הסכם שלום אתיופיה-תיגראי

הסכם השלום בין אתיופיה לתיגראי, המכונה לעיתים קרובות הסכם פרטוריה או הסכם הפסקת האש (CoHA), הוא הסכם שלום בין ממשלת אתיופיה לבין החזית העממית לשחרור תיגראי (TPLF) שנחתם ב-2 בנובמבר 2022, בו הסכימו שני הצדדים על "הפסקת אש קבועה" כדי לסיים את מלחמת תיגראי. ההסכם נכנס לתוקף ביום המחרת, 3 בנובמבר, לציון יום השנה השני למלחמה.

 רקע 
 מלחמת תיגראי 
המלחמה החלה בנובמבר 2020, באזור תיגראי שבאתיופיה. בעיקרו של דבר, היה זה סכסוך בין ממשלות אתיופיה ואריתריאה מצד אחד, לבין החזית השחרור העממית לשחרור תיגראי (TPLF) מצד שני. המלחמה התאפיינה בפשעי מלחמה, טבח באזרחים, האשמות ברצח עם ומשבר הומניטרי הרסני.

ב-20 בדצמבר 2021, לאחר שהממשלה הצליחה להדוף פלישה לכיוון אדיס אבבה, ביקשה חזית השחרור העממית של תיגראי (TPLF) הפסקת אש. הלחימה הואטה, וב-24 במרץ 2022 הכריזה ממשלת אתיופיה על "הפוגה הומניטרית ללא הגבלת זמן". גם אתיופיה וגם ה-TPLF הסכימו בתחילה לנהל משא ומתן על סיום רשמי של המלחמה; אולם בחודשים שחלפו, היחסים הפכו עוינים יותר ויותר, כאשר שני הצדדים האשימו זה את זה בחוסר עניין כנה בשלום - עד סוף אוגוסט, שיחות השלום הידרדרו לחלוטין, והלחימה התחדשה.

 הרחבת המלחמה מחדש 
לאחר קריסת הפסקת האש שהתקיימה בין מרץ לאוגוסט, האלימות במלחמה הגיעה לרמות שלא נראו חודשים רבים. כוחות משותפים של אתיופיה ואריתריאה וה-TPLF גייסו מאות אלפי חיילים זה נגד זה, מה שהביא לעקירתם של 574,000 בני-אדם ולמותם של כ-100,000 נוספים בתוך מספר שבועות. עד אוקטובר 2022, המלחמה כולה הביאה למותם של כ-385,000 עד 600,000 בני-אדם.

היקף האלימות הדאיג משקיפים בינלאומיים, כולל האו"ם והאיחוד האפריקאי, שדחקו בצדדים הלוחמים לחזור למשא ומתן לשלום. מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש, הצהיר כי "המצב באתיופיה יוצא מכלל שליטה", וסוכנויות רבות אחרות, חוקרים וארגוני זכויות אדם החלו להזהיר מפני עלייה דרמטית בדברי השנאה כלפי תושבי תיגראי.

 ניסיונות חדשים לשיחות שלום 
ניסיונות להתניע את שיחות השלום בין הצדדים מחדש נעשו לאורך ספטמבר ותחילת אוקטובר של אותה השנה. ב-7 בספטמבר, יו"ר TPLF, דברה-ציון גברה-מיכאל, שלח מכתב לאו"ם ובו בקשה לשלום. הוא הצהיר כי אם מועצת הביטחון של האו"ם לא תתערב:

ב-5 באוקטובר ממשלת אתיופיה וכוחות המורדים בתיגראי נענו להזמנה של האיחוד האפריקאי לקיים שיחות שלום בדרום אפריקה, שתוכננו בתחילה להתקיים בין 7 ל-8 באוקטובר. עם זאת, השיחות נדחו, על פי הדיווחים בשל שילוב של גורמים, כולל תכנון לקוי, בעיות לוגיסטיות, הסלמה מהירה של הלחימה, וחששות מצד ה-TPLF לגבי חוסר מידע על אופן ניהול השיחות. בסופו של דבר, שיחות המשא ומתן לשלום נקבעו ל-25 באוקטובר, שהתקיימו בפרטוריה, במחלקה ליחסים בינלאומיים ושיתוף פעולה של דרום אפריקה.

