פרשת האחים בוגדנוב

פרשת האחים בוגדנוב הייתה מחלוקת אקדמית לגבי הלגיטימיות של קבלת תוארי דוקטור על ידי התאומים הצרפתיים איגור וגריצ'קה בוגדנוב.

האחים איגור וגריצ'קה בוגדנוב היו דמויות טלוויזיה צרפתיות מוכרות, שהחזיקו בדוקטורטים בפיזיקה תאורטית. הם התפרסמו בזכות עבודותיהם בתחום תורת השדה הטופולוגי ותנודות קוונטיות. הפרשה החלה בשנת 2002 כאשר מדענים מתחומים שונים החלו לחקור את המאמרים של האחים בוגדנוב. הפיזיקאים ג'ון באז וסטיב קרליפ היו בין הראשונים שהצביעו על בעיות חמורות במאמרים שפורסמו, שכללו טעויות רבות, מונחים לא מובנים ושימוש מוגזם במילות מפתח ללא קשר ברור לתיאוריה קוהרנטית.

אחד המאמרים המרכזיים שהעלה חשדות היה "Topological field theory of the initial singularity of spacetime". במאמר זה השתמשו האחים בוגדנוב במונחים מסובכים וניסוחים לא ברורים, מה שגרם למספר פיזיקאים לטעון כי מדובר במאמרים חסרי ערך מדעי.

 רקע 
האחים בוגדנוב, איגור וגריצ'קה, נולדו בשנת 1949 בכפר סן-לארי שבאזור גסקוניה בדרום-מערב צרפת. שניהם למדו מתמטיקה שימושית בפריז, אך פנו לקריירות בטלוויזיה והנחו מספר תוכניות פופולריות בנושאי מדע ומדע בדיוני. תוכניתם הראשונה, "Temps X" ("זמן X"), שודרה בין השנים 1979 ל-1989.

בשנת 1991 פרסמו האחים ספר בשם "Dieu et la Science" ("אלוהים והמדע"), שהתבסס על ראיונות עם הפילוסוף הקתולי ז'אן גיטון והפך לרב-מכר בצרפת. הספר עורר מחלוקת כאשר פרופסור לאסטרונומיה מאוניברסיטת וירג'יניה, טרין סואן, האשים את האחים בגנבה ספרותית מספרו "The Secret Melody: And Man Created the Universe" משנת 1988. לאחר מאבק משפטי בצרפת, בו השופט פסק בתחילה לטובת סואן, הגיעו הצדדים להסדר מחוץ לבית המשפט, והאחים בוגדנוב הכחישו כל עוולה. סואן טען כי התביעה לחצה על האחים להשיג דוקטורט במהירות, מאחר שנטען על גב הספר שהאחים הם בעלי דוקטורטים למרות שלא היו.

בשנת 1993 החלו האחים לעבוד על דוקטורטים תחת הפיזיקאי המתמטי משה פלאטו מאוניברסיטת בורגון. לאחר מותו של פלאטו בשנת 1998, עמיתו דניאל שטרנהיימר המשיך להדריך את האחים. שטרנהיימר תיאר את האחים כ"מבריקים".

גריצ'קה בוגדנוב קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בורגונדי (דיז'ון) בשנת 1999. במקור הוא הגיש בקשה לתואר דוקטור בפיזיקה, אך לאחר שנדרש לשכתב את התזה ולהסיר את הדגשת הפיזיקה, הוא קיבל את התואר במתמטיקה. בערך באותו זמן, איגור בוגדנוב נכשל בהגנה על התזה שלו. יועציו הסכימו לאחר מכן לאפשר לו לקבל תואר דוקטור אם יפרסם שלושה מאמרים בכתבי עת בביקורת עמיתים. בשנת 2002, לאחר פרסום המאמרים הנדרשים, קיבל איגור תואר דוקטור בפיזיקה תאורטית מאוניברסיטת בורגונדי. שני האחים קיבלו את ציון המעבר הנמוך ביותר של "מכובד", כפי שציין דניאל שטרנהיימר לכתב המדע של הניו יורק טיימס, דניס אוברבי. בהצדקת הענקת הדוקטורטים אמר שטרנהיימר ל"טיימס": "החבר'ה האלה עבדו 10 שנים ללא שכר. יש להם את הזכות שעבודתם תוכר עם דיפלומה, וזה לא הרבה בימינו."

במהלך השנים 2001 ו-2002 פרסמו האחים חמישה מאמרים בכתבי עת לפיזיקה עם ביקורת עמיתים, כולל "Annals of Physics" ו-"Classical and Quantum Gravity".

