In the Mood

"In the Mood" (בעברית: "במצב הרוח המתאים") הוא סטנדרט ג'אז פופולרי מתקופת הביג בנד שהקליט מוביל להקת הג'אז האמריקאי גלן מילר. "In the Mood" מבוסס על הרכב סטומפ נייר הזפת  מאת וינגי מניון (Wingy Manone). את ההקלטה הראשונה תחת השם "In the Mood" הקליטו אדגר היינס ותזמורתו (Edgar Hayes & His Orchestra) ב-1938.

ב-1983, ההקלטה של גלן מילר מ-1939 נכנסה להיכל התהילה של הגראמי. בשנת 2004, ההקלטה הוכנסה לרישום הלאומי להקלטות של ספריית הקונגרס, המורכב מהקלטות שהן "משמעותיות מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".

ב-1999, הרדיו הציבורי הלאומי NPR כלל את ההקלטה של גלן מילר משנת 1939 ברשימת "מאה היצירות המוזיקליות האמריקאיות החשובות ביותר של המאה ה-20".NPR 100. 

"In the Mood" עם "I Want to Be Happy" בצד B של התקליט, קטע אינסטרומנטלי בסגנון הסווינג, הפך לבסט-סלר.

 ביצוע 
"In the Mood" מתחיל עם נושא קטע סקסופון המבוסס על ארפג'יו חוזרים ונשנים קצביים; חצוצרות וטרומבונים מוסיפים ריפי מבטא. לעיבוד שני קטעי סולו: "קרב טנור" או סולו מרדף - בהקלטה אחת בין טקס בנקה לאל קלינק - וסולו חצוצרה של 16 תיבות מאת קלייד הארלי. בסוף השיר, קודה מטפסת בתרועת ניצחון, ואז נשמע צליל טוניקה אחיד מתמשך עם קטע תופים (rimshot).

 היסטוריה 
"In the Mood" היה עיבוד של ג'ו גרלנד המבוסס על מנגינה קיימת. מילות השיר נוספו על ידי אנדי רזף. הנעימה המרכזית עם ארפג'ו חוזרים ונשנים בקצב עז הופיעה תחת הכותרת "סטמפ_נייר_זפת" והלחן נזקף לזכותו של החצוצרן וינגי מאנונה. הוא הקליט את "סטומפ נייר הזפת" ב-28 באוגוסט 1930 בריצ'מונד, אינדיאנה, והוציא אותו כסינגל 78 סיבובים לדקה עבור Champion Records תחת השם "ג'ו ברביקיו והנקניקיות בלחמנייה שלו" (Barbecue Joe and his Hot Dogs). הוא הופק שוב בשנת 1935 על ידי התזמורת של וינגי מנון.

הוראס הנדרסון השתמש באותו ריף ב"חם ומודאג" (Hot and Anxious), שהקליט אחיו פלטשר הנדרסון ב-19 במרץ 1931, עבור קולומביה רקורדס תחת השם בולטימור בל הופס. דון רדמן הקליט את "חם ומודאג" עבור ברונסוויק ב-1932.

על פי חוקי זכויות היוצרים, מנגינה שלא נכתבה ונרשמה במשרד זכויות היוצרים יכולה להיות בידי כל מוזיקאי עם אוזן קשבת. מאנון העלה את נושא הדמיון בין "זפת נייר סטמפ" ו"in the mood" בפני ג'ו גרלנד והמו"ל שפירו, ברנשטיין וחברת ניו יורק. מנון דן בנושא במגזין דאון ביט.

"סטומפ נייר הזפת" היה מוגן בזכויות יוצרים ב-6 בנובמבר 1941, כגרסה לפסנתר (פיאנופורטה) על ידי פיר אינטרנשיונל (Peer International).

ההקלטה הראשונה של הגרסה של ג'ו גרלנד ל"In the Mood" נעשתה על ידי אדגר הייז ותזמורתו ב-1938 בהשתתפות גרלנד. ההקלטה פורסמה כצד B להקלטה של "אבק כוכבים" (Stardust) עבור דקה רקורדס. בהקלטה זו היה דואט סקסופון בריטון ולא קרב סקסופון טנור. הריף הופיע בהקלטה משנת 1935 של להקת מילס בלו רית'ם בשם "There's Rhythm in Harlem", שהלחין ועיבד גרלנד. גרלנד מכר זאת ב-1938 לארטי שו, שבחר לא להקליט זאת כי העיבוד המקורי היה ארוך מדי, אבל ביצע זאת בהופעה.

