רודולף אריך רספה

רוּדוֹלְף אֶרִיךְ רַסְפֶּה (בגרמנית: Rudolf Erich Raspe; ) היה ספרן, סופר ומדען גרמני, שכונה על ידי הביוגרף שלו  "נוכל". הוא ידוע בעיקר בזכות אוסף סיפורי הגוזמאות שלו "הרפתקאותיו המפתיעות של הברון מינכהאוזן", הידוע גם בשם "הנרטיב של הברון מינכהאוזן על מסעותיו ומסעות המלחמה המופלאים ברוסיה", במקור יצירה סאטירית עם מטרות פוליטיות.

חייו ועבודתו
רספה נולד בהנובר, והוטבל ב-28 במרץ 1736. למד משפטים בגטינגן ולייפציג ועבד כספרן באוניברסיטת גטינגן. ב-1762 הוא התמנה לפקיד בספריית האוניברסיטה בהנובר, וב-1764 למזכיר של ספריית האוניברסיטה בגטינגן. הוא נודע כחוקר רב-תכליתי והתמחה בידיעת הטבע ובחקר עתיקות, והוא פרסם כמה שירים מקוריים וגם תרגומים של שירים של אוסיאן. ב-1765 פרסם את האוסף הראשון של יצירותיו הפילוסופיות של לייבניץ. הוא גם כתב מסה על האסופה "שרידי השירה האנגלית העתיקה" של .

ב-1767 הוא מונה לפרופסור ב, ולאחר מכן לספרן. הוא תרם ב-1769 מאמר זואולוגי לכרך ה-59 של , שהביא לכך שהוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של לונדון, והוא כתב רבות על כל מיני נושאים. בשנת 1774, הוא ייסד כתב עת קצר-ימים בשם "Der Casselische Zuschauer". משנת 1767, הוא היה אחראי על כמה אוספים של פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל. הוא נאלץ לברוח לאנגליה ב-1775 לאחר שנסע לאיטליה ב-1775 כדי לקנות חפצי ערך עבור הרוזן. נמצא שהוא מכר את חפצי הערך של הרוזן ושלשל את הרווח לכיסו. הוא נזרק מהחברה המלכותית באותה שנה בגלל "הונאות רבות והפרות אמונים גסות".

בלונדון הוא השתמש בידע שלו באנגלית ובהשכלתו כדי להתפרנס על ידי פרסום ותרגום ספרים בנושאים שונים. מלבד סיוע בתרגום "מסע מסביב לעולם" של גאורג פורסטר לגרמנית, הוא גם תרגם יצירות גרמניות לאנגלית, ויש רמיזות אליו כ"מלומד הולנדי" ב-1780 בכתביו של הוראס וולפול, שנתן לו כסף ועזר לו לפרסם את "מסה על מקור ציור השמן" (1781). אך רספה נשאר עני, והחברה המלכותית מחקה את שמו מרשימותיה.

מ-1782 עד 1788, הוא הועסק על ידי  כמנהל בדיקות וכמחסנאי ב בקורנוול. במקביל, הוא גם חיבר ספרים על גאולוגיה ועל תולדות האמנות.

מטיל ה, שנמצא בשנת 2003, הוא גוש טונגסטן שנמצא בחוות טרווידל ומתוארך כבן 150 שנה לפחות. עובדה זו עשויה להקדים את ההתכה המוקדמת ביותר הידועה של המתכת (שדורשת טמפרטורות גבוהות במיוחד) והובילה להשערות שייתכן שהיא הופקה במהלך ביקור של רספה במכרה "האפי-יוניון" (ב הסמוכה) בסוף המאה השמונה-עשרה. רספה היה גם כימאי עם עניין מיוחד בטונגסטן. זיכרונות על כושר ההמצאה שלו נשארו עד אמצע המאה ה-19. בהיותו בקורנוול, נראה שהוא כתב את הגרסה המקורית של עלילות הברון מינכהאוזן; אין הסכמה באשר לשאלה האם הוא כתב גם את מספר ההמשכים שהופיעו עד 1792.

שמאל|ממוזער|250px|תמונה מתוך מהדורה הולנדית ישנה של מינכהאוזן
הוא גם עבד עבור המו"ל המפורסם  בכמה פרויקטים, ביניהם היה קטלוג תיאורי שערך את אוסף המשחות והיציקות של אבני חן של , בשני כרכים בגודל קווארטו (1791). לאחר מכן רספה עקר לסקוטלנד, וב מצא פטרון בסר ג'ון סינקלייר מ, שאת עניינו במינרלוגיה הוא המשיך לטפח על ידי העמדת פנים שהוא מגלה עורקים של מינרלים יקרי ערך וברי שימוש באחוזותיו. רספה "שתל" את "הממצאים" באדמה בעצמו, וכאשר המרמה הייתה על סף חשיפה, הוא נמלט. לבסוף הוא עבר לאירלנד, שם ניהל מכרה נחושת באחוזת הרברט ב שבמחוז קרי. הוא מת בקילרני מטיפוס הבטן, בנובמבר 1794.

סיפורי הברון מינכהאוזן התפרסמו כאשר הם 'הושאלו', תורגמו לגרמנית וקושטו במקצת על ידי  ב-1786 - והיו בין ספרי הקריאה האהובים על הדורות הבאים, כמו גם הבסיס לכמה סרטים, כולל "הרפתקאות הברון מינכהאוזן" של טרי גיליאם בהשראת הסרט "" של  (במאי צ'כי), שנעשה עשרים שנה לפני כן (Baron Prášil; 1961). אחרים במהלך חייו של רספה היו מודעים גם הם לכך שהוא חיבר את ההרפתקאות, כולל חברו הגאולוג , שמזכיר את ספרו של רספה במכתב לצ'ארלס לייל. רק ב-1824 חשף הביוגרף של בירגר את האמת על הספר.

פעילות הכרייה המפוקפקת של רספה בסקוטלנד סיפקה את המודל לדמותו של הרמן דוסטרסוויבל, נוכל מכרות גרמני ברומן "" של וולטר סקוט (1816), המתרחש בסקוטלנד בסוף המאה ה-18. בהקדמה לרומן, סקוט עצמו ציין כי דמותו של דוסטרסוויבל עשויה להיראות "מאולצת ובלתי סבירה", אך כתב: "... הקורא עשוי להיות סמוך ובטוח שחלק זה של הנרטיב מבוסס על עובדה של התרחשות ממשית".

לקריאה נוספת
Carswell, John Patrick (1950). The Prospector: Being the Life and Times of Rudolf Erich Raspe (1737–1794). London: Cresset Press.
Dawson, Ruth (1979). Rudolf Erich Raspe, The Geologist Captain Cook Refused. Studies in Eighteenth-Century Culture 8, 269–290.
Linnebach, Andrea, ed. (2005). Der Münchhausen-Autor Rudolf Erich Raspe: Wissenschaft – Kunst – Abenteuer. Kassel: Euregioverlag.

Wiebel, Bernhard & Gfeller, Ursula (2009). Rudolf Erich Raspe als Geologe – vom "vulkanischen Mordbrenner" zum Zweifler am Vulkanismus. Philippia 14/1, p. 9–56. Kassel: Abhandlungen und Berichte aus dem Naturmuseum im Ottoneum. (Containing the transcription of a letter of 40 pages, R. E. Raspe to John Hawkins, dealing geological theories.)

קישורים חיצוניים



 Works by Rudolf Erich Raspe in eBook form at Standard Ebooks
 Works by or about Rudolf Erich Raspe at Internet Archive
 Works by Rudolf Erich Raspe at LibriVox (public domain audiobooks)
 Rodolph Eric Raspe, by Robert Hunt, 1885

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:מתרגמים גרמנים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1794