קהילת יהודי קלטיוד

קהילת יהודי קלטיוד הייתה קהילה יהודית משגשגת בעיר קלטיוד (בספרדית: Calatayud; במקור הערבי וממנו גם בספרות היהודית: קלעת איוּבּ, قلعة أيوب), במחוז אראגון במזרח ספרד, שהתקיימה עד גירוש ספרד. 

הקהילה הייתה אחת הקהילות היהודיות החשובות בספרד והשנייה בחשיבותה בממלכת אראגון, אחרי סרגוסה.

 היסטוריה 
הוכחות לקיום הקהילה קיימות עוד מתקופת שלטונו של עבד א-רחמן השלישי במאה ה-10. בשנת 1882, בזמן שפועלים חפרו יסודות של בית, גילו מצבת שיש ועליה כתובת בעברית לזכרו של פלוני שמואל בן שלמה, שנפטר בי"א במרחשון, ד'תר"ף (4680) (9 באוקטובר 919).

הרובע היהודי של קלטיוד היה ממוקם בסביבת נהר לאס פוזאס , בין מסגד לבין קתדרלה. בצד הנגדי של הנהר שכן בית הקברות היהודי. הקהילה, ששגשגה, החזיקה בשני בתי כנסת גדולים, אחד מהם נבנה על ידי אהרון בן יחיא, ושופץ על ידי קרובו, יוסף בן יחיא.The Book of Destiny; Chapter XXVI, by Arthur F. Menton. היו גם כמה בתי ספר גדולים, שניים מהם נוסדו על ידי יוסף פרחי ויעקב בן קלנה. בנוסף לאלו היה בית ספר לאגודת האורגים, ועוד אחד צמוד לחברה קדישא.

בסוף המאה ה-12 קיימות רשומות המתייחסות להקמת ה"אלג'מה" (הקהילה) שהוקמה באופן חוקי. בסוף המאה ה-13, ניתן להניח שבקלטיוד חיו כ-185 משפחות יהודיות, בסך הכל כ-750–900 יהודים.

בשנת 1326 גיירו יהודי קלטיוד שני נוצרים ליהדות, כתוצאה מכך, הם נידונו לעונש חמור על ידי האינקוויזיטור, אך מאוחר יותר קיבלו חנינה על ידי המלך חיימה השני.

בשנים 1348–1349 במהלך מגפת המוות השחור פרצו מהומות אנטי-יהודיות. בשנת 1349 החרימו השלטונות העירוניים לרשותם את רכושם של יהודים שמתו במהלך המגפה.

במלחמה בין קסטיליה ואראגון בשנת 1367, יהודי קלטיוד ודרוקה, ספגו סבל רב מידי החיילים הקסטיליים, חנויותיהם נשדדו וילדיהם נטבחו באכזריות. כתוצאה ממלחמה זו היה צורך לשחזר את חומות העיר קלטיוד, שנפגעו קשות ונחרבו בחלקן, ומכיוון שהיהודים היו מוכנים לתקן רק את חומות הרובע הקרוב אליהם, התקיימה ועידה משותפת ב-11 בינואר 1390, בין מועצת העיר ונציגי הקהילה, שבה הוסכם שהיהודים יבנו מחדש את כל חומות העיר, אך הם יקבלו החזר מהתושבים הנוצרים על כל הכסף הנוסף שהוצא.

בעקבות הפעילות של הנזיר הדומיניקני ויסנט פרר חלק גדול מהיהודים העשירים ביותר של קלטיוד החל מ־1391 התנצרו. בשנת 1397 היו 191 בתי אב יהודים, כ-760–860 יהודים, אשר היוו יותר מ-12% מאוכלוסיית העיר. בשנת 1398 מרטין, מלך אראגון, אסר על היהודים לגור מחוץ לרובע היהודי. הנשיא דון שמואל בן מאיר הלוי אבולעפיה ומשה בן סוסא ייצגו את הקהילה בוויכוח טורטוסה (בשנים 1413–1415).

בשנת 1413 התנצרו יהודים רבים בקלטיוד ומספר המתנצרים גדל בשנה שלאחר מכן. בשנת 1414 אסרה העירייה על היהודים לעזוב את הרובע היהודי, לשאוב מים מהנהר ולהשתמש במאפייה ובטחנת הקמח. הקהילה הייתה בחובות עמוקים למגייר פסקוואל פרז דה אלמקאן על הוצאותיו בחצר האפיפיור, שאותן היו אמורים לכסות.

כאשר היהודים הותקפו על ידי האוכלוסייה הנוצרית, אינפנטה אלפונסו, באישור ויסנט פרר, הוציא הנחיות לפקידי העירייה לעצור כל מי שתקף את היהודים, שכן זה מנוגד לחלוטין לצו האלוהי.

היהודים בקלטיוד התלוננו בפני המלך ב-1418 על רדיפות של השלטונות העירוניים והאזרחים, שאיימו להרוג אותם אם לא יתנצרו ולגרש יהודים שנשארו נאמנים ליהדות. המלך הורה למושל לתת ליהודים את הגנתו. בשנת 1420 הוא התיר להם לחזור לבתים שהיו בבעלותם ברובע היהודי לפני שנת 1415, שמהם כנראה נושלו. בשנת 1436 נתן ג'ון, אז המשנה למלך, הנחיות לארגון מחדש קיצוני של המבנה הקהילתי. הוא מינה גזברים, נאמנים או שופטים, וחברי מועצה, וכל אחת משלוש הנחלות ייצגה ארבעה חברים במועצת הקהילה. מספר "נוצרים חדשים" ממקומות אחרים התיישבו בקלטיוד, שם התקבלו על ידי הקהילה וחזרו ליהדות. קהילת קלטיוד הגיעה לסוף דרכה עם גירוש היהודים מספרד בשנת 1492. רשימות מאותה שנה מפרטות את רכושם, כולל מטלטלין, משכון של זהב וכסף, ספרי תורה וקישוטים. 

האינקוויזיציה הייתה פעילה בקלטיוד בין השנים 1488 ו-1502 כאשר בית הדין האינקוויזיציוני שילב ב-1519 את עבודתו עם זה של סרגוסה.

 אישים מפורסמים 
קלטיוד הייתה ידועה תמיד כמקום מפורסם של לימודי יהדות, ובין הדמויות הבולטות בעיר היו: המדקדק שלמה בן אברהם בן פרחון, שנולד בקלטיוד והיה ידידו של רבי יהודה הלוי; רבי שלמה ראובן, שהיה מקורב לרב חסדאי קרשקש, והיו לו אויבים רבים, ר' דוד בן שוייב, שנהנה מהערכת חוגים יהודיים ונוצרים כאחד, ואשר כמו משה אלקבץ ודון שלמה בן דוד, ניהל התכתבות עם הרב יצחק בר ששת. הנשיא שמואל בן מאיר הלוי אבולעפיה ור' משה בן סוסא היו נציגי קהילת קלטיוד בוויכוח טורטוסה. איש הרוח האחרון של קהילת קלטיוד היה רבי יצחק עראמה המפורסם. 

לפי המלומד משה שטיינשניידר, שם המשפחה היהודי: "קלעי", נגזר מעיר זו.

 ראו גם 

 הקהילה היהודית במונפורטה דה למוס
 יהדות אסטוריאס
 יהדות טולדו

 הערות שוליים 

קטגוריה:קהילות יהודיות בספרד
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:אראגון