גי דויטשר (פיזיקאי)

זיגפריד גי דויטשר (19 במרץ 1936 - 4 במאי 2024) היה פיזיקאי ניסיוני ישראלי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שהתמחה בפיזיקה של מצב מוצק, פיזיקה של טמפרטורות נמוכות ומוליכות-על.

ראשית חייו
דויטשר נולד בברלין, גרמניה ב-1936. משפחתו ברחה מהנאצים ב-1939, זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה, והתיישבה (תחילה באופן בלתי חוקי) בפריז, צרפת. ביולי 1942 נעצר יחד עם אמו ב-Vel d'Hiv roundup ובכל זאת, משום שאביו היה שבוי מלחמה צרפתי, הוא ניצל מגורלם של רוב העצורים האחרים שנשלחו למותם בעיקר לאושוויץ. ב-1953  השלים את לימודיו ב-Lycée Henri IV. ב-1956 התקבל ל- École nationale supérieure des mines de Paris, ממנו סיים את לימודיו ב-1959 עם Diplome d'ingenieur Civil des Mines, המתמחה במטלורגיה. לאחר שלוש שנות שירות צבאי הצטרף לקבוצת המחקר של חתן פרס נובל פייר ז'יל דה-ז'ן באוניברסיטת פריז-סוד (אורסיי). הקבוצה נודעה מאוחר יותר כ"קבוצת אורסיי בנושא מוליכות-על". הוא זכה לכינוי על ידי דה ז'ן כארבעת ה"מוסקטרים" כולל דויטשר, E. Guyon, JP Burger, ו-A. Martiner. עבודת הדוקטורט של דויטשר התמקדה במחקרים ניסיוניים של השפעות הקרבה במוליכי-על.

 קריירה ומחקר 
לאחר ששהה שנתיים בפוסט דוקטורט באוניברסיטת ראטגרס (1967-8) בקבוצתו של ברני סרין, חזר לצרפת. מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת פריז-אורסיי (IUT). בשנת 1971 עלה לישראל והצטרף למחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם עבד בהמשך הקריירה שלו. הוא פיתח כיוון חדש של מחקר על פיזיקה ניסיונית של טמפרטורות נמוכות, עם דגש מיוחד על מוליכים גרגירים, מדיה לא מסודרת, תכונות מעבר מתכת-מבודד ומוליכי-מחצה של סרטים מוליכים דקים וצמתים של ג'וזפסון. הוא תרם תרומה משמעותית להבנת דינמיקת מערבולת במוליכי-על ולפיתוח מכשירים מוליכים-על. בנוסף, הוא עבד על חומרים גרגירים וחסרי סדר עם דגש על תופעת החלחול.

דויטשר היה חוקר פורה, שפרסם למעלה מ-300 מאמרים מדעיים. הוא גם היה מורה ומנטור מסור, שהנחה מספר רב של סטודנטים לתארים מתקדמים ופוסט-דוקטורנטים. רבים מתלמידיו המשיכו למלא תפקידים באקדמיה ובתעשייה בישראל ומחוצה לה.

 מחקר על חומרים גרגירים לא מסודרים 
בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, קבוצת המחקר של דויטשר באוניברסיטת תל אביב התמקדה בחומרים גרגירים וחומרים לא מסודרים. עבודה זו כללה חקר המאפיינים של סרטים דקים העשויים מתערובות של מתכות ומבודדים. המחקר של הקבוצה בתחום זה זכה להערכה רבה והוביל לפרסום ספר ערוך בשם "חלחול, מבנים ותהליכים" מאת האגודה הישראלית לפיזיקה.

 תרומות למוליכות-על בטמפרטורה גבוהה 
מומחיותו של דויטשר בחומרים גרגירים וחסרי סדר הוכיחה ערך רב כאשר התגלתה מוליכות-על בטמפרטורות גבוהות בסוף שנות ה-80. הוא כתב את אחד המאמרים המצוטטים ביותר בתחום יחד עם אלכסנדר מילר, חתן פרס נובל שגילה את מוליכי-העל מבוססי תחמוצות נחושת. מאמר זה חקר את הקשר בין המאפיינים הייחודיים של מוליכות-על בטמפרטורה גבוהה לבין אי-הסדר המובנה בחומרים אלו. התובנה של דויטשר לגבי אורך הקוהרנטיות הקצר של קופרטים הובילה להסבר המקובל הראשון לזרם הקריטי הנמוך בדגימות קרמיות ופולי-גבישיות של חומרים אלה.

הקבוצה של דויטשר גם הייתה חלוצה בשימוש בהשתקפויות של אנדרייב כדי לחקור את התכונות האלקטרוניות של מוליכים בטמפרטורה גבוהה. טכניקה זו אפשרה למדוד את הפער המוליך-על וסיפקה תובנות לגבי אופי הפסאודוגאפ בחומרים אלו.

תרומותיו המדעיות של דויטשר, כפי שהודגשו במאמריו הבולטים, משתרעות על מגוון רחב של נושאים בפיזיקה של מצב מוצק בטמפטרטורות נמוכות ובמוליכות-על. מאמרים אלה מייצגים אבני דרך משמעותיות בקריירת המחקר שלו והייתה להם השפעה מתמשכת על התחום.
 אפקטי קרבה (1969): עבודה מוקדמת זו, שנכתבה בשיתוף עם פייר-ז'יל דה ז'ן, חקרה את האינטראקציה בין מוליכים-על לחומרים נורמליים כאשר הם נמצאים במגע קרוב. תופעה זו, המכונה אפקט הקרבה, היא יסודית להבנת ההתנהגות של מכשירים מוליכים-על וממשיכה להיות תחום מחקר פעיל.
 תנודות במוליכי-על גרגירים (1973): מחקרו של דויטשר על שכבות דקות של אלומיניום גרגירי חשף את החשיבות של תנודות קריטיות במערכות עם גרגירים מוליכים-על-מצמידים חלשים. עבודה זו סיפקה תובנות לגבי ההתנהגות של מוליכות-על בחומרים לא מסודרים.
 חלחול של מוליכים גרנוריים (1980): מאמר זה הציג את מושג החלחול כדי להסביר כיצד מוליכות-על גלובלית מופיעה בשכבות דקות גרגיריות. הוא הראה שאנומליית החום הסגולי, תכונה אופיינית של מוליכים, נעלמת מתחת לסף החלחול, שבו הגרגרים המוליכים אינם מחוברים עוד.
 השפעת חלחול על מאפייני הולכה חשמלית (1981): עבודתו של דויטשר על שכבות תחמוצת אלומיניום-אלומיניום גרגירי הדגימה שניתן לתאר את המעבר מתכת-מבודד, תופעה בסיסית בפיזיקת החומר המעובה, באמצעות תאוריית החלחול. לממצא זה היו השלכות על הבנת ההתנהגות של חומרים לא מסודרים.
 השפעות לוקליזציה חלשות בשכבות מתכת דקות (1981): מחקר זה  סיפק את אחת ההדגמות הניסיוניות הראשונות של לוקליזציה חלשה, תופעה קוונטית המשפיעה על ההתנגדות החשמלית של שכבות מתכת דקות בטמפרטורות נמוכות. עבודה זו תרמה להבנת הובלת אלקטרונים במערכות לא מסודרות.
 מאפייני חלחול בשכבות מתכת דקות (1982): הקבוצה של דויטשר השתמשה בתורת החלחול כדי לתאר במדויק את המעבר למתכת-מבודד בשכבות מתכת דקות כשהם גדלים על מצע. עבודה זו  כללה דיגיטציה וניתוח של תמונות מיקרוסקופ אלקטרוני של השכבות, תוך מתן קשר כמותי בין המיקרו-מבנה של השכבה לבין התכונות החשמליות שלו.
 השלכות של אורך קוהרנטיות קצר במוליכי-על בטמפרטורה גבוהה (1987): מאמר מכונן זה  התייחס להשלכות של אורך הקוהרנטיות הקצר, סולם אורך אופייני במוליכי-על, במוליכי-על בטמפרטורה גבוהה שהתגלו לאחרונה. הוא סיפק הסבר למצב הזגוגי שנצפה בחומרים אלו, שהיה שלב מרכזי בהבנת ההתנהגות הלא שגרתית שלהם.
 מאפיינים אופטיים של שכבות מתכת דקות (1989): בעקבות עבודתם הקודמת על חלחול, הקבוצה של דויטשר הרחיבה את מחקריה למאפיינים האופטיים של שכבות מתכת דקות. הם הראו שניתן לתאר מאפיינים אלה גם באמצעות תאוריית החלחול, והדגימו עוד יותר את הרבגוניות של מסגרת תאורטית זו.
 אפקטים שאינם שיווי משקל בגדילת שכבה דקה (1994): מומחיותו של דויטשר בגידול סרט דק הובילה לחקר תופעות אי-שיווי משקל במהלך צמיחת שכבה דקה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני תמסורת. עבודה זו סיפקה תובנות חשובות לגבי הדינמיקה של צמיחת השכבה והשפעתה על מאפייני הסרט שנוצרו.
 השפעות חלקיקים בודדים במוליכי-על בטמפרטורה גבוהה (1999): במאמר רב-השפעה זה  הציע דויטשר דרך חדשה לפרש את סולמות האנרגיה במוליכי-על בטמפרטורה גבוהה. הוא הבחין בין הפסאודוגאפ, מדד לזיווג, לבין הפער המוליך-על בפועל, המסמן את תחילת הקוהרנטיות. הבחנה זו הייתה מכרעת בהבנת ההתנהגות המורכבת של חומרים אלה.
 אפקט גבול לא מקומי של פרומגנט-על מוליך (2000): דויטשר ופיינברג חקרו תאורטית גאומטריית ממשק ספציפית בין פרומגנט ומוליך-על. הם חזו אפקט לא מקומי חדש בין שני לידיים פרומגנטיים, ופתחו תחום מחקר חדש בספינטרוניקה, שמטרתו לנצל את התכונות הייחודיות של מוליכים בטמפרטורה גבוהה עבור יישומים מעבר למוליכות-על מסורתית.
 השתקפות אנדרייב למוליכי-על בטמפרטורה גבוהה (2005): הקבוצה של דויטשר ביססה את השימוש בהשתקפויות של אנדרייב, תופעה שבה אלקטרון משתקף כחור בממשק, ככלי רב עוצמה לחקר התכונות האלקטרוניות של מוליכים בטמפרטורה גבוהה. עבודה זו חשפה את האפשרות של שבירת סימטריית היפוך זמן בחומרים אלו, ממצא בעל השלכות משמעותיות על תכונות היסוד שלהם.

 כבוד ופרסים 
דויטשר זכה במספר אותות הצטיינות ופרסים על תרומתו למדע, לרבות עמית האגודה הישראלית לפיזיקה בשנת 2018, הכבוד המדעי הגבוה ביותר שניתן על ידי האגודה "על הובלתו במחקר ניסיוני ותאורטי בתורת מוליכות העל ובפרט באפקט הקרבה. על תרומתו המשפיעה למחקר על חלחול ולוקליזציה בשני ממדים ועל הובלתו בבניית פיזיקת החומר המעובה הניסויית בישראל". הוא גם היה עמית של האגודה האמריקנית לפיזיקה ושל המכון לפיזיקה (בריטניה). כהוקרה על הישגיו המדעיים, ממשלת צרפת העניקה לו את ה-Ordre des Palmes Academiques בשנת 1986 ואת דרגת שבלייה (אביר) של לגיון הכבוד בשנת 1999.

 מנהיגות ושירות לציבור 
דויטשר כיהן כמנהל מרכז היינריך הרץ מינרווה למוליכות-על בטמפרטורות גבוהות ומרכז גורדון לחקר אנרגיה, שניהם באוניברסיטת תל אביב. דויטשר שירת כחבר בוועדות בינלאומיות רבות, כולל הוועד הפועל של הסכם היישום של סוכנות האנרגיה הבין-לאומית (IEA) בנושא מוליכות-על בטמפרטורה גבוהה.

 שנים מאוחרות יותר ומורשת 
בשנותיו האחרונות המשיך דויטשר להיות פעיל במחקר ובהוראה. הוא חיבר מספר ספרים, כולל "מוליכי-על חדשים: מגרירי ל-Tc גבוה" , "משבר האנטרופיה" , "אנטרופיה וצמיחה בת-קיימא" , "חוב האקלים" . הוא נפטר ב-4 במאי 2024, והותיר אחריו את משפחתו.

 קישורים חיצוניים 

 עמוד הבית של גי דויטשר בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של ריימונד ובוורלי סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
 קבוצת מוליכות-על בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של ריימונד ובוורלי סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
 דף האינטרנט של קריס

 הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024