סבטינו מוסקטי

סבטינו מוֹסְקַטִי (באיטלקית: Sabatino Moscati; 24 בנובמבר 1922, רומא – 8 בספטמבר 1997, רומא)Marcello Barbanera, MOSCATI, Sabatino, Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 77, 2012 היה פרופסור לבלשנות שמית, המוכר במיוחד בשל מחקריו על הפיניקים שקידמו רבות את חקר הפיניקים.Vella, "Birth and Prospects", p. 25

 חייו 
מוסקטי נולד ב־1922 ברומא. מוצאו היהודי הגביל את גישתו לאוניברסיטה תחת השלטון הפשיסטי, ולכן למד עברית וערבית במכון האפיפיורי למקרא, וכן תרבות אשורית־בבלית. לאחר המלחמה קיבל תואר שני באוניברסיטת רומא, לימד באוניברסיטאות באיטליה, ומונה לפרופסור לפילולוגיה שמית ב־1954 באוניברסיטת רומא. בעקבות התפתחויות משמעותיות בחקר הפיניקים באותה עת, החל מוסקטי להקים את המכון ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת רומא; מחקריו ופועלו בנושא זה הסבו את תשומת לבם של חוקרי העת העתיקה לחשיבות של התרבות הפיניקית לצד תרבויות יוון ורומא.

בארבעת העשורים האחרונים במאה ה־20 הוביל מוסקטי את לימודי הפיניקים באירופה.Vella, "Birth and Prospects", p. 23

ב־1973 ייסד את כתב העת Rivista di Studi Fenici.Vella, "Birth and Prospects", p. 26
ממוזער|שרידי מקדש מגליתי בתס־סילג', שבהמשך הפך למקדש עשתרת
מוסקטי חרג מהתחום הפילולוגי והוביל חפירות ארכאולוגיות, בלבנט (בישראל, בהן התגלו מצודת מלכי יהודה ברמת רחל, ובסוריה), ובהמשך התמקד באתרים פיניקיים מעבר לים: בסיציליה, במיוחד ב; במלטה ובגוזו, במיוחד במקדש עשתרת ב, בחווה הרומית עם המאפיינים הפוניים ב, ובמקדש הפיניקי המאוחר ב; בסרדיניה, במיוחד ב, וכן ב, ב ובסנט'אנטיוכו; ובתוניסיה, בשלושה מבצרים פיניקיים על צוקים (ואולי גם מקדש) ב.Vella, "Birth and Prospects", p. 25–26 על מחקריו בכמה מאתרים אלה זכה בפרסים. מוסקטי הניע שתי תערוכות ארכאולוגיות חשובות בפאלאצו גראסי: אחת על הפיניקים (שהייתה מהישגיו הגדולים ביותרVella, "Birth and Prospects", p. 27) ואחת על הקלטים, שאורגנו במשתוף עם ה־ (בה היה חבר ונשיא משנת 1994) וה־Institut de France. מוסקטי עסק בהנגשת מידע לקהל לא מומחה, ונהג לשתף את הציבור הרחב במחקריו ברדיו, בטלוויזיה ובכתב העת שייסד לארכאולוגיה פופולרית "Archeo".

ב־1987 קיבל את . ב־1996 הוענק לו אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.

 חיים אישיים 
ב־1951 נישא לאנה אנריקו, ונולדו להם שתי בנות. הוא נפטר ברומא ב-8 בספטמבר 1989.

 פרסומים 
מוסקטי פרסם מעל 600 פרסומים בחייו, לא כולל פרסומים בעיתונות ופרסומים של הנגשת תרבות לציבור הרחב. הוא פרסם עבודות בנושא המזרח הקדום, בלשנות ואפיגרפיה, איטליה הקדומה, תרבויות ים תיכוניות, ובעיקר – עבודות בנושא הפיניקים.Sandro Filippo Bondì, MOSCATI, Sabatino, Enciclopedia Italiana - V Appendice, 1993 מספר ביבליוגרפיות של עבודותיו התפרסמו בידי תלמידיו. בין פרסומיו הבולטים ניתן למנות:Moscati, Sabatino, Enciclopedia on lineMoscati, Sabatino, Enciclopedia
 I predecessori di Israele (1956)
 Le antiche civiltà semitiche (1958)
 Antichi imperi d'Oriente (1963)
 An introduction to the comparative grammar of the Semitic languages (1964)
 Il mondo dei Fenici (1966)
 I Fenici e Cartagine (1972)
 Italia archeologica (1973)
 Il mondo punico (1980)
 Cartaginesi (1982)
 Gli Italici (1983)
 L'Italia punica (1986)
 L'Italia prima di Roma (1987)
 Chi erano i Fenici (1992)
 Introduzione alle guerre puniche (1994)
 לקריאה נוספת 

 Marcello Barbanera, MOSCATI, Sabatino, Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 77, 2012
 Federico Mazza, MOSCATI, Sabatino, Enciclopedia Italiana - VI Appendice, 2000
 Sandro Filippo Bondì, MOSCATI, Sabatino, Enciclopedia Italiana - V Appendice, 1993
 קישורים חיצוניים 

 Moscati, Sabatino, Enciclopedia on line
 Sabatino MOSCATI, Accademia delle Scienze di Torino
 Moscati, Sabatino, Enciclopedia

 הערות שוליים 

קטגוריה:רומא: אישים
קטגוריה:ארכאולוגים איטלקים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים איטלקים
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1926
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1997