הגרסה של ארטי שו הייתה באורך של יותר משש דקות וזכתה לתגובת קהל פושרת. ג'רי גריי הפיק את הגרסה של שו. לאחר מכן הלהקה ביצעה גרסה קצרה יותר. ההקלטה של הייז הייתה באורך יותר משלוש דקות כדי להתאים לצד אחד של תקליט 78 סיבובים.

השיר נמכר ב-1939 לגלן מילר, שתרגל עיבוד. מחבר העיבוד הסופי אינו ידוע. אולי אדי דורהאם שכתב עיבודים אחרים באותו יום שבו הוקלט "In the Mood". אולי הפסנתרן צ'ומי מקגרגור, שהיה המעבד הראשי של מילר, ג'ון צ'אלמרס, או מילר עצמו. לדברי מקגרגור, "כל מה שהשתמשו בו בעיבוד המקורי היו שני קטעי הסקסופונים הקדמיים וחלק נוסף בהמשך העיבוד". מקגרגור ומילר היו מעורבים בעיבוד הסופי: "מקגרגור הזכיר שנוספו סולואים נוספים לעיבוד המקורי והוא כתב את הקודה המסיימת. מילר כנראה ערך חלק מהעיבוד יחד עם מקגרגור". בצורתו הסופית, הקטע הוא דוגמה לקצב ההמיולה.

שתי בקשות לזכויות יוצרים הוגשו על ידי ג'וזף קופלנד גרלנד ב-8 ביוני וב-26 בנובמבר 1938, לפני שהשיר פורסם על ידי חברת לואיס מיוזיק (Lewis Music Pub. Co., Inc) ב-31 באוקטובר 1939, עם ג'ו גרלנד ככותב בודד. ב-27 בנובמבר, הוגשה בקשת זכויות יוצרים הן לגרלנד והן לרזף על ידי שפירא, ברנשטיין ושות' מניו יורק. זכויות יוצרים סופיות הוגשו על ידי שפירו וברנשטיין ב-11 בדצמבר 1939, בנוסח הבא: "in the mood; פוקס-טרוט, אנדי רזף וג'ו גרלנד, בעיבוד ג'ו גרלנד כפי שהוצע על ידי גלן מילר; תזמורת."

שתי מהדורות של התווים הופצו. הפרסום משנת 1939 שנזקף לזכותו של גרלנד ורזף הוא ב-A♭ ומתחיל במילים: "מר איך נקרא לך, מה אתה עושה הלילה?" במבטא. המהדורה המחודשת משנת 1960, עליה חתום גרלנד בלבד (עם עיבוד לפסנתר מאת רוברט סי. הרינג) היא בתו סול (G) ומתחיל במילים: "מי הבובה החיה עם העיניים היפהפהיות?" (Who's the livin' dolly with the beautiful eyes?)

ב-1 באוגוסט 1939, הגרסה של גלן מילר הוקלטה באולפני RCA Victor בניו יורק, במנהטן, ברחוב 155 ו-24 מזרח. הצוות בהקלטה של מילר כלל את אל מאסטרן ופול טאנר בטרומבון; קלייד הארלי, לג נואלס ודייל מקמיקל בחצוצרה; וילבור שוורץ בקלרינט; האל מקינטייר בסקסופון אלט; טקס בנקה, אל קלינק והרולד טניסון בסקסופון טנור; צ'אמי מקגרגור בפסנתר; ריצ'רד פישר בגיטרה; רולנד בונדוק בקונטרבס; ומו פרטיל בתופים.