 תקופת המשא ומתן 
ממוזער| פרטוריה, דרום אפריקה
השיחות תווכו במשותף על ידי שליח האיחוד האפריקאי לקרן אפריקה ונשיא ניגריה לשעבר, אולוסגון אובסנג'ו, נשיא קניה לשעבר אוהורו קניאטה, שליח ארצות הברית לקרן אפריקה, מייק האמר, וסגנית נשיא דרום אפריקה לשעבר פומזילה מלאמבו-נקוקה. את צוות המשא ומתן מטעם TPLF הוביל דובר TPLF גתאצ'וו רדה, בעוד שאת צוות המשא ומתן מטעם ממשלת אתיופיה הוביל והיועץ לביטחון לאומי של אתיופיה רדוואן חוסיין. למרות שבתחילה הוחלט ששיחות המשא ומתן יערכו בין 25 ל-30 באוקטובר, הוחלט להעריך את השיחות במספר ימים.

התקווה שהשיחות בין הצדדים יוכלו לעצור את המלחמה באופן סופי נחשבו כקלושות; נראה שהלחימה לא האטה, אפילו כשהחלו דיוני השלום, ולפי הדיווחים, כוחות אריתריאה, בפרט, המשיכו בהרג של אזרחים במשך רוב תקופת המשא ומתן. ב-28 באוקטובר, הביעה אתיופיה את חוסר האמון שלה לגבי המניעים של "גורמים מערביים" בתהליך המשא ומתן, בטענה שגורמים אלה פועלים משיקולים זרים.

 סיכום 
ב-2 בנובמבר 2022 הממשל הפדרלי של אתיופיה וה-TPLF פרסמו הצהרה משותפת, בה הצהירו כי הם "הסכימו להפסיק את הלחימה לצמיתות ולסיים שנתיים של סכסוך בצפון אתיופיה". אובסנג'ו הסביר כי ההסכם יכלול "התפרקות שיטתית, מסודרת, חלקה ומתואמת".

 תנאי ההסכם 
ההסכם המלא מכיל הקדמה, ו-15 סעיפים, החל ממטרות ההסכם (סעיף 1), ואחריהם העקרונות הכלליים שבבסיס הפסקת האש (סעיף 2). סעיף 13 מורה לשני הצדדים "ליישם הסכם זה בתום לב", ולהימנע מלנסות לערער אותו.

 הפסקת פעולות איבה לצמיתות

ההסכם אוסר על "כל צורות של פעולות איבה", הן ישירות והן עקיפות; זה כולל השתתפות במלחמות פרוקסי, שימוש בדברי שטנה, תעמולה, תקיפות אוויריות או מוקשים, או שיתוף פעולה עם כל "כוח חיצוני" עוין זה נגד זה.

 הגנה על אזרחים

שני הצדדים הסכימו לציית לחוקי זכויות האדם הבינלאומיים ולהגן על אזרחים מפני הפרות זכויות אדם. גינויים ספציפיים הושמעו כלפי מעשי אלימות מינית ומגדרית, אלימות נגד ילדים (כולל שימוש בילדים חיילים), אלימות נגד נשים ונערות ואלימות כלפי קשישים.

 גישה הומניטרית

ממשלת אתיופיה אמורה לאפשר סיוע הומניטרי למדינה בהקדם האפשרי, ולשלב שוב עקורים ופליטים בתוך החברה האתיופית, בתנאי שהיא בטוחה מספיק לעשות זאת. שני הצדדים הסכימו לשתף פעולה זה עם זה, כמו גם עם סוכנויות הומניטריות הפועלות לאיחוד משפחות. שני הצדדים גם הסכימו לא לנצל את הסיוע והאספקה לרעה, ולוודא שהוא אכן משמש למטרות הומניטריות.

 פירוק נשק, פירוז ושילוב מחדש

אתיופיה וה-TPLF הסכימו כי יש ליצור ערוץ תקשורת פתוח "בתוך 24 שעות" מרגע החתימה על ההסכם. שני הצדדים גם היו צריכים להכיר בכך שבאתיופיה "יש רק כוח הגנה אחד", שכוחות המורדים בתיגראי צריכים "להתפרק ולהשתלב מחדש, וכי על ה-TPLF להתפרק לחלוטין מנשקו תוך 30 יום מיום החתימה.

 אמצעים בוני אמון

ה-TPLF הסכים ל:

 לכבד את סמכות הממשלה.
 להימנע מסיוע, תמיכה או שיתוף פעולה עם כל קבוצה חמושה או חתרנית בכל חלק של המדינה.
 לכבד את המנדט החוקתי של הממשלה הפדרלית על חבל תיגראי.
 להפסיק בצורה מידיית כל פעולה צבאית.
 לכבד את הריבונות האתיופית, ולא לערער אותה, לא בכוחות עצמם ולא באמצעות מעצמות זרות.
 לא לתור למיטוט הממשלה באמצעים לא חוקתיים.

הממשלה אתיופית הסיכמה לדרישות הבאות:

 לעצור את כל הפעולות הצבאיות נגד "לוחמי TPLF".
 לספק שירותים בסיסיים וחיוניים לחבל תיגראי בהקדם האפשרי.
 להפסיק להגדיר את ה-TPLF כארגון טרור.
 לסייע להספקת סיוע הומינטרי לחבל תיגראי.

 גבולות בינלאומיים ומתקנים פדרליים

במסגרת ההסכם החולט שצבא אתיופיה ייפרס לאורך הגבולות הבינלאומיים של אתיופיה; בהסכם נכתב כי עליהם "לשמור על הריבונות, השלמות הטריטוריאלית וביטחון המדינה מפני פלישה זרה ולהבטיח שלא תהיה פרובוקציה או פלישה משני צדי הגבול".

הרשויות הפדרליות גם ייקחו "שליטה מלאה ויעילה" על כל מרחב התעופה, שדות התעופה והכבישים המהירים בתיגראי.

 שיקום הסמכות הפדרלית וייצוג חבל תיגראי

ההסכם קובע כי יש לאפשר לממשלה הפדרלית האתיופית להקים מחדש את הסמכויות באזור תיגראי, לרבות בבירת תיגראי, מקלה, וכי יש לאפשר לצבא אתיופיה גישה מלאה לעיר. בתמורה, הממשלה הבטיחה שתיגראי תיוצג כראוי במוסדות ממשלתיים, כדי לא להפר את החוקה האתיופית.

 אמצעי מעבר

"תוך שבוע" מהסרת ה-TPLF מרשימת ארגוני הטרור, אך לפני הבחירות - יש להקים "מינהל אזורי כולל"; שבוע לאחר הסרת הארגון מרשימת ארגוני הטרור, על שני הצדדים להתחיל דיאלוג פוליטי על מנת "למצוא פתרונות בר-קיימא". אתיופיה הסכימה גם להנהיג מדיניות צדק מעברית שתכוון להיות אחראית ואמיתית, ולתת צדק לקורבנות.

בנוסף, שני הצדדים התחייבו לפתור "בעיות של אזורים שנויים במחלוקת", באופן שתואם את חוקת אתיופיה.

 ניטור, אימות ותאימות

הוסכם שתהליך זה חייב להיות תחת בקרה ומעקב של "ועדה משותפת", עם ניציגות של ממשלת אתיופיה, ה-TPLF והרשות הבין-ממשלתית לפיתוח (IGAD), כל זאת תוך ניהולו של האיחוד האפריקאי באמצעות צוות מעקב.

 יישום 
 הצהרת ניירובי 
ב-7 בנובמבר 2022, חמישה ימים לאחר חתימת ההסכם, נפגשו בכירים צבאיים מאתיופיה וטיגראי - בעיקר ראש המטה של כוחות ההגנה של אתיופיה, בירהנו ג'ולה ומפקד כוחות ההגנה של תיגראי (TDF) טדסה ורדה - לסבב שיחות חדש בניירובי, קניה, כדי לדון בחידוש הגישה ההומניטרית לאזור תיגראי, וכן בתהליך פירוק הנשק של תיגראי ב-12 בנובמבר, חתמו הצדדים על הצהרה המאשררת את מחויבותם להסכם המקורי, פירטו את אופן יישומו, והסכימו להתחיל בתהליך פירוק הנשק של תיגראי ב-15 בנובמבר. שני הצדדים הסכימו גם להקים ועדה משותפת, בהתאם לכללי ההסכם בנושא "ניטור, אימות וציות".

 גישה הומניטרית 
בימים שלאחר חתימת הסכם פרטוריה, הביעו אזרחים תיגריאים, משקיפים בינלאומיים וארגונים הומניטריים תקווה שסוף סוף יתאפשר סיוע באזור. בהסכם נכתב כי על אתיופיה "לגייס ולזרז סיוע הומניטרי לכל הנזקקים". שעות לאחר חתימת ההסכם, החלו אנשי האו"ם לקדם פתרון להסרת המצור ולשליחת סיוע הומניטרי דחוף.

עד 9 בנובמבר, עלו דיווחים לגבי אי הגעת סיוע הומניטרי לאזור תיגראי, ממספר סוכנויות הומניטריות שדיווחו כי נמנע מהן לספק סיוע לאזור. ב-11 בנובמבר, רדוואן חוסיין, היועץ לביטחון לאומי לראש הממשלה האתיופית הגיב לדיווחים הללו וטען שהסיוע זורם לאזור באופן שוטף. הצהרה זו הייתה לכאורה מנוגדת לדיווחים מבחוץ, ונחשבה כשקרית על ידי פקידי תיגראי ועובדים הומניטריים מקומיים, כאשר גתאצ'וו רדה אמר לסוכנות הידיעות הצרפתית (AFP) כי רדוואן מציג עובדות אלטרנטיביות.

ב-12 בנובמבר, מנהיגים צבאיים משני הצדדים הכריזו בהודעה משותפת כי, כחלק מהצהרת ניירובי, הם הסכימו להסיר את ההגבלות על הסיוע לנזקקים בתיגראי ובאזורים הסמוכים. מאוחר יותר באותו יום, הרשויות באתיופיה הצהירו כי הן עושות מאמצים "לספק סיוע הומניטרי לרוב אזור תיגראי", שכ-70% מתוכו עבר לשליטת אתיופיה.

ב-15 בנובמבר, הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) הודיע כי לראשונה מאז אוגוסט, משלוח הציוד הרפואי שלהם הגיע לבירת תיגראי מקלה. תוכנית המזון העולמית וארגון הבריאות העולמי סיפקו 18,000 טונות של סיוע. למרות הקלה זו בהגבלות, גורמים באו"ם הצהירו בסוף נובמבר כי חלקים מסוימים בתיגראי - בעיקר באזורים הדרומיים והמזרחיים - "עדיין מוגבלים", וקראו להסרת ההגבלות באזורים אלה. בתחילת ינואר 2023, בית החולים הגדול באזור טען שעדיין חסר להם ציוד רפואי, ולא סופק מספיק עזרה מטעם הממשלה הפדרלית כדי להקל על המחסור הזה.

 שיקום תשתיות ושירותים 
הבנק המסחרי של אתיופיה הצהיר ב-12 בנובמבר כי הגישה לשירותי בנקאות שוחזרה באזור המערבי של תיגראי (שעדיין היה תחת כיבוש של אזור אמהרה), והוא מתכנן לעשות את אותו הדבר במקלה. ב-23 בנובמבר, הודיעה אתיופיאן איירליינס כי היא מוכנה לחדש את הטיסות הסדירות לתיגראי (כאשר טיסות בין אדיס אבבה למקל יחזרו בסוף דצמבר). אתיו טלקום הקימה מחדש את שירותי התקשורת שלה בעיר שירה ב-2 בדצמבר, ועד סוף החודש הם גם חזרו למקל ול-27 עיירות נוספות באזור. ב-6 בדצמבר, חברת החשמל האתיופית אמרה כי היא שיקמה את הגישה של מקלה לרשת החשמל הכללית של אתיופיה.

ב-29 בנובמבר, גורם אתיופי רשמי בשם בלטה מולה הצהיר כי בעוד הם מתכננים לשקם את גישת תיגראי לאינטרנט בסופו של דבר, אין להם לוח זמנים מוגדר לכך.

 הפסקת פעולות האיבה 
בהתאם להסכם, הוקם "קו חם" בין שני הצדדים, שמטרתו "לתקשר באופן מלא עם כל יחידותיהם להפסקת הלחימה", ולמנוע חוסר אמון, כך מסר גורם אנונימי הבקיא דיונים בניירובי. עם זאת, למרות הבטחות אלה, כמה גורמים רשמיים בטיגריאן טענו כבר ב-4 בנובמבר כי עדיין מתרחשות התקפות של כוחות אתיופיה ואריתריאה. סוכנויות הידיעות לא הצליחו לאמת את הטענות הללו באופן עצמאי, מכיוון שלפי הדיווחים טיגריי עדיין היה תחת חסימת מידע.

