מחלקת אלסקה

מחלקת אלסקה הייתה ייעודה של ממשלת אלסקה מרכישתה על ידי ארצות הברית של אמריקה בשנת 1867 ועד ארגונה כמחוז אלסקה בשנת 1884. בתקופת המחלקה, אלסקה הייתה תחת סמכות השיפוט של צבא ארצות הברית (עד 1877), משרד האוצר של ארצות הברית (מ-1877 עד 1879), והצי האמריקאי (מ-1879 עד 1884). מאוחר יותר האזור הפך למחוז אלסקה, לאחר מכן לטריטוריית אלסקה, ולאחר מכן למדינת אלסקה.

 היסטוריה 
ביוזמתו של מזכיר המדינה האמריקני ויליאם סיוארד, הסנאט של ארצות הברית אישר את רכישת אלסקה מהאימפריה הרוסית תמורת 7,200,000 דולר ב-9 באפריל 1867, ודגל ארצות הברית הונף ב-18 באוקטובר של אותה שנה (שמוכר כיום כיום אלסקה). במקביל לשינוי הבעלות, קו התאריך הבין-לאומי דה פקטו הוזז מערבה, ואלסקה השתנתה מהלוח היוליאני ללוח הגרגוריאני. לפיכך, עבור התושבים, למחרת יום שישי, 6 באוקטובר 1867, היה יום שישי, 18 באוקטובר 1867.

בבוקר ה-18 באוקטובר 1867, USS אוסיפי הגיעה לסיטקה עם הנציב הרוסי קפטן אלכסיס פסטצ'ורוף והנציב האמריקני לובל רוסו על הסיפון. באותו אחר הצהריים, 250 חיילים אמריקאים, 80 חיילים רוסים, מנכ"ל החברה הרוסית-אמריקאית הנסיך מקסוטוב ואשתו, וקבוצת מקומיים התאספו ליד מטה הדגל מול מעון המושל שנודע כ"ברנוף (ברנוב) קסטל היל" לראות את הורדת דגל רוסיה והנפת דגל ארצות הברית במקומו.

על כל דגל נורה מטח הצדעה כפול בתותח, וכל נציב נשא נאום קצר. אולי כי לא הבין את ההוראות, החייל הרוסי שהוריד את דגל ארצו קרע אותו, ואז הוריד אותו. הדגל נסחף למטה ונלכד על חלק מהכידונים המורמים של חיל המצב הרוסי. אומרים שהנסיכה מקסוטוב התעלפה למראה.

האגדה מספרת שהמנהל האמריקני הראשון של אלסקה היה המהגר הפולני ולודז'ימייז' קז'ינובסקי. עם זאת, ה-Anchorage Daily News לא הצליח למצוא שום מידע מכריע כדי לתמוך או להפריך טענה זו. דעת הקהל בארצות הברית הייתה חיובית בדרך כלל, אם כי חלקם מתחו ביקורת על הרכישה כ"איוולת של סיוארד" או "Seward's Icebox". עם זאת, משאבי אלסקה יראו בקרוב כי מדובר בעסקה נבונה. אלסקה חוגגת את הרכישה בכל שנה ביום שני האחרון של חודש מרץ, המכונה יום סיווארד.

כאשר ארצות הברית קנתה לראשונה את אלסקה, אזורים נרחבים של האזור עדיין נותרו בלתי נחקרים על ידי האירופים והאמריקאים. ב-1865 החליטה וסטרן יוניון להניח קו טלגרף על פני אלסקה עד למצר ברינג, שם יתחבר לקו אסיאתי. רוברט קניקוט, חלק ממאמץ מדידות של וסטרן יוניון, הוביל את הצוות שלו לנולאטו שעל גדות היוקון. הוא מת בשנה שלאחר מכן, וויליאם הילי דאל לקח אחריות על העניינים המדעיים. משלחת וסטרן יוניון ערכה את המחקרים המדעיים הראשונים של האזור והפיקה את המפה הראשונה של כל נהר היוקון. באותה שנה, 1866, הצליחו סוף סוף העובדים להניח כבל טלגרף תת-ימי אטלנטי, והפרויקט היבשתי באלסקה נזנח. דאל חזר לאלסקה פעמים רבות, תיעד ונתן שמות גאולוגיים.

החברה המסחרית של אלסקה תרמה גם לחקירה ההולכת וגוברת של אלסקה בעשורים האחרונים של המאה ה-19, ובנתה עמדות מסחר לאורך הנהרות הרבים של פנים הארץ. חבורות קטנות של ציידים וסוחרים נכנסו פנימה, ולמרות שהממשלה הפדרלית סיפקה מעט כסף לאזור, קציני צבא היו חוקרים מדי פעם בעצמם. במסע של ארבעה חודשים, לוטננט פרדריק שווטקה וקבוצתו שייטו ביוקון מאגם לינדמן בקנדה לסנט מייקל ליד שפך הנהר על ים ברינג. בשנת 1885, לוטננט הנרי ט. אלן וארבעה אחרים עזבו את מפרץ אלסקה, עקבו אחר נהר קופר, חצו רכס הרים, נסעו במורד נהר הטננה אל היוקון, ועברו אל הנהרות קאנוטי וקויוקוק. אלן עלה במעלה הקויוקוק, ואז חזר במורד היוקון, חצה אל אנאלאקיט שעל החוף, ואז עשה את דרכו לסנט מייקל, וחקר כ- של פנים אלסקה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלסקה: היסטוריה