אריקס

אריקס (יוונית עתיקה: Ἔρυξ) או ארך (פונית: 𐤀𐤓𐤊 – ארכ) הייתה עיר עתיקה והר של יוון הגדולה במערב סיציליה, כ-10 ק"מ מ (טרפאני המודרנית), ו-3 ק"מ מחוף הים.

 הר אריקס 
ההר, המכונה כיום מונטה אריצ'ה, הוא פסגה מבודדת לחלוטין, המתנשאת בעיצומה של אזור גלי נמוך, מה שגורם לגובה שלו להיראות הרבה יותר משמעותי ממה שהוא באמת, כך שהוא נחשב גם בעתיקות בתקופה המודרנית כמו הפסגה הנשגבה ביותר בכל האי ליד אטנה, אם כי גובהה האמיתי אינו עולה על 2184 רגל אנגלי. לפיכך אנו מוצאים את אריקס שמרומז על ידי ורגיליוס ומשוררים לטיניים אחרים כהר מסדר גודל ראשון, ומזוהה עם אתוס, אטנה וכו'. על פסגתו ניצב מקדש מהולל של ונוס או אפרודיטה, שהוקם, לפי האגדה הנוכחית, על ידי איניאס.

 סיפורים 
אגדה אחרת, הסופרה בידי דיודורוס סיקולוס, ייחסה את יסוד המקדש והעיר לגיבור בעל שם בשם , שנאמר כי קיבל את הרקולס בביקורו בחלק זה של סיציליה, והתמודד עם הגיבור הזה בהיאבקות. ההיאבקות לקחה זמן רב, אך לבסוף, הוא הובס על ידי הרקולס. אריקס זה היה בנם של אפרודיטה ו, מלך הארץ, ומכאן ומרמז ורגיליוס שוב ושוב כאחיו של איניאס, אם כי המשורר הזה אינו מתייחס אליו ליסוד העיר. האגדות שחיברו אותו עם איניאס ועם מנהיג טרויאני בשם  הצביעו כנראה על מה שאנו למדים מתוקידידס כעובדה היסטורית, כי אריקס, כמו גם , הייתה עיר של האלימי, שבט סיציליאני, המיוצגת על ידי כמעט כל הסופרים העתיקים ממוצא טרויאני.

גרסה נוספת הוצגה על ידי אפולוניוס מרודוס באפוס שלו ארגונאוטיקה. במקרה זה, בוטס היה ארגונאוט מאתונה, שנפל מהסיפון בהתלהבות תוך כדי האזנה לסירנות. הוא ניצל מטביעה כשקיפריס (אפרודיטה) ריחמה עליו. היא נשאה אותו לאריקס, שם שלטה, והושיבה אותו בכף ליליבאיום.

 היסטוריה 
 התיישבות ילידית 
נראה כי אריקס מעולם לא נחשבה מושבה יוונית אך הפכה בהדרגה ליוונית, כמו רוב הערים האחרות של סיציליה, במידה רבה. אם כי תוקידידס (460–395) עדיין מדבר על האלימי, כולל תושבי אריקס וסגסטה, כברברים. לא ידוע דבר על ההיסטוריה שלה לפני התקופה ההיא, אך סביר להניח שהיא עקבה ברובו אחר העיר החזקה יותר סגסטה, ולאחר כישלון המשלחת האתונאית, הפכה לבעלת ברית תלויה של הקרתגים.

 או קירות פיניקיים, והחלקים ששונו או נבנו מאוחר יותר על ידי האלימי, חבקו פעם את גבול אריקס.

 מושבה קרתגית 
בשנת 406 לפנה"ס, התרחש קרב ימי בין צי קרתגי לצי סירקוזי ליד אריקס, בו ניצחה האחרונה. לרגל המשלחת הגדולה של דיוניסיוס הראשון מסירקוזה למערבה של סיציליה בשנת 397 לפנה"ס, אריקס הייתה אחת הערים שהצטרפה לצד הסירקוזי ממש לפני המצור על , אך היא הוחזרה במהירות על ידי חימילקו בשנה שלאחר מכן. היא נפלה שוב לידיו של דיוניסיוס זמן קצר לפני מותו, אך כנראה הוחזרה שוב על ידי הקרתגים וככל הנראה המשיכה בכפוף לשלטונם עד מסע פירוס לסיציליה (278 לפנה"ס). באותה הזדמנות נכבשה על ידי חיל מצב חזק, שבשילוב עם עוצמת מעמדה טבעית, אפשרו לה להתנגד להתנגדות נמרצת למלך אפירוס. עם זאת, היא נלקחה בהתקפה, פירוס עצמו הוביל את המתקפה, וניצל את ההזדמנות להציג את כושרו האישי כצאצא ראוי של הרקולס.

במלחמה הפונית הראשונה (256–262 לפנה"ס) אנו מוצאים את אריקס שוב בידי הקרתגים, ובשנת 260 לפנה"ס המצביא שלהם חמלקרת הרס את העיר, והרחיק את התושבים אל הצוק השכן דרפנום, שם ייסד עיירה באותו השם. אולם נראה שהאתר הישן לא היה נטוש לחלוטין, שכן כמה שנים מאוחר יותר נאמר לנו שהקונסול הרומי לוקיוס יוניוס הפך את עצמו לאדון בהפתעה הן על המקדש והן על העיר. נראה שהראשונה הייתה מבוצרת היטב, וממיקומה על פסגת ההר, היוותה מוצב צבאי בעל עוצמה רבה. מכאן כנראה שזה היה שחמלקרת ברקה, שנטש לפתע את העמדה הייחודית שהחזיק כל כך הרבה זמן בהר ארקטה, העביר את כוחותיו לאריקס, בהיותו מעוז עוד יותר בלתי חדיר. אך למרות שהפתיע והפך את עצמו לאדון בעיירה אריקס, ששכנה בערך באמצע ההר, הוא לא הצליח לצמצם את המקדש והמבצר שעל הפסגה, שחיל המצב הרומי שלו הצליח להתריס בכל מאמציו. בינתיים שמר חמלקרת על מעמדו בעיר, שאת שאר תושביה העביר לדרפנום; ולמרות שהיה נצור או נחסם בתורו על ידי צבא רומי למרגלות ההר, הוא שמר על קשריו עם הים, ונאלץ לנטוש את החזקה של אריקס ודרפאנום רק כאשר הניצחון הימי הגדול של גאיוס לוטאטיוס קאטולוס על הים. הקרתגים אילצו את האנשים לתבוע שלום, 241 לפנה"ס.
ממוזער|שרידי הטירה שנבנתה על מקדש עשתרת ארך/ונוס אריקינה באריקסCIS I 135, p. 170
באריקס היה מרכז פולחני לאלה האלימית (אנשי מערב סיציליה), שזוהתה אצל בעלי בריתם הקדומים הפיניקים־קרתחדשתים כ"עשתרת ארך" (עשתרת של העיר ארך) ואצל הרומאים כונוס אריקינה ,María Giulia Amadasi Guzzo, "Astarte a Malta: il santuario di Tas Silġ", in: , עמ' 469 והייתה אלה חשובה בקרב הפיניקים במערב ואצל הרומאים.הרומאים בנו לה מקדשים ברומא  , ראו: ליוויוס, Ab Urbe Condita, 23.31

קישורים חיצוניים

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:איטליה: אתרים ארכאולוגיים מתקופת יוון העתיקה
קטגוריה:פיניקים: מושבות