המחלוקת סביב עבודתם החלה ב-22 באוקטובר 2002 כאשר הפיזיקאי מקס נידרמאייר שלח דוא"ל לפיזיקאי עזרא טי. ניומן מאוניברסיטת פיטסבורג בו טען כי התזות והמאמרים של האחים בוגדנוב הם "בלופים" שנוצרו על ידי חיבור מונחים מתורת המיתרים ללא כל משמעות אמיתית. תוכל המייל התפשט באינטרנט והגיע עד לפיזיקאי ג'ון באז שפתח על כך דיון בפורום מדעי תחת הכותרת "פיזיקה ננשכה על ידי תרמית סוקל הפוכה?"

הדיון הפך לנושא פופולרי, כאשר רוב המשתתפים הסכימו שהמאמרים פגומים. הסיפור התפשט בתקשורת, ונידרמאייר התנצל בפני האחים בוגדנוב, תוך שהוא מודה שלא קרא את המאמרים ממקור ראשון. הרקע הבידורי של האחים תרם לאפשרות שהם ניסו לבצע תרמית מכוונת, אך איגור בוגדנוב הכחיש במהרה את ההאשמה.

האחים השתתפו בדיונים המקוונים, לפעמים תוך שימוש בכינויים או באמצעות חברים שפעלו כסוכנים. הם השתמשו בשיטות אלו כדי להגן על עבודתם ולפעמים להעליב את מבקריהם, ביניהם חתן פרס נובל לפיזיקה ז'ורז' שרפק.

במהלך המחלוקת, שחררו האחים דוא"ל שכלל לכאורה הצהרות תומכות מאת לורן פריידל, פרופסור אורח במכון פרימטר לפיזיקה תאורטית. פריידל הכחיש שכתב את ההערות ואמר שהן נשלחו ממנו לחבר. האחים ייחסו את ההצהרות לפריידל, אשר אמר: "אני מאוד כועס כי קיבלתי דוא"ל מאנשים בקהילה ששאלו אותי מדוע הגנתי על האחים בוגדנוב. כאשר שמך משמש ללא הסכמתך, זהו הפרה."

 השפעות והשלכות על מערכת הביקורת המדעית 
הפרשה גרמה לבחינה מחודשת של תהליכי הביקורת המדעית במגוון כתבי עת. לדוגמה, בכתב העת "Classical and Quantum Gravity" התקיימו דיונים על הדרכים לשיפור תהליך הביקורת כדי למנוע מקרים דומים בעתיד. כמו כן, האחים בוגדנוב פרסמו מאמרים נוספים בכתבי עת אחרים, אך רבים מהם נדחו לאחר ביקורת מעמיקה יותר.

הפרשה זכתה לתשומת לב רבה בתקשורת, כאשר מגזינים כמו "The Register" והניו יורק טיימס דיווחו בהרחבה על הפרשה. דיווחים אלו כללו ראיונות עם מדענים והביאו לתגובות נוספות מצד הקהילה המדעית. חלק מהכתבות הצביעו על כך שהאחים בוגדנוב ניסו לחשוף את הכשלים במערכת הביקורת המדעית, בעוד אחרים טענו כי מדובר במאמרים חסרי ערך שנכתבו מתוך חוסר הבנה אמיתי של התחום.

 תגובות המדענים והתקשורת 
התגובות הראשוניות של המדענים היו קשות ונוקבות. ד"ר רומן ג'קייו מ-MIT, שאישר את עבודת הדוקטורט של איגור בוגדנוב, הביע לאחר מכן צער על החלטתו והודה כי לא הבין את התוכן במלואו. ד"ר איגנטיוס אנטוניאדיס מה-École Polytechnique, שאישר את עבודת הדוקטורט של גריצ'קה בוגדנוב, חזר בו מהחלטתו והודה כי מדובר בעבודה חסרת ערך מדעי.

 השוואה לפרשת סוקל 

פרשת סוקל התרחשה בשנת 1996 כאשר הפיזיקאי אלן סוקל פרסם מאמר מגוחך בכתב עת לפילוסופיה פוסטמודרנית בכוונה להראות את חוסר הקפדנות של מערכת הביקורת האקדמית. המאמר התקבל לפרסום ולאחר מכן חשף סוקל את התרמית, מה שגרם לביקורת חריפה על כתבי העת האקדמיים בתחום הפילוסופיה והפוסטמודרניזם.

בניגוד לפרשת סוקל, האחים בוגדנוב טענו כי עבודותיהם היו רציניות ומבוססות. הם הגנו על מחקריהם וטענו כי הם ניסו להביא תיאוריות חדשניות ופורצות דרך. עם זאת, הביקורת החריפה על עבודותיהם והתגלות הכשלים הרבים במאמרים שלהם הצביעו על כך שלא הייתה זו פגיעה מכוונת אלא חוסר הבנה אמיתי של התחום.

 הערות שוליים 

קטגוריה:פיזיקה תאורטית
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:תרמיות