פרובינציית ג'רזי המזרחית

פרובינציית ג'רזי המזרחית, הייתה מחוז באמריקה הבריטית, שנוצר ב-1674 עקב חלוקת פרובינציית ניו ג'רזי לפרובינציית ג'רזי המערבית ופרובינציית ג'רזי המזרחית. שתי הפרובינציות אוחדו מחדש ב-1702. בירת ג'רזי המזרחית הייתה ממוקמת בפרת' אמבוי. קביעת מיקום מדויק לגבול בין ג'רזי המערבית לג'רזי המזרחית הייתה לעיתים קרובות נתונה במחלוקת.

 היסטוריה 
האזור המורכב מג'רזי המזרחית היה חלק מהולנד החדשה. ההתיישבות המוקדמת (כולל מחוזות ברגן והדסון של היום) על ידי ההולנדים כללה את פאבוניה (1633), וריסנדאל (1640) ואכטר קול (1642). יישובים אלה נפגעו במלחמת קיפט (1643–1645) ובמלחמת האפרסק (1655). המתיישבים חזרו שוב לחופים המערביים של נהר ההדסון עם הקמתה של ברגן, ניו הולנד ב-1660, שתהפוך ליישוב הקבע האירופאי הראשון בשטחה של מדינת ניו ג'רזי המודרנית. במהלך המלחמה האנגלו-הולנדית השנייה, ב-27 באוגוסט 1664, נכנעה ניו אמסטרדם לכוחות האנגלים.

בין 1664 ל-1674, רוב ההתיישבות הייתה מחלקים אחרים של אמריקה, במיוחד ניו אינגלנד, לונג איילנד ואיי הודו המערבית. לאליזבתטאון ולניוארק בפרט היה אופי פוריטני חזק. דרומית לנהר רריטן פותח אזור מונמות' בעיקר על ידי קווייקרים מלונג איילנד. בשנת 1675 חולקה ג'רזי המזרחית לארבעה מחוזות למטרות מנהליות: מחוז ברגן, מחוז אסקס, מחוז מידלסקס ומחוז מונמות'. היו שבע ערים מבוססות: שרוסברי, מידלטון, פיסקטאווי, וודברידג', אליזבת'טאון, ניוארק וברגן. בסקר שנערך בשנת 1684, האוכלוסייה הוערכה כ-3,500 פרטים בכ-700 משפחות (עבדים אפריקאים לא נכללו).

למרות שמספר מבעלי ג'רזי המזרחית באנגליה היו קווייקרים והמושל לאורך רוב שנות ה-80 של המאה ה-17 היה הקווייקר המוביל רוברט ברקלי, ההשפעה הקווייקרית על השלטון לא הייתה משמעותית. אפילו ההגירה שיזם ברקלי נועדה לקדם את ההשפעה הסקוטית יותר מאשר את ההשפעה הקווייקרית. בשנת 1682, ברקלי ושאר הבעלים הסקוטים החלו בפיתוח של פרת' אמבוי כבירת המחוז. בשנת 1687, ג'יימס השני התיר פינוי ספינות בפרת' אמבוי.

מחלוקות תכופות בין התושבים לבין הבעלים הנעדרים ברובם על בעלות על קרקעות וזכויות פקדו את הפרובינציה עד שנכנעו לממשלת המלכה אן ב-1702.

ניו ג'רזי
ניו ג'רזי