גליטאה

הגליטאה (בלטינית: Gallitae; היו שבט גאלי ששכן בעמק העליון של נהר הבלאון (האלפים של פרובאנס עילית) בתקופת הברזל.

 שם 
הם מוזכרים כ-Gallitae על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה) ועל כתובת.Pliny. Naturalis Historia, 3:20. Corpus Inscriptionum Latinarum 5:7817, s.v. Gallitae.

נראה שהשם גליטאה מבוסס על השורש הקלטי gal(l), שפירושו 'כוח, יכולת', שניתן למצוא גם בשמות האתניים גאלי (גאלים) וגלאטאי (גלטים).

 גאוגרפיה 
בני הגליטאה חיו בעמק העליון של הנהר בלאון, בארץ שנקראה מאוחר יותר "איגר גלאדיוס" בימי הביניים המוקדמים (813–814 לספירה). הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת צפונית לבודיונטיקי, מזרחית לסוגיונטי ולסבאגני, מערבית לאגואיטורי, דרומית לאדאנאטס., Map: 16 Col. Forum Iulii-Albingaunum; Map 17: Lugdunum.

 היסטוריה 
הם מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 15–16 לפני הספירה וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום.Pliny. Naturalis Historia, 3:20.

 לקריאה נוספת 
 *
 ביבליוגרפיה 

 הערות שוליים 

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים