כונדרילה סמרנית

כּוֹנְדְּרִילָה סַמְרָנִית (שם מדעי: Chondrilla juncea) היא צמח עשבוני רב-שנתי מסועף ממשפחת המורכבים, המתנשא לגובה של 40 עד 100 ס"מ. מין זה יחיד בסוגו ונדיר בישראל. הצמח מתאפיין בגבעולים רותמיים עגולים וסבוכים, בקרקפות לשוניות קטנות בצבע צהוב, ובזירעון הנושא ציצית שערות פשוטות ולבנות. תקופת הפריחה נמשכת מסוף אפריל ועד תחילת דצמבר.

כּוֹנְדְּרִילָה סַמְרָנִית מתרבה באמצעות רבייה אל-מינית (apomixis), רביית בתולין.

להסבר מורחב על המורפולוגיה של התפרחת והפרי, ועל תהליכי האבקה המיוחדים למשפחת המורכבים ראו בערך מורכבים.

 תפוצה ובית גדול 
הסוג כונדרילה כולל 31 מינים שתפוצתם הטבעית משתרעת באזורים אירו-סיביריים, אירנו-טורני וים התיכוניים, מהאיים הקנריים, דרך צפון אפריקה ועד חצי האי ערב, וכן מאירופה ועד מונגוליה והרי ההימלאיה. תפוצתה של כונדרילה סמרנית מצטמצמת לאזורים אירנו-טורניים וים תיכוניים, והיא משתרעת באיים הקנריים ומצפון אפריקה (לא כולל מצרים וסיני) ועד ערב הסעודית ומאירופה עד מרכז אסיה. היא אינה גדלה ברכסי הרים גבוהים מאוד ובאקלים יבשתי קיצוני שבמרכז אסיה (אירו-סיבריים), למשל במערב סיביר או במזרח ההימלאיה.

כונדרילה סמרנית חדרה בעיקר לאוסטרליה ולצפון אמריקה, בעיקר בצפון ובמזרח ארצות הברית, באזורים עם אקלים ממוזג, ואינה נפוצה במרכז היבשת ובדרום הרחוק (אזורים יבשים יותר או טרופיים).

בישראל כונדרילה סמרנית גדלה בעיקר בבתי גידול טבעיים, בשדות בור שבחבלים הים-תיכוניים ובמערב אירנו-טורני, בבתות הספר, במדבריות ובחרמון, אך גם בקרבת האדם (למשל בירושלים). כונדרילה סמרנית נפוצה בחרמון; מצויה בגולן, בשרון, בהרי יהודה ובעמון; נדירה בגליל העליון; נדיר מאוד בבקעת חולה, בחוף הכרמל, בדרום מישור החוף, בשומרון, במדבר שומרון ובמואב. בירושלים צמח זה נדיר ומצוי במקומות גבוהים, ברחובות ובין בתים, בצדי דרכים, במקומות אשפה ובשטחים פתוחים.

 רבייה אל-מינית בכונדרילה סמרנית 
כּוֹנְדְּרִילָה סַמְרָנִית מתרבה באמצעות רבייה אל-מינית (apomixis), תהליך שבו נוצרים זרעים זהים גנטית לצמח האם ללא צורך בהפריה. תהליך זה עוקף את שלב חלוקת ההפחתה (meiosis), שבו כרומוזומים בתא הרבייה הנקבי מחולקים באופן שמפחית את מספרם לחצי.

חלוקת הפחתה (מיוזה) היא תהליך שבמהלכו נוצרים תאי רבייה (גמטות) עם מחצית ממספר הכרומוזומים המקורי של הצמח, במטרה להבטיח שונות גנטית בצאצאים. בתהליך חלוקת הפחתה, כרומוזומים הומולוגיים (זוגות כרומוזומים דומים מבחינה גנטית) מתארגנים במבנים הנקראים ביוולנטים (bivalents), עוברים שחלוף גנטי (crossing-over), ונפרדים בצורה מאוזנת בין תאי הבת.

אולם, כונדרילה סמרנית, שהיא צמח טריפלואידי (triploid), מכילה שלושה עותקים של כל כרומוזום במקום שניים (כפי שמקובל בצמחים דיפלואידיים). במצב זה, במהלך חלוקת ההפחתה הראשונה (מיוזה I), שלושת הכרומוזומים ההומולוגיים מנסים ליצור מבנה הנקרא טריוולנט (trivalent), שבו שלושה כרומוזומים נצמדים יחד. עם זאת, מבנה זה אינו יציב, והכרומוזומים נפרדים באופן אקראי. כתוצאה מכך, נוצרים תאי רבייה עם מספר לא תקין של כרומוזומים, מצב המכונה אנאופלואידיות (aneuploidy).

