ליפיצה גורנה

ליפיצה גורנה (בפולנית: Lipica Górna, באנגלית: Verkhnia Lypytsia ובאוקראינית: Верхня Липиця) הוא ישוב השוכן במחוז איוואנו-פרנקיבסק במערב אוקראינה. צמוד אליו נמצא הכפר ליפיצה דולנה (בפולנית: Lipica Dolna ובאוקראינית: Нижня Липиця). הכפרים שייכים מנהלתית לאזור העיירה הקרובה רוהאטין (Rohatyn). שם היישוב מורכב מהמילה ליפיצה, שמקורה בפולנית, ומשמעותה הוא עץ תרזה והמילה גורנה שמשמעותה עליונה. כאשר משמעות המילה דולנה, המופיעה בשם הכפר הצמוד, היא תחתונה.
לפני מלחמת העולם השנייה חיו ביישובים הללו שלוש קהילות אתניות: יהודים, אוקראינים ופולנים. הקהילה היהודית התקיימה עד מלחמת העולם השנייה שבמהלכה הושמדה רובה והניצולים עזבו את האזור. לאחר המלחמה הועבר חלק מהאוכלוסייה הפולנית במסגרת חילופי אוכלוסייה עם פולין.
אזור גאוגרפי ומנהלתי
סמוך אל היישוב זורם נהר נאראיבקה (naraivka) שהוא התפצלות של נהר גנילא ליפא (בפולנית: Gniła Lipa. באנגלית: Hnyla Lypa). בעת מלחמת העולם השנייה המחוז בו נמצאו הכפרים נקרא סטניסלב ונחשב חלק מחבל ארץ גליציה בפולין. היישובים הגדולים הקרובים לליפצה גורנה באזור הם העיירות בורשטין בדרום מערב, בז'ז'ני בצפון מזרח ורוהאטין במערב שהיא הגדולה מביניהם. המטרופולין לבוב נמצא כ-88 ק"מ צפון מערב מהישוב.

 היסטוריה 
הכפר מוזכר בשנת 1836 בספר המתעד את כלל יישובי האימפריה האוסטרו הונגרית. האזור היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית משנת 1772 ועד התפרקותה בעקבות מלחמת העולם הראשונה. במלחמה נוהלה מערכה צבאית באזור היישוב במהלכה נלחמו צבאות האימפריה האוסטרו-הונגרית ורוסיה הקיסרית. הקרבות גרמו לנפגעים ונזק לרכוש בצמד הכפרים. מספר התקפות גז התרחשו באזור. לאחר התפרקות האימפריה היישוב עבר משנת 1918 להיות תחת ריבונות הרפובליקה הפולנית השנייה שהוקמה לאחר המלחמה.
היישוב נכבש בשנת 1939 על ידי ברית המועצות כחלק מהשתלטות על חלקים מפולין כתוצאה מהסכם ריבנטרופ-מולטוב שנחתם עם גרמניה הנאצית. היישוב נכבש על ידי גרמניה הנאצית במבצע ברברוסה בשנת 1941. הצבא האדום שחרר את היישוב ביולי שנת 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה הכפרים הועברו לשליטה של אוקראינה הסובייטית במסגרת חילופי שטחים ואוכלוסייה עם פולין. לאחר התפרקות ברית המועצות האזור הפך להיות חלק מאוקראינה המודרנית.