 גרסאות אחרות 
בפברואר 1944 פורסמה הקלטת האולפן של "In the Mood" בביצוע מילר ובהפקת אולפני RCA ויקטור בלובירד משנת 1939 בפורמט של V-Disc, אחת מסדרת הקלטות שנשלחו בחינם על ידי מחלקת המלחמה האמריקאית לאנשי צבא מעבר לים במהלך מלחמת העולם השנייה. גרסה שנייה הוקלטה על ידי להקת "מעבר לים" (Overseas) של גלן מילר ב-1945, ופורסמה במאי 1948. הקלטה חדשה של גלן מילר עם הלהקה האמריקאית של המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית (AEF) שודרה לגרמניה ב-1944 בתוכנית הרדיו "שעת הוורמאכט".In the Mood (U.S. government German-language broadcast recording). 

יצירה מוזיקלית זו לא הייתה חדשה באירופה. התקליט השווייצרי הראשון של "In the Mood" פורסם באפריל 1940 על ידי טדי שטאופר והטדים המקוריים שלו (Teddy Stauffer und seine Original Tddies) בציריך.Heiner Bontrup, E. Dieter Fränzel: Wiederentdeckung einer Swing-Legende.  וריאציה נוספת הופקה על ידי ארנסט ואנט הוף בפברואר 1941 בברלין."In the Mood", Orchester Ernst van't Hoff, Polydor 47522, Matrix number 8925 GD-2, produced in Berlin, February 1941

בשנת 1951, מחשב פרנטי סימן 1 באוניברסיטת מנצ'סטר השמיע את "In the Mood", אחד השירים הראשונים שהושמעו על ידי מחשב, וההקלטה העתיקה ביותר הידועה של מוזיקה שנוצרה דיגיטלית.BBC World June 17, 2008, "Oldest computer music unveiled"

בדצמבר 1959, הביצוע של "In the Mood" שהקליטו ארני פילדס והתזמורת שלו הגיע למקום ה-4 במצעד הלהיטים הפופולרי של בילבורד ולמקום 7 במצעדי Rhythm and Blues וכן Cash Box.

ג'רי לי לואיס, תחת הכינוי The Hawk, הקליט גרסה אינסטרומנטלית של "In the Mood" ב-1959. מסיבות חוזיות, הקטע הופק בארצות הברית בלייבל פיליפס, חברת בת של הלייבל סאן רקורדס בבעלות סם פיליפס.

בט מידלר הפיקה גרסת כיסוי לשיר באלבומה "מיס מ' האלוהית" (The Divine Miss M) ב-1973, עם מילים נוספות שלה ושל בארי מנילו. הוא פורסם כסינגל בשנת 1974, אך הגיע למקום ה-51 בלבד במצעד הבילבורד הוט 100.

ג'ונתן קינג, תחת השם Sound 9418 הוציא את הגרסה שלו ב-1976 שהגיעה למקום ה-46 במצעד הסינגלים הבריטי.

איבר הובדן מקבוצת הפופ הנורווגית New Jordal Swingers הקליט את הגרסה שלו ב-1977 באלבום Instrumental.

בחורף 1977, גרסת חידוש של Henhouse Five Plus Too (פרויקט של ריי סטיבנס) המשתמשת בצלילי תרנגולות מקרקרות נכנסה לטופ 40 של ארצות הברית: בילבורד - 40,Joel Whitburn's Top Pop Singles 1955–1990 -  קאש בוקס - 37.

הזמר האינדונזי-הולנדי טאקו הקליט גרסה ב-1986 לאלבומו "Swing Classics: In the Mood of Glenn Miller".

ג'ייב באני והמאסטרמיקסרז (Jive Bunny and the Mastermixers) הופיעו עם "In the Mood" כחלק ממחרוזת הלהיט שלהם "Swing the Mood", שהיה סינגל מספר 1 בבריטניה ב-1989 והגיע למקום ה-11 בארצות הברית ב-1990.

ג'ון לי הוקר אמר ש"In the Mood" היה ההשראה לשירו "I'm in the Mood" שהפך ללהיט מספר 1 במצעד הסינגלים של R&B.The Very Best of John Lee Hooker. 

בשנת 2021, אמנות הרעש (Art of Noise) הוציאה אלבום הופעה חיה משנת 1986 בשם בעיר: הופעה חיה בטוקיו (In The City, Live In Tokyo) ובו גרסת כיסוי של "In The Mood".

 קישורים חיצוניים 
 מאמר ספריית הקונגרס על הרישום הלאומי להקלטות

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי ג'אז אמריקאיים
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז