רעמסס החמישי

רַעְמְסֵס הָחֲמִישִי (בתרגום ממצרית עתיקה: "בנו של רע") היה הפרעה הרביעי של השושלת העשרים של הממלכה החדשה של מצרים העתיקה. הוא שלט משנת 1149 לערך עד 1145 לפני הספירה. לא ידוע דבר על מוצאו, אך ייתכן שהוא היה בנם של רעמסס הרביעי והמלכה  או טנטופט.

עדויות
על רעמסס החמישי מעידים אנדרטאות בבקעת תמנע ובסיני, אסטלה ושברי משקוף בהליופוליס, אסטלה בכרנך שנגזלה על ידי רעמסס העשירי, אסטלת סלע ב, בלוקים במקדש דיר אל-בחרי שעליו השתלט רעמסס הרביעי, כתובת לרגל משלחת חציבה בסילסילה-מערב ובמבצר הגבול של בוהן.

הוזיר תחת רעמסס החמישי וכן תחת קודמו ויורשו הוא 

שלטון
תקופת שלטונו של רעמסס החמישי הייתה בסימן התחזקות כוחם של כוהני אמון. הם נעשו עשירים ובעלי השפעה ככל שיותר ויותר אדמות הפכו לנחלת המקדשים, מה שפירושו בסופו של דבר גם היחלשות השלטון המלכותי. הפפירוס של טורינו 1887 מדווח על שערורייה פיננסית בתקופת רעמסס החמישי, שבה אמרו שהיו מעורבים כמרים מיב. ניתן למצוא סימנים של חוסר יציבות פוליטית גם בפפירוס טורינו 2044. בעלי מלאכה מדיר אל-מדינה הפסיקו שוב ושוב לעבוד על הקבר המלכותי KV9 בשנה הראשונה למלכותו, מחשש משבטים לובים עוינים שפלשו לאזור, תקפו את העיר פר-נבית והתקדמו עד תבאי כמה ימים לאחר מכן. זה מראה שככל הנראה המדינה המצרית לא הייתה מסוגלת עוד להבטיח את שלומם של עובדי העילית שלה או האוכלוסייה הכללית.

 מהשנה הרביעית למלכותו, רישום מקרקעין לגביית מיסים בחלק ממרכז מצרים, הוא אחד המסמכים החשובים ביותר של שלטונו ומשמש להבנה טובה יותר של הכלכלה המצרית. היא מעידה על כך שחלק גדול מהקרקע בין קרוקודילופוליס שבאגן פיום לאל-מניא של היום - מרחק של כ-145 קילומטרים - היה בבעלות המקדש. המסמך מדגיש את כוחו ההולך וגובר של הכהן הגדול אמון רעמססנח, שבנו, אסורמאטרנכט, כיהן גם בתפקיד מנהל גביית המיסים הראשי.

מוות
נסיבות מותו של רעמסס החמישי אינן ידועות, אך ההנחה היא שהוא שלט ארבע שנים תמימות. ייתכן מאוד שיורשו רעמסס השישי הדיח אותו לפני מותו, שכן הוא גם השתלט על קברו  בעמק המלכים. אוסטרקון מדווח שהמלך לא נקבר עד השנה השנייה של רעמסס השישי, וזה די יוצא דופן, שכן בדרך כלל יש לחנוט ולקבור מלכים 70 יום לאחר מותם. ייתכן שאחת הסיבות לעיכוב הקבורה הייתה גירוש הפולשים הלובים באזור תבאי וחיפוש אחר אתר קבורה זמני חלופי, שכן KV9 תוכנן כעת כקבר כפול. פרוטוקול של פועל (פפירוס טורינו 1923) מהשנה השנייה למלכות רעמסס השישי מאשר שהדברים חזרו לקדמותם במערב תבאי בזמן זה.

המומיה נקברה מחדש בתקופת השושלת ה-21 בקבר  של אמנחותפ השני, ששימש כמקום מסתור, שם התגלתה מחדש בשנת 1898. היא מראה סימנים (כגון צלקות של אבעבועות שחורות) לכך שהפרעה מת מאבעבועות שחורות בדיוק מעל גיל 30. לכן הוא נחשב לאחד הקורבנות המוכרים ביותר של .

באפריל 2021 הועברה המומיה מהמוזיאון לעתיקות מצרים למוזיאון הלאומי לתרבות מצרית יחד עם מומיות של 17 מלכים נוספים ו-4 מלכות באירוע שנקרא .

לקריאה נוספת
 A.J. Peden, Where did Ramesses VI bury his nephew?, GM 181 (2001), 83-88
 Darrell D. Baker: The Encyclopedia of the Egyptian Pharaohs. Vol I: Predynastic to the Twentieth Dynasty (3300-1069 BC). Bannerstone Press, London 2008, , S. 321–323.
 Erik Hornung: The New Kingdom. In: Erik Hornung, Rolf Krauss, David A. Warburton (editor.): Ancient Egyptian Chronology. (= ''Handbook of Oriental studies. Section One.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-20
קטגוריה:חנוטי מצרים העתיקה