קהאסי (קבוצה אתנית)

הקהאסי הם קבוצה אתנית במדינות מגהלאיה ואסאם שבצפון-מזרח הודו וכן בחלקים מסוימים של בנגלדש. הקהאסי מקיימים מסורת מטרילינאלית. מספרם של נאמד בכ-1.4 מיליון, רובם נוצרים, כ-15% מחזיקים רק בדתם המסורתית והיתר בני דתות שונות. שפתם משתייכת לשפות אוסטרו-אסיאתיות.

אנשי הקהאסי הם הקהילה הגדולה ביותר (כ-48%) במגהלאיה וחלקם בחלק המזרחי של המדינה הוא 78.3%.ORGI. "C-16: Population by Mother Tongue". www.censusindia.gov.in. Office of the Registrar General & Census Commissioner, India. Archived from the original on 15 August 2018. Retrieved 10 July 2018.

 היסטוריה 
 המיתולוגיה על מוצא הקהאסי 
על פי המיתוס "קי קהנאטונג אוּ איניוּטרֶפּ" (Ki Khanatong U Hynniewtrep), אנשי קהאסי גרו בשמים, שהיו מחוברים לארץ באמצעות עץ ענק. בבקרים הם ירדו לארץ באמצעות העץ הענק ועיבדו את שדותיהם ועם ערב היו מטפסים חזרה לשמיים. כוח רֶשע הצליח לפתות אותם לכרות את העץ ומאז נענשו בני 7 החמולות (מתוך 16) שכרתו את העץ והם נשארו בארץ. היתר נמצאים בשמים.

מיתוס דומה "קי הינניוּ הא טביאן" (Ki Hynniew Ha Tbian) שפירושו "השבע שלמטה" מספר שבימים עברו, כאשר האנושות חיה בטוהר ובתמימות, השמים והארץ היו מחוברים בסולם. מאוחר יותר, בשל חמדנותם נכרת העץ והם נותרו על הארץ, ונגזר על בני 7 החמולות (מתוך 16) להישאר בארץ. המיתוס הזה טוען שהעץ עמד על גבעת "סופֶטבּנֶנג" (Sohpetbneng), שפירושו: "טבור השמים".

על פי המיתוסים מאז ומתמיד אנשי הקהאסי מתייחסים בקדושה לטבע שסביבם ובפרט לעצים, כי הם הביטוי האלוהי על פני כדור הארץ והרס הטבע והעצים, משמעותו ניתוק הקשר שלנו עם האלוהי.

 העידן המודרני 
עד המאה ה-18 היו באזור של מדינת מגהלאיה 3 ממלכות עצמאיות: ,  והממלכה הקהאסית שכללה 25 שבטים עצמאיים.

ב־1765 הבריטים הגיעו לאזור וממלכת הקהאסי הפכה לחלק מהודו הבריטית. השווקים והמסחר בעיר סילט (היום בבנגלדש) היו חשובים לכלכלה הבריטית והם ביקשו לסלול נתיב תחבורה שיחבר את עמק בראהמאפוטרה עם סילט, דרך אזור הקהאסי. לצורך הסלילה הבריטים הביאו לאזור הקהאסי מספר רב של זרים ובנוסף כפו על אנשי קהאסי לשמש כפועלים. הקהאסי התנגדו לאיבוד עצמאותם ופגיעה באדמותיהם ובטבע. הם החלו לפעול נגד הבריטים והפריעו לסלילת הכביש. תנועת ההתנגדות גדלה עד לכדי להתקוממות נרחבת של הקהאסי נגד הממשל הבריטי באזור.

ב־1790 תגברו הבריטים את כוחם באזורי הקהאסי כדי לבלום את הפעילות נגדם. הם דיכאו את המרד, הטילו אמברגו כלכלי על ממלכת קהאסי, שרפו את כפריהם והפסיקו את המסחר בסחורות של הקהאסי בשוקי סילט. המלחמה נמשכה לסירוגין עד שנת 1833, שבה המרד דוכא לחלוטין.

