בורנו (ניגריה)

מדינת בורנו היא מדינה באזור הגאופוליטי של צפון-מזרח ניגריה.

 שטח 
בורנו גובלת במערב ביובה לאורך כ-421 קילומטרים, בדרום-מערב בגומבה לאורך כ-93 קילומטרים, ובדרום באדאמאווה. הגבול המזרחי שלה מהווה חלק מהגבול הלאומי עם קמרון לאורך כ-426 קילומטרים. הגבול הצפוני שלה מהווה חלק מהגבול הלאומי עם ניז'ר לאורך כ-223 קילומטרים, בעיקר לאורך נהר קומדוגו-יובה, והגבול הצפון-מזרחי שלה מהווה את כל הגבול הלאומי עם צ'אד לאורך כ-85 קילומטרים. זו המדינה הניגרית היחידה שגובלת בשלוש מדינות. היא קרויה על שם האמירות ההיסטורית של בורנו, כשבירתה הישנה של האמירות, מיידוגורי, משמשת כעיר הבירה של מדינת בורנו. המדינה הוקמה בשנת 1976 כאשר המדינה הצפון-מזרחית לשעבר חולקה. בתחילה היא כללה את האזור שכיום הוא מדינת יובה, שהפכה למדינה נפרדת בשנת 1991.

בורנו היא המדינה השנייה בגודלה מבין 36 המדינות בניגריה, אחרי מדינת ניז'ר. למרות גודלה, היא המדינה האחת-עשרה באוכלוסייתה עם אוכלוסייה מוערכת של כ-5.86 מיליון נפש נכון לשנת 2016. מבחינה גאוגרפית, המדינה מחולקת בין סוואנת הסאהל החצי-מדברית בצפון וסוואנת סודן המערבית במרכז ובדרום, עם חלק מרמת מנדארה ההררית בדרום-מזרח. בצפון-מזרח הקיצוני של המדינה נמצא החלק הניגרי של אגם צ'אד ואזור האקולוגי של סוואנת האגם המוצפת; האגם מוזן על ידי נהר היובה המהווה את הגבול של המדינה עם ניז'ר עד שהוא מגיע לאגם. במרכז המדינה נמצא חלק מפארק הלאומי אגן צ'אד, פארק לאומי גדול המכיל אוכלוסיות של עגור כתר אדום-לחיים, צבוע נקוד, פרש אדום ואנטילופת סוס קצרת-קרן יחד עם עדרי מעבר של פילים אפריקאיים מהאחרונים שנותרו בניגריה. עם זאת, חלק מהפארק, יער סמביסה, נכבש במהלך המרד של בוקו חראם בתחילת שנות ה-2010 מה שגרם לרבים מבעלי החיים לברוח; בעלי חיים גדולים לא נראו עד 2019 ו-2020 כאשר עדר ענק של פילים נודדים חזר לבורנו.

מדינת בורנו מאוכלסת במשך שנים על ידי קבוצות אתניות שונות, כולל דג'וודה, גלבדה, גודוף, לאמאנג, מאפה ומנדארה באזור המרכזי; אפאדה, ידינה (בודומה), וקנמבו בצפון-מזרח הקיצוני; וואג'ה בדרום הקיצוני; וקבוצות קיבאקו, קאמווה, קילבה ומרגי בדרום בעוד שהקנורי והבגארה מתגוררים בצפון ובמרכז המדינה. דתית, רוב האוכלוסייה במדינה (~85%) הם מוסלמים עם מיעוטים נוצרים.

 היסטוריה 
מהמאה ה-7 מה שהוא כיום מדינת בורנו היה בשטח אימפריית קאנם בורנו, אימפריה שנמשכה מדרום לוב של ימינו (פזאן) דרומה דרך רוב צ'אד של היום לתוך מדינת בורנו המודרנית. בתחילת המאה ה-19 כאשר הג'יהאד של הפולאני החליש משמעותית את האימפריה, בורנו החלה לדעוך. חלק גדול מהמדינה הדרומית של בורנו המודרנית נכבש במלחמות והוכנס לאמירות אדאמאווה תחת הח'ליפות סוקוטו. כ-80 שנים לאחר מכן המצביא סודני רביע א-זובייר כבש את האימפריה ושלט עד שהוא נהרג על ידי כוחות צרפתיים בקרב קוסרי בשנת 1900. אמירות אדאמאווה גם הובסה על ידי כוחות קולוניאליים, כשהיא מפסידה במלחמות אדאמאווה לגרמניה ולאימפריה הבריטית. שטחי רביע (שחודשו מאוחר יותר כאמירות בורנו) ואמירות אדאמאווה חולקו לאחר מכן בין הכוחות הקולוניאליים כשמדינת בורנו המודרנית נחלקת בין גרמניה לאימפריה הבריטית.

