אלכסנדר מינץ

אלכסנדר מינץ (ברוסית: Александр Львович Минц; (8 בינואר 1895, רוסטוב על דון - 29 בדצמבר 1974, מוסקבה) היה מהנדס סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתחום רדיו.

קורות חיים
מינץ נולד בשנת 1904 ברוסטוב על דון למשפחה יהודית. אביו היה איש עסקים. בשנת 1913 הוא סיים לימודי בית ספר עם מדליית זהב והתחיל לימודים באוניברסיטה בעיר. מינץ סיים את הלימודים בשנת 1918.

בשנת 1920 לעיר נכנסו כוחות של ארמיית הפרשים הראשונה. המשפחה עזבה את העיר, אך מינץ התעקש להישאר ולשמור על עסק משפחתי. הוא התנגד להפקעה של נכסי המשפחה ונעצר. בהיותו במעצר הוא הצליח לעניין את מפקדי הצבא בחשיבות רדיו לניהול מערכה צבאית. הוא נקלט בשורות הצבא האדום והקים יחידה שכללה 13 מתקני שידור.

לאחr פירוק ארמית הפרשים מינץ נשלח למוסקבה בה עבד בבית ספר הגבוה לתקשורת צבאית והיה מנהל מעבדה. הוא קידם מעבר מתקני רדיו לשימוש בשפופרת ריק. בשנת 1922 הוא בנה לראשונה בברית המועצות מתקן שידור שמבוסס על טכנולוגיה חדשה זו.

בשנת 1928 כאשר סרגו אורדז'וניקידזה החליט לקדם בניית מתקני שידור בעלי עוצמה גבוהה מינץ הועבר ללנינגרד והועמד בראש הפרויקט. בשנת 1929 הוא סיים בניית מתקן שידור בהספק של 100 קילו-ואט שהיה הספק חסר תקדים לאותה תקופה. בשנת 1930 הוא הקים יחידה לפיתוח טלוויזיה.

בפברואר 1931 מינץ נעצר והואשם בגרימת חבלה לפיתוח מתקני תקשורת צבאיים. ביוני הוא נשפט ל-5 שנות מעצר. כבר ב-18 ביולי הוא שוחרר והועמד בראש פרויקט לבניית תחנת שידור בהספק 500 קוו"ט. תחנת שידור זו החלה לפעול ב-1 במאי 1933.

בשנת 1934 למינץ הוענקה דרגה דוקטור למדעים ללא ביצוע עבודה ספציפית לתואר.

בשנת 1938 לאחר חזרה מנסיעה לארצות הברית מינץ נעצר שנית. הוא נאשם בפעילות נגד השלטון וריגול לטובת מדינה זרה. מינץ נשפט ל-10 שנות מעצר בשנת 1940. ב-10 ביולי 1941 הוא שוחרר בהוראה ישירה של יוסיף סטלין והועמד בראש פרויקט לבניית תחנת שידור בהספק 1200 קוו"ט. התחנה החלה לעבוד בשנת 1942.

עם התקדמות פרויקט בניית פצצה גרעינית סובייטית ופרויקטים נלווים מינץ הועמד בראש מעבדה שתמכה בפרויקט. במעבדה נבנו גנרטורים בתחום גלים קצרים במיוחד לטובת פעילות מאיץ חלקיקים.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 מינץ עבר לתחום פיתוח כלים לקבלת התרעה של שיגור טילים, והגנה מפני טילים. לצרכים אלו הוקם מכון מיוחד במסגרת אקדמיה למדעים של ברית המועצות ומינץ הוועד בראש המכון. המכון כיום נושא את שמו של מינץ.

בשנים 1956 ו-1958 הוא שוחרר מכל אשמה בתיקים בהם נשפט בשנות ה-30.

על פעילות בקידום תחום רדיו בברית המועצות למינץ הוענקו עיטורים (כולל עיטור לנין 4 פעימים), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי, פרס ברית המועצות ופרס לנין. בשנת 1958 הוא התקבל לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1950 הוענקה לו מדליית זהב על שם פופוב.

מינץ נפטר בשנת 1974 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י

קישורים חיצוניים
 ביוגרפיה 

קטגוריה:מהנדסים יהודים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1974