ב-9 בנובמבר הודיע מוחמד אידריס, מנכ"ל רשות התקשורת האתיופית (EMA), כי נקבעו קווים מנחים חדשים לאופן שבו התקשורת האתיופית מדווחת על חדשות על משא ומתן זה. הדבר נעשה כדרך לשמור אותו בקנה אחד עם כללי הסכם השלום נגד דברי שטנה ותעמולה, שכן "מידע כוזב ודיבורי שנאה אינם מועילים לרעיונות השלום". ההצהרה מ-12 בנובמבר רושמת הערה ספציפית לגבי "שימוש אחראי במדיה", וקובעת כי כלי תקשורת בשליטת שני הצדדים צריכים "למלא תפקיד בונה" בביצוע מטרות הסכם פרטוריה.
ממוזער|203x203 פיקסלים| עקורים בעיר שירה, אזור תיגראי, שם נערכו שיחות לפירוק נשק.

 פירוק נשק ונסיגה 
ב-1 בדצמבר 2022, הוועדה המשותפת האתיופית-TPLF התכנסה בשיר, אזור תיגראי, כדי להוציא לפועל על הפירוק נשק. יום לאחר מכן, ה-TPLF הודיעו שהם הוציאו את חייליהם ממספר עיירות וערים, ועד 4 בדצמבר, טדסה ורדה הצהיר שכ-65% מכוחותיהם נסוגו.

החל מ-10 בינואר 2023, כוחות תיגראי החלו בתהליך מסירת הנשק הכבד שלהם לכוחות ההגנה של אתיופיה.

 אמהרה ואריתריאה 
הצהרת ניירובי הוסיפה תולדה לסעיף החימוש התיגראי, שקבע כי פירוק הנשק הכבד "ייעשה במקביל לנסיגה של כוחות זרים ושאינם מה-ENDF באזור". למרות זאת, אריתריאה, כמו גם הכוחות האזוריים של אמהרה, המשיכו לעסוק בלחימה, גם כשהממשלה הפדרלית הביעה תמיכה בשלום. על פי עדי ראייה, עובדי סיוע ופקידים מתיגראיים, כוחות אריתריאה ואמהרה כאחד היו אחראים להרג, ביזה, חטיפות ומעצרים המוניים במהלך נובמבר 2022, כולל בשיר, שם נערכו מאוחר יותר שיחות לפירוק נשק.
ממוזער| צילומי חדשות מ-VOA Tigrigna של כוחות אריתריאה עוזבים עיר (20 בינואר 2023).
כוחות ההגנה של אריתריאה החלו בנסיגה משייר ואקסום ב-29 בדצמבר. למרות זאת, עובדים הומניטריים אמרו כי ה־EDF עדיין שומר על נוכחות באזור, ולפי תקן אדיס, כוחות EDF ואמהרה המשיכו להיות בטיגריי בתחילת ינואר 2023.

 המינהל האזורי הזמני של טיגרי 
באמצע מרץ 2023, הוועדה המרכזית של TPLF הצביעה פנימית בעד המלצה על Getachew Reda (18 קולות מתוך 41) כראש המינהל האזורי הזמני של Tigray (IRA). הקבינט ברמה הפדרלית התכנס למחרת כדי לקבוע הנחיות ל-IRA. ב-23 במרץ, הכריז ראש הממשלה, אבי אחמד, שגטצ'ו רדה מונה לראש ה-IRA.

 אנליזה 
 פוטנציאל לסיים את המלחמה 
ישנה הכרה כללית בקרב המתווכים, לצד כמה משקיפים מבחוץ, שההסכם מייצג צעד לקראת שלום, אך ששלום אמיתי טרם התממש במלואו. אולוסגון אובסנג'ו אמר לאחר חתימת ההסכם, כי "הרגע הזה אינו סופו של תהליך השלום. יישום הסכם השלום שנחתם היום הוא קריטי להצלחתו". אוהורו קניאטה אמר כי "הפתרון המתמשך יכול להיות רק באמצעות מעורבות פוליטית ויכולת להתאים את ההבדלים בינינו", אך הזהיר כי "השטן יהיה ביישום". ראמה יאד, פוליטיקאית צרפתית ומנהלת בכירה במועצה האטלנטית, הצהירה כי אמנם ההסכם הוא צעד קדימה, אך עדיין לא הושג שלום. לדבריה, כדי שהפסקת פעולות האיבה תהפוך לשלום, ההסכם צריך להיות מיושם "באופן נחרץ", ויהיה צורך לטפל בבעיות לא פתורות.