האזור בשליטת בריטניה הוכנס לפרוטקטורט של צפון ניגריה שהתמזג מאוחר יותר לניגריה הבריטית לפני שהפכה לעצמאית כניגריה בשנת 1960. האזור בשליטת גרמניה (השטח לאורך הגבול המודרני עם קמרון) יצר את דויטש-בורנו כחלק מקמרון הגרמני עד שכוחות הברית פלשו וכבשו את קמרון במהלך מסע קמרון במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, מה שהוא כיום הפריפריה המזרחית של מדינת בורנו הפך לחלק מהצפון קמרון הבריטי עד 1961, כאשר משאל עם הוביל למיזוג עם ניגריה. במקור, מדינת בורנו המודרנית הייתה חלק מהאזור הצפוני שלאחר העצמאות עד 1967 כאשר האזור חולק והשטח הפך לחלק מהמדינה הצפון-מזרחית. לאחר חלוקת המדינה הצפון-מזרחית, מדינת בורנו הוקמה ב-3 בפברואר 1976 לצד עשר מדינות נוספות. חמש-עשרה שנים לאחר הקמת המדינה, קבוצת רשויות מקומיות במערב המדינה הופרדו להקמת מדינת יובה החדשה. שנים מאוחר יותר, בתחילת שנות ה-2000, המדינה הפכה למוקד של קבוצת האסלאמיסטים בוקו חראם מאז שהחלה במרידתה ב-2009. בין השנים 2012 ל-2015, המרד הסלים באופן דרמטי כאשר חלק גדול מהמדינה נפל לשליטת הקבוצה, שהפכה במהרה לקבוצת הטרור הקטלנית ביותר בעולם ב-2015 ואילצה מיליונים לעזוב את בתיהם. בעקבות מתקפה המונית רב-לאומית בשנת 2015 יחד עם סכסוכים פנימיים בין הטרוריסטים בין קבוצת בוקו חראם המקורית לבין פלג מדינת האסלאם – מחוז מערב אפריקה, הקבוצה נאלצה לעזוב את מעוזיה ליער סמביסה ולכמה איים באגם צ'אד עד 2017; עם זאת, הטרוריסטים ממשיכים להוות איום ברחבי המדינה עם התקפות תכופות על מטרות אזרחיות וצבאיות כאחד.

כמדינה המבוססת חלקית על חקלאות, כלכלת המדינה הכפרית של בורנו הסתמכה רבות על משק חי וגידולים לפני מרידת בוקו חראם בעוד שעיר הבירה של המדינה, מיידוגורי, היא מרכז סחר ושירותים אזורי מרכזי. עם זאת, לאחר שנים של המרד שפגע בפיתוח ואילץ את החקלאים לעזוב אזורים כפריים במדינה, לבורנו יש את מדד הפיתוח האנושי השלושה עשר הנמוך ביותר במדינה, אך כאשר המרד דעך מעט מאז 2016, הפיתוח התחדש.
ממוזער| שליטה טריטוריאלית בצפון מערב ניגריה בשנת 2022
נכון לשנת 2022, חלק גדול ממדינת בורנו נכבש על ידי . 

 משאבים טבעיים 
מדינת בורנו עשירה במשאבי טבע בשפע,  הנדרשים מאוד על ידי תעשיות ולמטרות מסחריות. אלו כוללים:
 קאוליניט
 חרסית
 דיאטומיט

 מלח טבעי
 עפרת ברזל
 חול סיליקה
 נָצִיץ
 קוורץ
 מגנטיט
 אורניום

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:ניגריה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1976
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו