדרים נרחבים בבחירות, כולל ראיות למערכת כרטיסי ניקוב כושלת לטבלת הצבעות. שלושה ימים לפני השבעת המושל, בית המשפט דחה את הספירה החוזרת בפסיקה של 4-3, וטען כי חוק הספירה החוזרת של אילינוי אינו חוקתי. 

בפריימריז הדמוקרטיים ברחבי המדינה ב-1986, בוחרים דמוקרטים הציעו את בעלי בריתו של לינדון לרוש לסגן מושל ומזכיר המדינה. סטיבנסון התנגד למצע שלהם וסירב להופיע על אותו כרטיס. במקום זאת, הוא ארגן את מפלגת הסולידריות של אילינוי כדי לספק טופס הצבעה חלופי למושל, סגן מושל ומזכיר המדינה, אשר אושרה על ידי המפלגה הדמוקרטית של אילינוי.  שכנוע הדמוקרטים להצביע עבור רוב טופס ההצבעה הדמוקרטי וכן את מועמדי הסולידריות לתפקיד המושל, סגן המושל ומזכיר המדינה הייתה אסטרטגיה לא שגרתית; עם זאת, סטיבנסון והמועמד לתפקיד סגן מושל, מייק האולט, זכו ב-40% מהקולות. 

 קריירה מאוחרת יותר 
 יחסי עסקים ותרבות 
לאחר שעזב את הסנאט, סטיבנסון היה פעיל בקשרים עסקיים ותרבותיים עם מזרח אסיה. הוא היה יו"ר SC&M Investment Management Corporation, ויו"ר משותף של HuaMei Capital Company (בנק ההשקעות הסיני-אמריקאי הראשון). 

 ארגונים ללא מטרות רווח 
כמו כן מילא תפקידים רבים בעמותות בתחום זה. הוא כיהן כיו"ר אגודת יפן-אמריקה של שיקגו, התאחדות המערב התיכון של ארצות הברית–יפן, והתאחדות המערב התיכון של ארצות הברית–סין, וכנשיא הוועדה האמריקנית של המועצה לשיתוף פעולה כלכלי באוקיינוס השקט (PECC). הוא גם היה יו"ר משותף של פרויקט פיתוח השוק הפיננסי של PECC, חבר במועצת ויסמן של ארצות הברית–קוריאה, וישב במועצת המנהלים של המכון של קוריאה למדיניות כלכלית בינלאומית. הוא גם היה יו"ר המרכז הבינלאומי עדלאי סטיבנסון לדמוקרטיה השוכן בבית המשפחה, ציון דרך היסטורי לאומי, ליד ליברטיוויל, אילינוי . סטיבנסון היה גם חבר ב-ReFormers Caucus של Issue One. 

 הצעת UNPA 
ב-8 בדצמבר 2012, בגיל 82, סטיבנסון אישר את ההצעה לאספה הפרלמנטרית של האו"ם (UNPA), אחד משישה אנשים בלבד ששירתו בקונגרס של ארצות הברית שעשו זאת אי פעם. 

 מותו 
סטיבנסון מת מסיבוכים של מחלת לואי בביתו בשיקגו ב-6 בספטמבר 2021, בגיל 90. בזמן מותו היה לו גם דמנציה.

 חיים אישיים 
 משפחה 
סבא רבא של סטיבנסון עדלי א. סטיבנסון הראשון היה סגן נשיא ארצות הברית (1893–1897) במהלך כהונתו השנייה של גרובר קליבלנד. סבו לואיס סטיבנסון היה מזכיר המדינה של אילינוי (1914–1917). אביו, עדלי סטיבנסון השני, היה מושל אילינוי, שגריר באו"ם ומועמד דמוקרטי לנשיאות פעמיים.  השחקן מקלין סטיבנסון היה בן דודו השלישי. 

 נישואים וילדים 
סטיבנסון הכיר את אשתו לעתיד, ננסי אנדרסון, ב-1953 בזמן שהיה באימוני טנקים בפורט נוקס, קנטקי, כהכנה לפריסתו ליפן ולאחר מכן לקוריאה. בני הזוג נישאו בשנת 1955 בביתה של ננסי מחוץ ללואיוויל.  יחד נולדו להם ארבעה ילדים. בנו עדלי סטיבנסון הרביעי הוא מנהל עסקים ועיתונאי לשעבר. אף שעדלי הרביעי הביע בעבר את כוונתו להיות "עדלי האחרון",  בנו, עדלי יואינג סטיבנסון החמישי, נולד בקיץ 1994.

בנוסף לעדלי הרביעי, הוא הותיר אחריו בן נוסף, וורוויק; וכן שתי בנות, לוסי וקתרין; האחיות שלהם; ולפחות תשעה נכדים.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1976
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021