ב-4 באפריל 1829 קבוצה של כ-500 לוחמי קהאסי הרגו שני קצינים בריטים ו-60 חיילים הודים, בשל התבטאות של איש צבא בנגלי שאיים על אנשי קהאסי, שבחסות הבריטים יכניעו אותם ויכפו עליהם לשלם מיסים. הבריטים פתחו במלחמה לכיבוש "גבעות קהאסי" ומולם התייצבו להילחם לוחמי קהאסי חמושים בקשתות וחצים ובכמה מוסקטים ובראשם מלכם  ראה להלן) משנחלו תבוסה, הם פנו ללוחמת גרילה, שנמשכה כארבע שנים. הבריטים הצליחו לפצוע, ובשל בגידה גם לתפוס ולכלוא את טירוט סינג (U-Tirot Sing) שמת בכלא, והמרד תם.

ב־1837 נסללה דרך המחברת את הבירה של הודו הבריטית, קולקטה, לעמק ברהמפוטרה שעקף את אזור הקהאסי, דבר ששיפר את היחסים בין הבריטים לממלכת הקהאסי. בשנת 1862 נחתמו הסכמים לסיום הסכסוך שהעניקו לקהאסי אוטונומיה ופטרו אותם מתשלום מיסים לבריטים. במקביל פותחה כתיבת השפה והחלו שינויים תרבותיים משמעותיים בממלכת הקהאסי. השינויים כללו ירידה בפופולריות של התרבות המסורתית, הוחל חינוך חובה לילדים, נרשמה רווחה כלכלית לפרט לקהילה ונישואי תערובת נתקלו בפחות עוינות.

ב־1947 קיבלה הודו עצמאות ואזור קהאסי הוכרז כאוטונומיה, כחלק ממדינת אסאם. העיר שילונג (shilong) שימשה אז כבירת אסאם הגדולה. שילונג נותרה בירת אסאם הבלתי מחולקת עד להקמתה של מדינת מגהלאיה ב-21 בינואר 1972, אז שילונג הפכה לבירת מגהלאיה, ואסאם העבירה את בירתה לעיירה דיספור.  

 שפה 
שפת הקהאסי היא חלק ממשפחת השפות האוסטרו-אסיאתית. מחקרים מצביעים על כך ששפת הקהאסי היא חלק מקבוצת השפות מון-חמר (Mon-Khmer group) והייתה ללא כתב. לשפה יש ניבים רבים, העיקרי התפתח באזור . לעיתים ההבדל בין הניבים משמעותי ודברי אדם מאזור מרוחק, אינם מובנים לדוברי השפה ממקום אחר. מסיונרים וולשים ואמריקאים, בחסות בריטניה, ניסו להשפיע על הקהאסי, לאמץ את הכתב הבנגלי אך הניסיון נחל כישלון. בשנות ה-40 של המאה ה-19, הכומר, המיסיונר  הציע לקהאסי את הכתב הלטיני שהתקבל על ידם בברכה וכך נכתבה שפת הקהאסי. למעשה, כך החל החינוך המודרני בקרב הקהאסי.

המיסיונר ד"ר ג'ון רוברטס (John Roberts), תרגם לשפת הקהאסי חלקים מהתנ"ך ומזמורי תפילה נוצריים וכן היה שותף להקמת כתב העת הקהאסי הראשון. הוא מכונה: "אבי ספרות הקהאסי".

שמות העצם של קהסי הם מגדריים, עם 'u' לזכר ו-'ka' לנקבה. ההבחנה ניכרת בשפה היומיומית ובשמות מוסדיים במגהלאיה, כמו "Ka State Bank of India".

ב־2005 הוכרזה שפת הקהאסי כשפה רשמית בכמה מחוזות בתוך מגהלאיה. ארגון אונסק"ו קבע שהשפה בסכנת הכחדה ובשנת 2012 הם ביטלו את האזהרה.

 דמוגרפיה 
ממוזער|מגהלאיה בצפון מזרח הודו
על פי מפקד האוכלוסין של הודו בשנת 2011, חיו במדינת מגהלאיה מעל 1.41 מיליון בני הקהאסי במחוזות הבאים:







 אסאם

במחוז סילט בבנגלדש חיים כ-85 אלף אנשי קהאסי.

באסאם הגיעה אוכלוסיית הקהאסי ל-35 אלף איש.

