מלחמת רוסיה–פרס (1651–1653)

מלחמת רוסיה–פרס בשנים 1651–1653 הייתה סכסוך מזוין בצפון הקווקז בין האימפריה הספווית ורוסיה הצארית, הקשור לתוכניות הספוויים לחזק את מעמדה באזור ולהדיר את רוסיה. הנושא העיקרי כלל הרחבת חיל מצב רוסי על נהר קוי סו, כמו גם בניית כמה מבצרים חדשים, במיוחד זה שנבנה בצד האיראני של נהר הטרק. לאחר מכן שלחה הממשלה הספווית חיילים והרסה את המבצר תוך גירוש חיל המצב הרוסי שלו. בשנת 1653 שלחו אלכסיי הראשון, צאר רוסיה וממשלת רוסיה, שחשבו לשלוח את צבא זפורוז'ה הרוסי, אך לא רצו לפזר את כוחותיו, משלחת לפרס ליישוב שלום של הסכסוך. עבאס שאה השני הסכים וקבע כי הסכסוך נפתח ללא הסכמתו.

 אירועי המלחמה 
משנות ה-20 של המאה ה-16 היו קוזקים על נהר הטרק. הם נשלטו פחות או יותר על ידי המושל הרוסי באסטרחן, ארץ ההתערבות היא ארץ נוודים. מדרום לטרק בדאגסטן היו חאנים שונים שהכירו בעליונותה של פרס. העיירה הקוזקית העיקרית הייתה טרקי במורד נהר הטרק. לעיירות הקוזקים היו בעלי ברית מקומיים שהיו חלק עיקרי מהכוח הצבאי שלהן. בשנת 1634 הם בנו מבצר חדש על נהר סונז'ה התחתון ליד העיר המודרנית גרוזני, לתמיכה בשליט הגאורגי טיימוראז הראשון, שהודח על ידי כפיפים ספווים שלו ופנה לרוסים בבקשת סיוע. העילה המיידית הייתה ביזה, על ידי קבוצת קוזקים, של שיירה השייכת לחאן של שמאצ'י. הוא דרש פיצויים ממושל אסטרחן ואיים לחסל גם את הקוזקים וגם את אסטרחן.

המערכה הראשונה: בשנת 1651 קיבל חאן שאמאחי צו מהשאה שאומר לו להרוס את מבצר סונז'ה ולצעוד לאסטרחאן. 12,000 איש נאספו מכל רחבי דאגסטן יחד עם 800 אנשי קבע פרסיים. הם צעדו לנהר סונזה. בין ה-25 באוקטובר ל-7 בנובמבר, היו מספר קרבות בהם ניצחו הרוסים. לאחר שבזזו את הארץ שמסביב נסוגו הדגסטנים, ולקחו איתם אלפי סוסים, בקר, צאן וגמלים וכן שבויים אנושיים.

מערכה שנייה: כאשר נודע לשאה הספווי המכהן עבאס שאה השני על האירועים, הוא הורה למושלי ארדביל, צ'חור-א סעד (אריבן), קרבאג, אסטרה וחלקים מאזרבייג'ן לשלוח כוחות על מנת לסייע המושל הספווידי של שירוואן, חוסרוב חאן. תגבורת נוספת נשלחה על ידי מושל דרבנט, השמח'ל מקומוח, וכן שליט קארה קאייטק. ב-7 במרץ 1653 החל צבא פרסי של 20,000 איש, שהורכב מפרסים, קומיקים, נוגאים ודאגסטנים, במצור על מבצר סונז'ה. ב-25 במרץ הצליחו שרידי חיל המצב לחמוק החוצה ולהגיע לטרקי. לאחר שהרס את האזור שמסביב, חזר הצבא לטארקי בדאגסטן (1 באפריל). עד תום המערכה גורשו הרוסים (והנוגאים שסייעו להם) מהמבצר, והמבצר הושמד על ידי הכוחות הספווים.

השאה תכנן מערכה שלישית אך זה נמנע על ידי המצור המוגולי על קנדהאר. שגריר רוסי נסע לפרס וקבע את העניין (אפריל-אוקטובר 1654). במוסקבה אמר השגריר הפרסי כי חאן שמכי פעל בסמכותו אך לא ניתן להעניש אותו כי הוא מת לפתע.

 מלחמות אחרות 
המצב היה מסובך עבור שתי המדינות. כוחות האימפריה המוגולית תקפו את גבולות המזרח הרחוק של פרס, תוך מצור על קנדהאר. פרס לא יכלה להילחם בשתי חזיתות. היה צורך בשלום, הן לפרס והן לרוסיה, שהתכוננה למלחמה עם פולין (מלחמת רוסיה-פולנית (1654-67)).

 פתרון הסכסוך 
באוגוסט 1653 נסעו הנסיך איוואן לובנוב-רוסטובסקי ואיוואן קומינין מאסטרחן לפרס. באפריל 1654 נפגשו השגרירים עם השאה בפרס. כתוצאה מהמשא ומתן והפשרות הרוסיות והפרסיות דעך הסכסוך. באוקטובר 1654 חזרה "השגרירות הגדולה".

נפילת מבצר סונז'ה הובילה לחיזוק מסוים של מעמדה של פרס. השאה הגביר את הלחץ על ההיילנדרים, ובשנת 1658 הכריז על בניית שני מבצרים על אדמות קומיק. הדבר עורר מחאה חריפה בקרב מטפסי הרים שמרדו בפרס.
קטגוריה:דגסטן: היסטוריה