נורחון יולדשחוג'אייבה

נורחון יולדשחוג'אייבה (באוזבקית: Нурхон Йўлдошхўжаева) הייתה אחת השחקניות האוזבקיות הראשונות ואחת האוזבקיות הראשונות שרקדו על הבמה ללא פרנג'ה (רעלה מרכז אסייתית). כוכבת עולה בתיאטרון האוזבקי, הקריירה שלה נקטעה ב-1929 ברצח על חילול כבוד המשפחה, היא הפכה לסמל של שחרור נשים והתנגדות לפיאודליזם.

 ביוגרפיה 
נורחון נולדה ב-1913 למשפחה אוזבקית במרגילן, באזור עמק פרגנה. היא גדלה בסביבה דכאנית ודתית, היא החלה ללבוש רעלה בגיל צעיר כמו בנות אוזבקיות אחרות באותה תקופה. עם זאת, היא התעניינה בתיאטרון, ובשנת 1928 ברחה מהבית כדי להצטרף ללהקת התיאטרון של מוהיטדין קוריוקובוב, שהתבססה אז בעיר סמרקנד. היא חונכה על ידי , ועמיתיה שם כללו את האמנית העממית העתידית של ברית המועצות תמרה חנום ואת האמנית העממית העתידית של אוזבקיסטן . זמן קצר לאחר הצטרפותה לקבוצה, ב-8 במרץ 1928, היא ורקדנית נוספת עלו לבמה והסירו בפומבי את רעלות הפנים שלהן לרגל חגיגות יום האישה הבינלאומי, תוך התרסה נגד העמדות החברתיות שנכפו עליהן. במהלך חייה, היא הייתה מאוימת לעיתים קרובות על ידי קנאים דתיים שזעמו על כך שהיא מתריסה נגד נורמות חברתיות על ידי הסרת רעלת הפנים שלה ורצונה להפוך לשחקנית.

 רצח 
כאשר ביקרה להקת המחול בעיר הולדתה מגילן בקיץ 1929, היא החליטה לבקר את משפחתה. היא הראתה לדודה את הריקודים והשירים שלמדה, ולאחר מכן דודתה סיפרה לה שאחיה סליחו'ג'ה מחפש אותה. הוא חיכה לה עם סכין, ודקר אותה למוות ברגע שהופיעה. כשהמשטרה הגיעה, הוא הודה מיד בפשע. הוא הודה שהרצח היה מתוכנן מראש, על פי התעקשותם של אביהם יולדשחוג'אייבה סלימחוג'אייב, ה"מינג-בושי" (מנהל מקומי), והמולא כמאל גיאסוב, שגרם לסליחוג'ה להישבע בקוראן להרוג אותה. יום לאחר מותה נערכה הלוויה ענקית בכיכר הציבורית. אלפי אנשים השתתפו באנדרטה, ונשים השליכו את רעלות הפנים שלהן מול ארונה. אביה ואחיה נשפטו בסופו של דבר והוצאו להורג על תפקידם ברצח, והמינג-בושי והמולא הוגלו.

אחותה בגימחאן, שהצטרפה איתה ללהקת התיאטרון, הצטרפה לנורחון בעלייתם למרגילן. התוכנית הייתה להרוג גם אותה: אמנם, בסופו של דבר היא לא ביקרה את הוריה מפני שחלתה. בגימכאן המשיכה קריירה מצליחה כשחקנית בתיאטרון האופרה והבלט על שם אלישר נבואי.

 מורשת 
לאחר מותה היא זכתה לכבוד על ידי שלטונות ברית המועצות כמודל לחיקוי וכשהיד סובייטית אמיצה, בדומה לזו של טורסונוי סיידזימובה. פסל של נורחוןPicture of the statue - Boy Looks up at Statue of Nurkhon נבנה והוצב במרגילן מול בית התרבות. הפסל נעשה על ידי הפסל ולנטין קלבנצוב ב-1967.

הפסל שלה הורד ב-1993 זמן קצר לאחר ביטולה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית ב-1991;Colin Thubron, The Lost Heart of Asia. Heinemann, 1994 אנדרטה לזכר אישה צעירה המייצגת את המאבק לשחרור נשי נחשבה לא מוסרית באוזבקיסטן הפוסט-סובייטית. בעיר פרגנה יש קולנוע שעדיין נושא את שמה, קולנוע "נורחון".

נורחון הייתה גיבורת המחזה המוזיקלי הסובייטי "נורחון" מאת קמיל יאשין הפופולרי לאורך אמצע המאה ה-20. שיר המנציח את נורחון יולדשחוג'אייבה פורסם בעיתון האוזבקי "יוש לניניצ'י" (לניניסט צעיר) ב-20 בנובמבר 1938.

 ראו גם 
 רצח על חילול כבוד המשפחה
 אמנציפציה של נשים

הערות שוליים

קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:אוזבקים
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-1929