מפעל מב"ת טילים

מפעל מבת טילים (MBT) הוא מפעל של התעשייה האווירית לישראל העוסק בתכנון, פיתוח, וייצור מגוון של מערכות טילים כולל תקיפה ימית, חימוש משוטט, חימוש מונחה מדויק ומערכות הגנה קצרות טווח במסגרת חטיבת מערכות טילים וחלל. המפעל שוכן ביהוד.

 היסטוריה 
תחילתו של המפעל הייתה בשנת 1961 עם הקמת קבוצת 'מחלקה 582' בתעשייה האווירית לישראל לפיתוח טיל ים-ים עבור חיל הים הישראלי שישמש מענה לאיום הנשקף מטיל הסטיקס הסובייטי שסופק לציי מצרים וסוריה. הקבוצה, בראשותו של אורי אבן-טוב, עבדה בתחילה במשרדו של הימן שמיר, המשנה למנכ"ל התעשייה האווירית, ובהמשך הועברו לחדר בבניין 'תעשיות קלות'. בשנת 1964 נדרש מקום נוסף לצוות שגדל ואז נרכש מפעל שרטומיקו בלוד, מפעל ששימש קודם לכן לייצור כלי מדידה ופשט את הרגל ובו המשיכה עבודת הפיתוח, כעת תחת השם מפעל ב'. בשנת 1967 עברה הקבוצה שגדלה משמעותית בינתיים למקומו הנוכחי של המפעל ביהוד.

 שם המפעל 
בתקופת הפיתוח הראשונית נשא המפעל את השם מפעל ב'. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, כשהחל המפעל להתרחב, הגיע הזמן לתת שם למפעל. לאחר שמנשר לעובדים שהוציא אלחנן ישי, סגן מנהל המפעל באותו זמן, לקבלת רעיונות לשם המפעל לא הביא לתוצאות, התבקש המשורר נתן אלתרמן להציע שם ולאחר שבוע שבו הסתובב בין העובדים כדי לחוש את האווירה ולקבל השראה אך ללא הועיל, החליט להשתמש בראשי התיבות של שם המפעל וכך השם המבוטא כמפעל בי"ת, הפך לשם "מבת".

 המשך התפתחות המפעל 
פרויקט פיתוח הטיל גבריאל ומערכת הנשק לשליטה ולבקרת הטיל, היה תחום העיסוק העיקרי של המפעל ממועד הקמתו ועד שנות ה-70 של המאה ה-20. בעקבות ההצלחות המבצעיות והשיווקיות והתרחבות הפעילויות הגיעו שינויים ארגוניים משמעותיים בפעילויות התעשייה האווירית בתחום הטילים ומערכות הנשק ובמבנה מבת. בשנת 1977 קמה חטיבת האלקטרוניקה שכללה את אלתא, מבת, תממ ומלמ. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוקם במבת מינהל חלל שהחל בפעילות לפיתוח לוויינים ומערכותיהם. המבנה הארגוני של חטיבת אלקטרוניקה נשאר בתוקף עד שנת 2002 כאשר התברר שהגדלת הפעילות מחייבת מבנה חדש, הוחלט על שינוי שבמסגרתו אלתא הועברה לחטיבה נפרדת: אלתא מערכות. והמפעלים מבת, תממ ומלמ נכללו בחטיבת מערכות, טילים וחלל (מט"ח), כחלק מהארגון מחדש, פוצל מבת לשלושה מפעלים נפרדים: מבת טילים, מבת חלל ומבת טכנולוגיות (בהמשך שונה שמו למפעל הנדסה ומערכות). בשנת 2010 בהמשך לפיתוחה של מערכת ברק 8, התפצלה פעילות זאת ממבת טילים למפעל מערכות הגנה אוויריות.

 תחומי פעילות 

מפעל מבת טילים עוסק במגוון מוצרים עתירי-טכנולוגיה בתחומים שהם המתקדמים בעולם. פיתוח טיל ומערכת הנשק גבריאל היוו בסיס ומנוף לכניסה למגוון רב של מוצרים ובהם טילים ופצצות מונחות, כלי טיס משוטטים, ראשי ביות, מערכות נשק ימיות, ואחרות. המפעל בעל יכולות בנושאי חימושים מדויקים, ראשי ביות מכ"ם, לייזר ואלקטרואופטי, עיבוד אותות, אווירודינמיקה, בקרה וסימולציות והשבחות נ"מ.