 שבטים 
בשנת 1952 הקהאסי הוכרו כ"עם" בחוקת הודו. בקהאסי יש 4 שבטים עיקריים:

 קהינריאם (Khynriam): הקבוצה הגדולה ביותר בעם הקהאסי המתגוררת בעיקר ברמת שילונג, ב.
 : שנקראים גם ג'אינטיה חיים באזורים הגבוהים של מחוז גבעות ג'אינטיה, בחלק המזרחי של מדינת מגהלאיה.
 וואר (War): חיים על המדרונות הדרומיים והמערביים של גבעות קהאסי, לכיוון בנגלדש.
 בואי (Bhoi) חיים בגבעות הנמוכות מצפון ומצפון-מזרח לגבעות קהאסי וג'אינטיה לכיוון עמק ברהמפוטרה.
כל אחד מההשבטים, מושפע מההיסטוריה, מהסביבה שבה היא חיה ומעמים ושבטים אחרים שחיים סביבה. לכל תת-קבוצה יש דיאלקט משלה, פרקטיקות תרבותיות ומנהגים מסורתיים וכן תהליכי מודרניות, התורמים למגוון התרבותי העשיר של העם הקהאסי.

כל שבט מורכב מחמולות (Kur) שהחשובות ביניהן הן: לינגודון (Lingodon), קהרקונגור (Kharkongor), דיינגדול (Diengdol), סוקלט (Sohkhlet), מרבאנינג (Marbaning), שימליה (Shimlieh). החמולה היא גרעין החיים של הפרט, אך החמולות קשורות יחד בקשרים חזקים של דת קדומה (כיום הם נוצרים ברובם), פולחן אבות וטקסים.

 גנטיקה 
על פי מחקר גנטי בשנת 2007, אנשי הקהאסי במגהלאיה נושאים בסביבות 72.8% Haplogroup O, 10.8% Haplogroup F, 6.5% Halpogroup H ו-4.4% Haplogroup P.

 שיעור פריון 
על פי מחקר משנת 1998-99 של "סקר בריאות המשפחה הלאומי של הודו" (NFHS), לקהאסי היה (יחד עם עוד שתי קבוצות אתניות), שיעור פריון כולל הגבוה ביותר בהודו, 4.57.

 מטריליניות 
משפחה היא היחידה החברתית הקטנה ביותר בחברה הקהאסית. הקו הירושה והייחוס הוא נשי. לאחר הנישואין החתן עובר לגור בבית משפחת כלתו והופך לחבר במשפחה שלה. משפחה מורכבת מסבתא, בתה, בעליהם וילדיהם. הבת הצעירה שכינויה: "קא קהדוּה" (Ka-Khadduh) היא בעלת התפקיד החשוב במשפחה. היא אחראית על ביצוע הריטואלים והטקסים הדתיים המשפחתיים והיא זו שזכאית לחלק הגדול ביותר של רכוש המשפחה.

בקרב הקהאסי נהוגה אנדוגמיה שבטית ואקסוגמיה חמולתית, כלומר שמתחתנים בתוך השבט אולם אסור להתחתן עם בן או בת זוג מתוך החמולה הקרובה. הקהאסים הם מונוגמיים אך בחלק מהחמולות מותר לבעל להחזיק פילגש. במקרה כזה, בבוא העת, ילדיהם יהיו בעלי זכויות ירושה על רכוש אביהם כמו ילדיו עם אשתו.

הדוד מצד האם אחראי על חינוך הילדים ונחשב ל"כמעט אב". הוא אחראי על ניהול רכוש המשפחה ומסייע בביצוע טקסים חברתיים חשובים.

 נישואין 
הורי הצעיר מגישים הצעה להורי הצעירה (על פי הצעתו או על דעת עצמם). הורי הצעירה מתייעצים עם בתם ואם התשובה חיובית הם מעבירים את ההסכמה להורי הצעיר ומזמינים אותם לבקר בביתם. נערכת חגיגה של קרובי משפחה וחברים, מתקיימים טקסים דתיים, הכוללים הקרבת קורבנות של עופות או חזירים ולאחר החגיגה הבעל נשאר עם אשתו.

על אף מעמדן של הנשים, אישה קהאסית פונה לבעלה במילה "אדון" (Lord).

 דת מסורתית 
דתם של אנשי הקהאסי נקראת "קא ניאם קהאסי" (Ka Niam Khasi). הם מאמינים ב"בורא עליון" (U Blei Nongthaw) האחראי על הבריאה ועל סדר היקום. אלוהות זו מתאפיינת באומניפוטנציה וידע אינסופי שרחוק מכל צורה, מכל תכונה אנושית ומכל העניינים היומיומיים ולכן אין שום אפשרות לתקשר עמה. אנשי הקהאסי מקיימים אינטראקציות רוחניות עם אלוהויות "פחותות", באמצעות ותיווך של הרוחות ואבות קדמונים.

 אלוהויות 
הפנתאון הקהאסי כולל כמה אלוהויות, שלכל אחת מהן יש אישיות, תחומי אחריות וסיפורים שונים. ביניהם:
 "קא בליי סינשאר" (Ka Blei Synshar): אלת העושר והשגשוג. תופסת מקום משמעותי באמונת הקהאסי והיא נקראת לברכות של שפע והצלחה במאמצים, במיוחד אלה הקשורים לחקלאות ולמסחר. טקסים המוקדשים לאלה זו כוללים מזון ושתייה.
 "אוּ רינגקיוּ אוּ באסה" (U Ryngkew U Basa): האלוהות השומרת על האש והאח הביתית ואחראית, באמצעות החום, על רווחת הבית, אחדות התא המשפחתי והקהילתי. בבית של אנשי הקאסי, האח החם הוא מרכז הבית, לא רק כמקום פיזי לבישול, אלא מקום גם מקום ההתאספות של המשפחה ולכן הוא מקודש.
 "ליי שילונג" (Lei Shyllong): האלוהות שעל שמה נקראת פסגת שילונג, ובעקבותיה גם שמה של שילונג בירת מגהלאיה, היא מגן רב עוצמה על הארץ והאנושות מפני אסונות ואיומים חיצוניים.

 פולחן אבות 
אנשי הקהאסי מאמינים שרוח אבותיהם נשארת פעילה, ביקום מקביל (ממלכה), מתעניינת במה שקורה עם צאצאיהם ויכולות להשפיע על העולם החומרי, כמו הגנה, רווחה, הצלחה והדרכה. רווחת פרט או משפחה מיוחסת לטובת אבותיה וחוסר הצלחה, או מזל, מיוחסים לחוסר שביעות רצון של רוח האבות. הפולחן מכבד את הרוחות ובכך מובטחת הרמוניה בין החיים למתים וכן התנהלות הפרט תהיה אתית כדי לכבד את האבות. הרצון לשמור על חסדם של האבות מעודד דבקות בנורמות ובערכים הקהילתיים.

 דתות אחרות 
במאה ה-19 נחשפו אנשי הקהאסי לפעילות מיסיונרים נוצרים ובשנת 1891 הופץ תרגום הראשון של התנ"ך לשפת הקהאסי. על פי מפקד שנערך בשנת 2011 רק כ-15% מהקהאסי נשארו דבקים באמונתם המקורית. ניתן להסביר את התנצרותם המהירה של אנשי הקהאסי, בכך שגם דתם הילידית היא מונותאיסטית
דת בקרב הקהאסי (לפי מפקד 2011)דת מאמינים % נצרות 1,173,693 83.14% קא ניאם קהאסי 217,488 15.41% הינדואיזם 10,302 0.73% בודהיזם 1,803 0.12% אסלאם 1,689 0.11% אתאיזם 6,800 0.49% סה"כ 1,411,775 100%
רוב המוסלמים מתגוררים בשילונג בפברואר 2019 פורסם תרגום ראשון של הקוראן לשפת קהאסי.

 אינטגרציה בין הדת הקהאסית לדות אחרות 
על אף הלחצים של דתות גלובליות, פולחן האבות נותר חלק משמעותי בעולם הרוחני של העם הקהאסי, שכן היא מסתגלת, מתפתחת ומשלבת ובהשקפת עומם של הקהאסי. פולחן האבות ממחיש את לכידותה וחוסנה של הקהילה, ואת הקשר העמוק שלה למורשת ולעולם הטבע.

 אנשים ידועים 
 טירוט סינג: מלך הקהאסי ומי שעמד בראש לוחמיו נגד הבריטים, בין השנים 1835-1829. עם קשתות וחצים לא היה מסוגל לנצח את הבריטים ולכן עבר למלחמת גרילה ארוכה.  הוא מת בכלא ב-17 ביולי 1835, והיום מצוין במגאליה כ"יום טירוט סינג".
  - הכומר ג'יימס ג'וי מוהאן ניקולס רוי (1959-1884): חבר האספה החוקתית של הודו. אבי הנספח השישי של חוקת הודו שהקימה מועצות מחוזות אוטונומיות באזורים שבטיים בצפון-מזרח הודו.

 מאכלים 
בכל צפון-מזרח הודו המטבח עשיר במרכיבים מקומיים, טריים ועונתיים. המטבח הקהאסי הוא מינימליסטי והם משתמשים במעט תבלינים, כמו: בצל, ג'ינג'ר, משחת שומשום, משחת דגים מותססים, כורכום ושמן חרדל.
 המזון הבסיסי, בכל ארוחה הוא אורז.
 ירקות: תפוחי אדמה, בטטה, שעועית, סוגים שונים של דלעת וכן עלים ירוקים מקומיים.
 בשר: לרוב מבשלים חזיר. המוסלמים אוכלים עוף, בקר ובשר כבש.
 פירות: בננות, אננס, תפוזים, פפאיה, מנגו וכן גרגרי בר.

 מנות אופייניות 
 "גָ'אדוֹה" (Jadoh) בשפת הקהאסי 'Ja' פירושו אורז ו-'Doh' פירושו בשר. הבישול הוא עם שומן החזיר עצמו.
 "ג'אדוה סנאם" (Jadoh snam): אורז ובשר מבושלים עם שמן ודם חזיר.
 "דוהניונג" (dohneiiong): בשר חזיר מבושל עם שומשום שחור.
 "דוֹה-קיליה" (Doh-Khlieh): בשר חזיר מעושן ומוקפץ על מחבת עם בצל וג'ינג'ר.

 משקאות 
 אנשי קהאסי נוהגים להתסיס בעצמם בירת אורז "קיאט" (Kyat). כיום נמצאת גם בחנויות. בירה זו מועדפת על הקהאסי (מכל הבירות האחרות שעל בסיס אורז מותסס) בשל אחוז האלכוהול הנמוך יחסית וטעמו המתוק וחמצמץ.
 השמוש בבירה מאורז הוא חובה בכל אירוע טקסי ודתי.

 ביגוד ותלבושות 
שמאל|ממוזער| ילדים בתלבושות חג, 1944ממוזער| איש קהאסי בסרימנגל, בנגלדש.
התלבושת המסורתית של אנשי הקהאסי מתוארת על ידם כ"מפואר, מכבד, אך צנוע (i shongkun bad i Don burom).
 בעבר, הגברים לבשו "ג'ימפונג" (Jymphong), מעיל ארוך ללא שרוולים ללא צווארון, עם חגורה. במחצית השנייה של המאה ה-20, רוב הגברים במגהלאיה אימצו את ביגוד מערבי פשוט, אך בטקסים ואירועים חגיגיים, הם הם לבושים בג'ימפונג עם יריעת בד צבעונית - "דהוטי" למותניהם.
 הנשים ממשיכות ללבוש תלבושות אתניות מסורתיות: חולצה וחצאית "ג'אינסֶם" (Jainsem) ארוכה (עד הקרסוליים), רפויה ומעל היא עוטה על גופה בד כותנה משובץ וקושרת את שני הקצוות של על כתף אחת.
 בטקסים או באירועים מיוחדים האישה לובשת מעל - "ג'ימפיאֶן" (Jympien), חתיכה ארוכה של בד משי צבעוני שנקשרת בכתפיים ותלויה רפויה עד מתחת לברכיים ובנוסף צעיף ראש - "טאפמוקליה" (Tapmohkhlieh). ועליו כתר.

 עדיים 
 תליון שנקרא "קינג'רי קסיאר" (Kynjri Ksiar), עשוי מזהב 24 קראט.
 מחרוזות חרוזי אלמוגים אדומים עבים, פאילה (Paila).

 מלאכת יד 
 כל העמים והשבטים בצפון-מזרח הודו מפורסמים במלאכת האריגה. נשות ואנשי קהאסי ידועים באריגת מחצלת, סלים וכיסויים נגד גשם, עשויים במבוק, בשם טליינג (Tlieng) שניתן להשתמש בהן עשרות שנים מבלי שיתבלו.
 באזור שבו מתגוררים רוב אנשי קהאסי יש מרבצי עפרות ברזל ובעבר הם עסקו בהפקת ברזל ובייצור סכינים ביתיים, כלים וכן כלי נשק.