אנאופלואידיות היא מצב שבו תא מכיל מספר כרומוזומים השונה מהנורמה של המין, דבר שעלול לגרום לעקרות או לירידה בכשירות הצאצאים. במקרים רבים, צמחים טריפלואידיים כמו כונדרילה סמרנית מתקשים להתרבות באמצעות רבייה מינית עקב התופעה הזו.

כדי להתגבר על בעיות הנובעות מאנאופלואידיות, כונדרילה סמרנית משתמשת ברבייה אל-מינית. בתהליך זה, דילוג על חלוקת ההפחתה מאפשר יצירת זרעים דיפלואידיים (שני מערכי כרומוזומים) או בלתי מופחתים (unreduced), הזהים גנטית לצמח האם. תהליך זה מבטיח לצמח להתרבות בצורה יעילה גם בתנאים קשים, תוך שמירה על התכונות הגנטיות של צמח האם.

יכולת זו מקנה לכונדרילה סמרנית יתרון אבולוציוני ומאפשרת לה להתפשט באזורים מגוונים שבהם היא גדלה.

 מורפולוגיה 
ממוזער|פרח של כונדרילה סמרנית
ממוזער|עלים מאובקים של כונדרילה סמרנית
צמח עשבוני רב-שנתי על פי רוב לעיתים חד-שנתי, מסועף מאוד, בעלי גבעולים רותמיים שבתחילתם נושאים עלים ולאחר מכן ללא עלים. גבעולי התפרחות כמעט חסרי עלים לכל אורכם. החלק התחתון של הגבעולים מכוסה שערות זיפניות גסות הפונות כלפי מטה לאורך 10 עד 15 ס"מ, בעוד שהחלק העליון קירח לחלוטין.

הלוואים חסרים.

העלים אינם ערוכים בשושנת. עלי הבסיס פשוטים, בעלי פטוטרות ארוכות, ונובלים לפני הפריחה. הטרף דמוי ביצה-מוארכת, באורך 5 עד 13 ס"מ וברוחב 1.5 עד 3 ס"מ. הוא מנוצה פעם אחת (גזור), עם אונות משוננות באופן בלתי סדיר. עלי הגבעול העליונים מסורגים, צרים ודמויי סרגל או נימיים, כאשר שפת העלה עשויה להיות משוננת, מסורית, או לעיתים תמימה.

הקרקפות, שאורכן כ-10 מ"מ, בדרך כלל יחידות ובחיק עלים או ערוכות בקבוצות של 2 עד 5. הן נישאות לאורך גבעולים רותמיים גבוהים ודקים.

כל קרקפת מכילה 8 עד 12 פרחים שכולם לשוניים, צהובים וערוכים בשני דורים.

המעטפת מורכבת מחפים חיצוניים ופנימיים: החיצוניים קטנים ודמויי ביצה, ואילו הפנימיים צרים ודמויי סרגל. חפי המעטפת מכוסים בשערות צמריות (tomentose).

כל הפרחים בקרקפת לשוניים, צהובים, דו-מיניים, יושבים (ללא עוקץ) על מצעית משותפת שפניה חשופה, ואורכם עולה על אורך מהמעטפת.

הזירעונים מסתיימים במקור נימי וארוך, שאורכו עולה על גוף הזירעון עצמו, ובכולם ציצית לבנה. גוף הזרעון באורך 3 עד 4 מ"מ והמקור באורך 5 עד 6 מ"מ. הזירעון בעל 5 מקצועות, וחלקו העליון מכוסים גבשושים או זיזים הפונים מעלה, כאשר העליונים שבהם מהווים כעין נזר בראשו.

המקור הנימי והארוך מוקף בבסיסו באותם זיזים עליונים וקצהו העליון מתרחב למבנה דמוי צלוחית, שממנו מתמשכת הציצית.

הציצית, שאורכה 5 עד 6 מ"מ, עשויה שערות פשוטות, לבנות ורכות (שאינן מנוצות) ואורכה שווה לאורך המקור.

 תמונות 

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מורכבים