 פירוק הנשק של תיגריאי 
לפני הסכם זה, ה-TPLF דחה קריאות להתפרקות מנשקה של ממשלת אתיופיה, והועלו שאלות לגבי אופן ביצועו, או אם יצליח; הנוכחות המתמשכת של אריתריאה בתיגראי צוינה כמחסום פוטנציאלי להשגה. פרופסור לשלום וסכסוכים קיטיל טרונבול טען שנושא הפירוק מנשק יהיה "שנוי ביותר במחלוקת", וחשב שזה לא סביר שכוחות המורדים בתיגריאי יתפרקו מרצונם מנשקם "מול אויב שהם נלחמים בו כבר שנתיים". בנג'מין פטריני מהמכון הבינלאומי למחקרים אסטרטגיים שאל אילו ערבויות ביטחוניות יסופקו ל-TPLF, ואמר שהם לא יתפרקו לחלוטין מנשקם בגלל "הבטחות מעורפלות".

האגודה העולמית של חוקרים ומקצוענים של תיגראי (GSTS), ארגון המייצג 5,000 אקדמאים בתיגריאי, דחה בתוקף את סעיף פירוק הנשק. הם אמנם בירכו על הסכם השלום, אבל הם טענו כי פירוק הנשק הוא "לא הגיוני" ו"מביס את עצמו", וכי הוא עלול לערער את הפסקת האש. הם ציינו כי הפקדת כל האבטחה של תיגראי בידי ה-ENDF הפכה את התיגריאים לפגיעים מדי להתקפות אלימות אפשריות, במיוחד מצד צבא אריתריאה וכוחות אזוריים אמהרה. ה-GSTS טען, במקום זאת, כי יש לחזק את ה-TDF, תוך תיאור פעולותיהם של כוחות בעלות ברית אתיופיה ואריתריאה כרצח עם, ולפיכך, אין לסמוך עליה בהגנה על התיגריאים.

 אריתריאה 
היעדרותה של אריתריאה משיחות השלום צוינה על ידי כלי חדשות רבים, הן לפני והן לאחר חתימת ההסכם. שלטונות אריתריאה לא הצהירו על ההסכם, וגם לא הגיבו לרוב הבקשות להערות. כמו כן, לא היה ברור אם הם יסכימו להפסקת האש, והוצע כי האנטגוניזם רב השנים בין הנשיא איסאייס אפוורקי ל-TPLF יגרום לו לא להסיג את כוחות אריתריאה מתיגראי. כשנשאל על ידי רויטרס, אמר שר החוץ של אריתריאה, אוסמן סאלח, כי אין לו תגובה, שכן "זה עתה קיבל את מסמכי ההסכם". אריתריאה עמדה בתקיפות לצד ממשלת אתיופיה לאורך כל המלחמה, ויוחסה לה אחריות לזוועות בעלות פרופיל גבוה כגון טבח אקסום.

הצדדים המשא ומתן והמתווכים בחרו בדרך כלל שלא להתייחס באופן מוחלט לשאלת אריתריאה. כשנשאלו שאלות על כך במהלך השיחות בניירובי, אוהורו קניאטה אמר שהם "לא היו כאן כדי לדבר על מדינה מסוימת כך או כך", ובמקום זאת התמקדו בנושא השלום. רדוואן חוסיין האתיופי אמר שאתיופיה ותיגראיי היו כל כך עסוקים בלהילחם זה בזה עד שזה "סלל את הדרך לצד שלישי לערעור אותנו עוד יותר". הוא גם אמר שצד שלישי ללא שם זה "ייתכן שלא יהיה מעוניין בתהליך השלום הזה"; סוכנות הידיעות AP פירשה זאת כהערה עקיפה על אריתריאה.