 קהילה יהודית 
 מהמאה ה-18 ועד מלחמת העולם השנייה 
קהילה יהודית התקיימה ביישוב כנראה מהמאה ה-18. בשנת 1765 תועד קיומה של קהילה בת מספר קטן של יהודים שהתגוררה בצמד הכפרים. הקהילה היהודית בליפיצה גורנה הייתה גדולה מאשר זו שבשכנתה, ליפצה דולנה, והיא מנתה כ-200 איש בתחילת המאה ה-20. עקב הקרבות שהתנהלו באזור במלחמת העולם הראשונה חלק גדול מהקהילה היהודית עזב את הכפרים. בעת המלחמה רוב רכושה של הקהילה היהודית בליפיצה גורנה נלקח או הושמד על ידי אוקראינים מקומיים. לאחר התערבות ראש המועצה האוקראיני, השלטון הפולני ובסיוע המשטרה הפולנית הוחזרו לאחר המלחמה רוב בתיהם של היהודים לבעליהם. לאחר המלחמה חזרו כ-150 יהודים לליפיצה גורנה וקבוצה נוספת של יהודים מהכפר היגרה לארצות הברית. הקהילה היהודית הקטנה בליפיצה דולנה חזרה בחלקה לאזור לאחר המלחמה.
התקופה בין מלחמות עולם
הקהילה היהודית עבדה בעיקר בחקלאות, מסחר זעיר ובעסקים דוגמת טחנות קמח. לכפר ליפיצה גורנה הגיעה לאחר מלחמת העולם הראשונה משלחת של הברון רוטשילד שסיפקה סיוע כספי ובנוסף התקבל סיוע מיהדות ארצות הברית. חלק מבני הקהילה למדו בבית ספר פולני שהוקם בכפר. אחרים, בעלי יכולת כלכלית, למדו בגימנסיה בעיר רוהאטין. בשנת 1926 תלמידי בית הספר היסודי, הכולל ילדי הקהילה מצמד הכפרים, נבחרו לתעד את שמם בהצהרת הידידות של פולין לארצות הברית במלוא 150 שנה למדינה.
בשנת 1930 התקיימה הכשרה קיבוצית שכללה צעירים מהקהילה שהיו חלק מתנועות הנוער לקראת עלייה לארץ ישראל. בשנת 1933 היגר תושב המקום הראשון, ישראל גלילי (שטיינוורצל), לארץ ישראל והיה ממקימי קיבוץ עין המפרץ. תושבים נוספים עברו לארץ ישראל לאחר הכשרה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה והצטרפו לקיבוצים שונים.
יחסיה של הקהילה עם הקבוצות האתניות האחרות באזור היו מורכבים. תושבים מהקהילה האוקראינית, שהייתה הגדולה מבין הקהילות באזור, הטרידו מעת לעת את הקהילה היהודית ואף שרפו בתים. ב-1929 במסגרת גל של לאומנות אוקראינית התמרדו האוקראינים באזור, שרפו תשתיות של הממשל הפולני ותקפו את הקהילה הפולנית והיהודית.
 פעילות תרבות ותנועות נוער 
תנועות נוער כגון החלוץ, השומר הצעיר ובית"ר הוקמו בליפיצה גורנה בסביבות שנת 1927 ושירתו גם צעירים מליפצה דולנה וישובים קטנים נוספים מהסביבה. התנועות קיימו פעילות משותפת עם קבוצות דומות מקהילות במחוז דוגמת העיירה רואהטין. פעילות תרבות יהודית וציונית הוקמה ביישוב על ידי איש החינוך יחזקאל ברטשפיס. הוא ארגן פעילות גיוס כספים לקרן קיימת לישראל וקרן היסוד. כמו כן הקים חוג ללימוד עברית, ספרות והיסטוריה יהודית ותיאטרון שהעלה בעיקר מחזות מהתרבות היהודית. בנוסף הוקמה ספרייה ששירתה את צמד הכפרים.