 מיתוסים ופולחן 
 יצורים מיתולוגיים 
המיתולוגיה של העם הקהאסי עשירה בסיפורים על יצורים וגיבורים מיתולוגיים:
 "אוּ ת'לֶן" (U Thlen): נחש המשנה צורה ומגלם רוע ותאוות בצע. בסיפורי האגדות עליו מזהירים מפני חמדנות והרס של הרמוניה קהילתית.
 "מובינה" (Mawbynna): דג ענק או יצור דמוי צלופח המאכלס בריכות עמוקות ונהרות ויכול ללכוד ולטרוף בני אדם. הסיפורים אודותיו משמשים לאזהרה מפני הסכנות שבעולם הטבע ועל הכבוד שיש להעניק ל למקורות מים.
 "קא לוביי טינראג'" (Ka Iawbei Tynrai): "הסבתא של המוצא", מקור כל האנושות. היא האם הקדמונית המגלמת את ההיבט האימהי של הבריאה.
 "אוּ סְיֶיר לאפאלאנג" (U Sier Lapalang): ציפור מיתית בעלת יופי יוצא דופן וציוציה מקסימים את כל השומע אותם. הציפור מסמלת געגוע, רצונות בלתי ניתנים להשגה, והטבע החולף של הנאות החיים. סיפורים על אודותיה מזהירים מפני הסכנות שבכניעה לפיתויים ועל החשיבות של התמקדות בערכים רוחניים.
 "נוֹהקָאליקָאי" (Nohkalikai): אישה שהוטעתה על ידי בעלה השני, הקנאי, לאכול את בשרה של בתה. לאחר שנודעה לה האמת, היא השליכה את עצמה מצוק גבוה. הסיפור כולל נושאים של בגידה, צער והתערבות על טבעית, המשקף רגשות אנושיים ולקחים מוסריים. אנשי הקהאסי מצביעים על  כעל המצוק שממנו קפצה האישה.

 פסטיבלים 
 קא פום-בלאנג נונגקרם (Ka Pom-Blang Nongkrem), או פשוט נונגקרם: פסטיבל דתי להודיה לאל על יבול טוב וכן שלום ושגשוג של הקהילה. הפסטיבל מתקיים מדי שנה במהלך אוקטובר או נובמבר, בארמון המלוכה בכפר סמית, במשך חמישה ימים. הטקס כולל הגשת מנחות לאלוהויות ואבות קדמונים וריקודים מסורתיים של גברים ונשים כאחד. הנשים בתלבושות משי צבעוניות עם עיטורי זהב, כסף ואלמוגים כבדים רוקדות במעגל הפנימי של הזירה והגברים יוצרים מעגל חיצוני. הריקודים הם לצלילי מוזיקה של חלילים ותופים. מאפיין חשוב של הפסטיבל הוא "פומבלאנג" (Pomblang) - קורבן עיזים. Ka Syiem Sad, אחותו הבכורה של המלך היא הכהן הראשי והמטפלת בכל הטקסים. הפסטיבל נערך יחד עם השרים והכוהנים, שם מוענקות מנחות לאבות הקדמונים של החמולה השלטת והאלוהות של שילונג..[[קובץ:Shad_Suk_Mysiem.JPG|ממוזער| רקדנים במהלך הפסטיבל של Shad Suk Mynsiem בשילונג]]
 קא שד סוק מינסיים (Ka Shad Suk Mynsiem): פסטיבל ריקוד הלבבות השלווים. פסטיבל הודיה שנתי לרגל בוא האביב. נערך בחודש אפריל, ליד שילונג, ונמשך 3 ימים. גברים ונשים לבושים בלבוש מסורתי, רוקדים לצלילי תופים וחליל ומנחות של אוכל ושתייה מוצעות לאבות הקדמונים ולאלוהויות בצירוף בתקווה לקבל את ברכתם לקציר טוב ולשלום.
 בֶּהדינקלָאם (Behdienkhlam): פסטיבל שמתקיים לאחר תקופת הזריעה ביולי וקשור בעיקר לבקשת ברכות אלוהיות עבור יבול שופע והגנת הקהילה מפני מגפות ומחלות. במהלך הפסטיבל נישאים גזעי עצים למקום מרכזי ולאחר המנחות והתפילות מטבילים אותם בנהר או בריכת מים, כדי לסמל את שטיפת הרוחות הרעות והמחלות. במהלך הפסטיבל מתקיים משחק כדורגל סמלי באמצעות כדור עץ, שעל פי האמונה, נועד לפייס את הרוחות והאלים.

 טקסים 
 "קא שאד שינגוויאנג ת'אנגיאפ" (Ka Shad Shingwiang Thangiap): טקס ריקוד הלוויה, המציין את הכבוד העמוק לרוחות המתים, האמונה בחיים שלאחר המוות וכן ביטוי לאבל והזיכרון הקולקטיבי של הקהילה.
 "קא בם קהנה שנונג" (Ka Bam Khana Shnong): טקס משתה קהילתי לציון הלכידות החברתית והאחדות. זוהי ארוחה משותפת של כל חברי הכפר, המסמלת חוזק הקהילה והזהות הקולקטיבית.
 טקסי "מעבר"''': טקסים לביטוי מעבר משמעותי בחיים, כמו: לידה, התבגרות, נישואין ומוות. לכל אחד מה"מעברים" יש טקס ספציפי, מנחות ופרקטיקות מסורתיות. כך למשל בטקס מתן שמות לילודים מציעים מנחות לאבות קדמונים ומבקשים את ברכותיהם לבריאותו ועתידו של הילד וכן שימשיך נכון את מורשת האבות. בטקסי נישואין מדגישים את חיבורן של שתי משפחות ואת החשיבות של שמירה על שושלת ומורשת.

 יערות קדושים 
אנשי הקהאסי מתייחסים ביראת כבוד לטבע ובין היתר זה בא לידי ביטוי בהגדרת החורשות בסביבתם כ"יערות קדושים". אלה שאריות של יערות עתיקים, שבשל היחס המיוחד אליהם, נשתמרו ללא פגע. אנשי הקהאסי מאמינים שביערות אלה שוכנים רוחות ואלוהויות והם משמשים כקישור חיוני בין העולם האנושי והעולם הרוחני. כניסה ליערות אלה נעשית רק בכפוף לכללים ונורמות מסורתיות מחמירות.

 בתים 
מדינת מגהלאיה, ממוקמת באזור סיכון גבוה ביותר לרעידות אדמה. כשרעידת אדמה פוקדת את האזור בתים רבים מתמוטטים, ולעומתם, רוב בתי הקהאסי, כמו כל בתי השבטים בצפון-מזרח הודו, נשארים עומדים על תלם, בשל החומרים בהם משתמשים ואופן הבניה. מאפייני הבתים:
 כמו כל השבטים בצפון-מזרח הודו, הבתים בנויים על במות מוגבהות מפני הקרקע, כדי למנוע כניסה של חיות פרא וכן עוזרות במניעת רטיבות ורקבון בחלקי העץ.
 הבתים בנויים בצורת אליפסה, כדי למנוע השפעה של לחצים בפינות. הקהאסי מתייחסים לצורת הבתים כאל ביצים (כפי שקליפת הביצה מגנה על תכולתה כך הבתים המסורתיים מציעים הגנה על יושבי הבתים).
 הגגות עשויים סכך, כדי להגן מפני כמות הגשמים העצומה בשטחי מחייתם.
 הקירות בנויים מרצף של עמודי עץ וביניהם אבן, או לבני בוץ מחופים בטיח סיד.
 אין שימוש במסמרים אלא ב "חריצים ולשונות".

 קישורים חיצוניים 

 האגדה על בריאת העולם במיתולוגיה של הקהאסי (אנגלית)
 סיפורי פולקלור של הקהאסי (באנגלית)
 מיתולוגיה וסיפורי פולקלור אצל הקהאסי - ספר של האו"ם באנגלית
 מילון קהאסי - אנגלית
 מילון גרמנית קהאסי

 הערות שוליים 

קטגוריה:קבוצות אתניות
קטגוריה:הודים
קטגוריה:אנימיסטים
קטגוריה:בנגלדשים
קטגוריה:בנגלדש: קבוצות אתניות