בנוסף לטיל גבריאל ומערכת הנשק גבריאל לשימוש חיל הים, עליהם הוענק למבת ולצוותי הפרויקט פרס ביטחון ישראל, פיתח מפעל מבת לאחר מלחמת ששת הימים לשימוש יחידות השדה של צה"ל את צריח דגן שכלל מערכת תצפית יום ולילה, זרקור אינפרה אדום וכלי נשק לירי מדויק אותם היה יכול להפעיל לוחם אחד. גם על פיתוח זה זכה מבת וצוות הפרויקט בפרס ביטחון ישראל. בהמשך פיתח ושיווק מפעל מבת את מערכת בקרת האש ברק 1 להגנה על ספינות בפני טילים או מטוסים תוקפים, את טילי הנ"ט נמרוד ולהט, את החימושים המשוטטים הארפי (עליו קיבל פרס ביטחון ישראל נוסף) והארופ, ביצע השבחת מערכות טילים נגד מטוסים, פיתח מערכות נשק לכוחות היבשה ומערכות בקרת טיסה כולל בטכניקה מתקדמת טוס-על-חוט שהייתה בשימוש במטוס הלביא.

לווייני אופק, לווייני הצילום ארוס, לוויני התקשורת עמוס ולוויינים נוספים פותחו במסגרת מינהל חלל במפעל מבת, פעילות שכיום נמצאת באחריות מפעל חלל. פיתוח מערכת ברק 8 בוצע במסגרת מינהל הגנה במפעל מבת, פעילות שכיום נמצאת באחריות מפעל מערכות הגנה אוויריות.

 מנהלי מפעל מבת 
מנהלי מפעל מבת לאורך השנים היו:
שםתקופת כהונה הערותאורי אבן-טובעד 1970החל משנת 1961 ניהל את צוות פיתוח טיל גבריאל שהפך להיות מפעל ב' ובהמשך למפעל מבתאלחנן ישי1970–1970אברהם אלוני 1970–1974חיים לורן 1974–1977 יעקב בקר  1977–1982יואב סימון1982–1982שמואל אלקון  1982–1985 יעקב תורן  1985–1989 אריה הרצוג  1989–1995לימים ראש מנהלת חומה יצחק ניסן  1995–2002לימים מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל אריאל מלחי  2002–2014 החל משנת 2002 הפך מבת למפעל מבת טילים לאחר פיצולם של מפעל חלל ומפעל טכנולוגיותד"ר אביטל שריפט2014–2021אבי אלישע 2021–היום

 פרסים 
במהלך השנים קיבל המפעל מספר פרסי ביטחון ישראל ופרסי קפלן על פיתוח מערכות שתרמו לצה"ל ולמדינה.

 1966: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח הטיל "גבריאל".
 1967: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח צריח "דגן".
 1973: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח מערכות לספינת הטילים אח"י רשף.
 1975: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח מערכת "פולטון".
 1981: פרס קפלן על פיתוח יחידת ציון מטרות עבור חיל הים תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות וביעילות מרבית.
 1987 ו-1989: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח מערכות.
 1990: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח לוויין "אופק", ובשנת 1996 פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח מערכת הלווין "אופק". בשנת 1993 קיבל המפעל את פרס קפלן על חלקו בפרויקט לוויני "אופק".פעילות פיתוח לוויני האופק בוצעה במסגרת מינהל חלל שהיה חלק ממפעל מבת ובשנת 2002 פוצל להיות מפעל נפרד: מפעל חלל
 1991: יעקב הולצמן, מהנדס במבת, קיבל את פרס קפלן על תרומתו לקידום הטכנולוגי והכלכלי של המפעל ולביטחון המדינה וכלכלתה, בפרויקטי טילי גבריאל, ברק 1 ופיתוח מערכות שונות ללקוחות בחו"ל, חקר ויישום לקחי מלחמות ועקרונות ללוחמת סטילי"ם וצוללות.
 1991: פרס ביטחון ישראל עבור פיתוח מערכת "שיאון".

 לקריאה נוספת 
 דני שלום (עורך ראשי), חזון ומעשה בתעשייה האווירית, פרק כ"ז עמודים 357-385, הופק על ידי מפעל מהות התעשייה האווירית לישראל, 2013

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:יהוד-מונוסון: חברות
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מפעלים