 השואה 
הקהילה מצמד הכפרים הועברה לגטו רוהאטין על ידי הנאצים ועוזריהם המקומיים בשנת 1941. חלק קטן מהקהילה הצליח להימלט ליערות באזור בהם התחבאו יהודים נוספים מקהילות המחוז. יהודים מהקהילה נרצחו ב-20 במרץ 1942 כחלק מקבוצה של כ-2,000 יהודים בבורות ירי ליד תחנת הרכבת בעיר רוהאטין. בספטמבר ובדצמבר 1942 נשלחה חלק מהקהילה בטרנספורט מתחנת הרכבת של רוהאטין למחנה השמדה בלז'ץ. אחרים נרצחו בגטו וביערות באזור.
השמדת היהודים באזור בוצעה על ידי קצין הס"ס הנס קריגר (Kruger) ואנשיו מתחנת הס"ס בעיר סטניסלבוב. ב-6 ביוני 1943 הושמד גטו רוהאטין על ידי הנאצים ויחידות אוקראיניות ירו ביהודים שנתפסו חיים בבורות בבית העלמין ליד העיר. שורדים שהצליחו להימלט התחבאו ביערות הסביבה, בחוות של מכרים מקומיים ובבונקרים.
פרטיזנים ולוחמים בכוחות בעלות הברית
יהודים מהישוב נלחמו בנאצים ובעוזריהם המקומיים כגון הפרטיזן מרדכי האוזר מליפיצה גורנה. הוא נלחם ביערות האזור במשך תקופה ארוכה וסייע ליהודים נמלטים. לאחר שנפצע בעת קרב הוא נתפס והוצא להורג. אנשל דורפמן נלחם במסגרת הצבא האדום בנאצים, הוא נפל בשבי הגרמנים אך הצליח להימלט. מאוחר יותר נתפס ונרצח על ידי אוקראינים משתפי פעולה. ישראל חצרוני (דורפמן) שהיגר כחלוץ לארץ ישראל חזר לאירופה כלוחם בבריגדה היהודית. הוא היה מפעילי תנועת הבריחה שסייעה לניצולי שואה לאחר המלחמה.
אנשי הקהילה בבונקרים וביערות
שלוש קבוצות של שורדים מקהילת צמד הכפרים ניצלו ובנוסף להם מספר יהודים בודדים. קבוצה ראשונה בראשה רוזה נסהופר (באל) וברנרד קסלר הצליחה לפרוץ פתח בקרון המשא ולקפוץ מהטרנספורט שיעדו תאי הגזים במחנה השמדה בלז'ץ בדצמבר שנת 1942. קבוצה זו התחבאה ביערות עם יהודים מיישובים אחרים ולאחר מכן במסתור במרתף של בניין מפקדת הכוחות הנאצים בעיר רוהאטין. הבניין שימש אף כבית חולים צבאי לחיילי ס"ס ולפני המלחמה שימש כבניין ממשל.. מקבוצה זו, יוסף אהרון באל מליפצה יצא להשיג מזון ליושבי המסתור אך נתפס ועונה על ידי הנאצים על מנת שיסגיר את מיקום הבונקר. לאחר שלא הסכים להסגירו הוא נרצח.
קבוצה שנייה בראשות יששכר האוזר, עם שני ילדים, התחבאה ביערות האזור ובחווה בליפצה גורנה אצל תושב מקומי, כנראה מקהילת עדי יהוה, שסייע ליהודים רבים במהלך המלחמה. קבוצה שלישית שבראשה שרה האוזר, עם שלושה ילדים, התחבאה במהלך המלחמה במיקום לא ידוע באזור.
תושבים שעזרו ליהודים
מספר משפחות פולניות מהישוב עזרו ליהודים במהלך השואה למרות פרסום צו על עונש מוות למסייעים על ידי הנאצים. משפחת סובינסקי (sowinski) הסתירה יהודים בחווה שלהם וסייעה במזון ומידע לקבוצות יהודים שהסתתרו ביערות מחוץ ליישוב. תושבת היישוב, מעדת עדי יהוה שהתנגדה לאידאולוגיה הנאצית, סייעה במזון ומידע ליהודים נמלטים ומשפחת דובסקי (Dubski), שאף היא הייתה מעדת עדי יהוה, הסתירה יהודים בחווה שלהם וסיפקה מזון ליהודים נוספים וכך סייעה להם לשרוד.
 לאחר השואה 
אזור רוהאטין וצמד הכפרים שוחרר על ידי הצבא האדום ביולי 1944. הניצולים היהודים המעטים יצאו ממקומות המחבוא ונאספו בבניין בעיר רוהאטין. יוצא הקהילה משה שילר שחזר לכפר לבדוק את טחנת הקמח שלו נרצח על ידי אוקראינים לאומנים תומכי סטפן בנדרה. מחשש מפוגרום ורציחות מצד תומכי בנדרה שביצעו התקפות באזור התגוררו הניצולים ליד בניין כוחות הביטחון הסובייטים בעיר. לאחר מכן הניצולים עזבו את גליציה.
לפי הערכות כ-15 יהודים מצמד הכפרים הצליחו לשרוד את השואה והם עזבו לאחר המלחמה את האזור ליישובים ומחנות מעבר בפולין, אוסטריה וגרמניה ולאחר מכן למדינות שונות דוגמת ישראל וארצות הברית. חלקם פעל לאחר המלחמה במסגרת ארגון יוצאי רואהטין והסביבה בישראל.

 יוצאי הקהילה בעולם 
יהודים יוצאי צמד הכפרים היגרו לפני מלחמת העולם השנייה למספר מקומות בעולם ובעיקר לארצות הברית. כמו כן מספר יהודים צעירים מהכפרים עלו לישראל לפני מלחמת העולם השנייה והתגוררו בקיבוצים דוגמת כפר מסריק, שריד, עין המפרץ, רמת השופט ועוד. מספר ניצולים מהמלחמה עלו לישראל והתגוררו בחיפה ובמרכז הארץ. ניצולים נוספים עברו לגור בארצות הברית.
קישורים חיצוניים

 הפרק ששמו ליפיצה גורנה בספר קהילת רוהאטין והסביבה. שנת 1962. ישראל. (באנגלית).
 הפרק ששמו יהודים בליפיצה גורנה בספר קהילת רוהאטין והסביבה. שנת 1962. ישראל. (באנגלית).
 דפי עדות על יוצאי ליפיצה גורנה - נרשם "lipica gorna". (אתר יד ושם)
 דפי עדות על יוצאי ליפיצה דולנה - נרשם "lipica dolna". (אתר יד ושם)

 הערות שוליים 

קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: עיירות יהודיות