בעוד אריתריאה אינה מוזכרת בשמה, סעיפים בהסכם על עצירת "פרובוקציה או פלישה משני צדי הגבול" פורשו על ידי כתב מזרח אפריקה של הניו יורק טיימס, עבדי לטיף דאהיר, כמוכוונים לעבר אריתריאה. גם אלן בוסוול מקבוצת המשבר הבינלאומית תמך בפרשנות זו, ואמר שייתכן שההוראה "נועדה להבטיח לתיגריאים שאריתריאה תיסוג". אטנה האבטה, עוזרת פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ג'יימס מדיסון, אמרה כי ייתכן שהבחירה שלא להזכיר את אריתריאה ישירות הייתה ניסיון מכוון להקל על אריתריאה לעמוד בהסכם, שכן לאיחוד האפריקאי "אין את היכולת הצבאית לאכוף את החלטותיה ולהסתמך על התמיכה והברית של המדינות החברות".

 אמהרה וסכסוכים טריטוריאליים 
בעוד שגם כוחות הביטחון של אזור אמהרה מילאו תפקיד משמעותי במהלך המלחמה, אמהרה, באופן דומה, לא נכללה במשא ומתן. בחודשים הראשונים של הסכסוך השתלטו כוחות אזוריים אמהרה על האזור המערבי של תיגראי – אזור שכבר היה מקור למחלוקת עזה בין אמהרה לתיגראי – והמשיכו לבצע את מה שתואר כטיהור אתני של תגרים באזור. ה-TPLF הצהיר בעבר כי החזרת האזור המערבי לשליטת תיגריאי היא תנאי מוקדם "לא ניתן למשא ומתן" לשלום. מייסדת התנועה הלאומית של אמהרה דסהלן צ'אני דגניו וקבוצת ההסברה Amhara Association of America בירכו על החדשות על ההסכם, אך גם הביעו התנגדות לכל ויתור טריטוריאלי אפשרי לתיגראי.

בנאום בפני הפרלמנט ב-15 בנובמבר 2022 אמר ראש הממשלה אביי כי הוא מחפש פתרון חוקתי למחלוקת זו, וכי "אלא אם תושבי ולקאית [במערב תיגראי] יקבלו את ההזדמנות להגדרה עצמית, לא תהיה תהיה שלום מתמשך".

 דאגות לזכויות אדם 
ממוזער| הפגנות שלווה במקל, אזור טיגרי (דצמבר 2022); המפגינים מרימים כרזה שעליה כתוב, בין השאר: "אל תענישו נשים וילדי תיגראי על טעויותיהם של אחרים!"
מנהלת אמנסטי אינטרנשיונל למזרח ודרום אפריקה, מוליה מוואניאנדה, הביעה חוסר שביעות רצון מהסכם השלום, וקבעה כי למרות שזה "צעד בכיוון הנכון", היא בכל זאת "לא מצליחה להציע מפת דרכים ברורה כיצד להבטיח אחריות כלפי פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות" שבוצעו על ידי כל הצדדים במהלך המלחמה. מואניאנדה הדגישה עוד כי יש לאפשר לחוקרי זכויות אדם "גישה בלתי מוגבלת" על מנת שהקורבנות יזכו לצדק ראוי.

ארגון Human Rights Watch ציין כי בהסכם אין אזכור מפורש של טיהור אתני באזור המערבי, והצהיר כי בדרך כלל "חסרים בו פרטים על אחריות פורמלית". ועדת זכויות האדם האתיופית שהוקמה בממשלה פרסמה הצהרה שבה נאמר כי כדי להשיג שלום בר-קיימא, יש להקדים את יישום ההסכם ולהודיע על ידי נציג כלל-ארצי, אמיתי, מייעץ, מכיל וקורבן - שיחה ממוקדת."

פילסאן עבדי, חברה לשעבר בקבינט של ראש הממשלה אביי, אמרה בראיון ל־PBS כי השגת הסכם לסיום המלחמה, על אף שהיא נחוצה, אינה צריכה לומר שהם "מוותרים על חיפוש צדק ואחריות" עבור קורבנות של הפרות זכויות אדם, וכן במיוחד במקרים של אלימות מינית נגד נשים ונערות. פילסן התפטרה מתפקידה כשרה לנשים, ילדים ונוער בספטמבר 2021, בתגובה למה שהיא ראתה כהסתרה מכוונת מצד הממשלה בכל הנוגע לפרסום דוחות על אלימות מינית שבוצעה במהלך המלחמה.

קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:אתיופיה: צבא וביטחון
קטגוריה:אתיופיה: אמנות והסכמים
קטגוריה:הסכמי שלום
קטגוריה:2022 באפריקה