נסים ברוך

נסים ברוך (1 בפברואר 1932 – 1 במרץ 2021) היה כלכלן ישראלי. נמנה עם "נערי אשכול" ו"נערי פטינקין". שימש כיועץ כלכלי לראש הממשלה יצחק שמיר, מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

 קורות חיים 
נסים ברוך נולד בירושלים לרב יעקב ברוך ולחיה-לאה, שניהם ילידי העיר. אמו הייתה בתם של הרב אב"ד בכור אהרון אלנקווה ומרים מזל לבית אריאל. משפחת אריאל הייתה מהמשפחות הבודדות שמעולם לא עזבו את הארץ, ונקראו משפחות מוסתערבים. ברוך התגורר בשכונת עזרת ישראל בירושלים, בבית שנבנה על-ידי הסב הרב בכור אהרן אלנקווה בשנת 1905. לברוך היו חמישה אחים, כולם חברי תנועת הנוער בית"ר ואצ"ל, ביניהם אהרון ויצחק שהיו ממקימי קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים.

בגיל עשר הצטרף כחניך לתנועת הנוער בית"ר, ומאוחר יותר הדריך בה. בגיל 13 וחצי הצטרף כחבר מחתרת לאצ"ל, וקיבל את הכינוי המחתרתי "גיורא". פעילותו המחתרתית עסקה בתחומי התעמולה והגיוס. לקראת סיומו של המנדט הבריטי קריין ברוך בתחנת הרדיו המחתרתית קול ציון הלוחמת והשלים קורס באצ"ל בבסיס הנוער בקטמון. לפני הגיוס לצה"ל התנדב בפעילות חלוצית במושב רמת רזיאל ובהדרכה בקן בית"ר בירושלים.

ברוך היה חבר תנועת החרות, מפלגת גח"ל והליכוד. בתקופת לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים היה ממקימי "הגוש למען הסטודנט" שנועד ללכד את תנועת החרות ואת הליברלים, במטרה לקדם בחירות אישיות ואזוריות בישראל.

ברוך היה נשוי לאסתר לבית הרב יעקב גולדמן ולזוג נולדו שלושה בנים.

 השכלה 
ברוך למד בבית הספר היסודי תחכמוני בירושלים, ובתיכון ליד האוניברסיטה.

בשנת 1955 סיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1968 השלים תואר שני בכלכלה ובמנהל עסקים. בשנת 1961 סיים התמחות בסקנדינביה ובארצות הברית במסגרת מלגה מטעם האו"ם בנושאי תכנון ותקצוב בתחומי שיכון ותכנון ערים, רשויות מקומיות ושירותי רווחה אחרים.

בהמשך היה גם מרצה באוניברסיטה העברית בבית הספר לעבודה סוציאלית ובמחלקה לחינוך, ומרצה במכללה למינהל בקורס שמאים בכלכלה עירונית. ברוך הרצה גם בבית הספר לפקידים בכירים של משרד האוצר והנחה חברי כנסת ופקידים בהכנת פרויקטים לתואר אקדמאי.

 שירות צבאי 
במלחמת העצמאות שירת ברוך במסגרת האצ"ל בירושלים. ב-16 באוגוסט 1950 התגייס לצה"ל ועבר טירונות במסגרת "העתודה האקדמאית" הראשונה. ברוך קיבל אישור זכאות לענידת אות האצ"ל ועיטור לוחמי המדינה על"ה מטעם משרד האותות והעיטורים של משרד הביטחון.

עם סיום לימודיו ב-1953 הוצב במטכ"ל באג"ם תכנון. בשל עברו באצ"ל, התנגד השב"כ לשיבוצו הצבאי באג"ם תכנון. חבר הכנסת חיים לנדאו העלה שאילתה בכנסת בנושא וסוכם על המשך שירותו הצבאי בירושלים במחנה שנלר ומתן אישור להמשך הלימודים באוניברסיטה בתקופת השירות הצבאי. בשירות המילואים עבר קורס משנים טכניים וצורף לגדוד מרגמות כבדות 346. במלחמת ששת הימים שירת בחיל התותחנים בירושלים, בעמק המצלבה. במלחמת יום הכיפורים שירת במילואים בקו הראשון. במלחמת שלום הגליל קיבל אות הוקרה על פעילות חינוכית מקצין החינוך הראשי. ברוך סיים את שירות המילואים לאחר 36 שנים.
 בשירות הממשלתי 
 כהונה ראשונה: 1956-1965 
ברוך הצטרף כעובד מדינה במשרד האוצר, והיה מראשוני הכלכלנים באגף התקציבים, שהומלצו על ידי הפרופסור דן פטינקין, ונקראו "נערי פטינקין" ו"נערי אשכול", שהיה השר האחראי להקמת אגף התקציבים בניהולו של ד"ר יעקב ארנון, מנכ"ל משרד האוצר.

באגף התקציבים שימש כרפרנט לתקציב משרד החקלאות ופיתוח מקורות מים. כמרכז של כל השירותים הסוציאליים (כולל שיכון, עבודות ציבוריות רשויות מקומיות, חינוך, בריאות, עבודה, ביטוח לאומי). ברוך הגיע לדרגת סגן הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר. בעשור זה עברה ישראל ממצב כלכלי קשה לתחילתה של צמיחה כלכלית. הניסיון שרכש במשרד האוצר בשנים אלה עזר לו בבואו לכהונה השנייה שלו בשירות המדינה. בתקופה זו הפסיק כל פעילות פוליטית, והשתתף בתיעוד בעל פה של עמותת יד לוי אשכול לאיסוף עדויות וזיכרונות של מי שעבדו לצדו של לוי אשכול.

 כהונה שנייה בשירות המדינה 
ב-1 בדצמבר 1983 מונה ליועץ כלכלי לראש הממשלה, יצחק שמיר. ב-10 ביוני 1984 מונה למנכ"ל משרד האוצר, אך התפטר מתפקיד זה לאחר כ-4 חודשים, ב-1 באוקטובר של אותה השנה. ב-1 בנובמבר 1984 מונה למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בו כיהן עד ליולי 1986 אז התפטר.

חלקו של נסים ברוך בתפקידו כיועץ כלכלי לראש הממשלה שמיר וכמנכ"ל האוצר בנושא תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 או בשמה השני התוכנית להצלת המשק: עוד בהיותו יועץ כלכלי לראש הממשלה, נוכח המצב הכלכלי החמור, כשהאינפלציה מרקיעה שחקים, האיץ בראש הממשלה להכין "תוכנית ייצוב הכלכלית" ואף החל בהכנתה ביתר פירוט בעת מינויו למנכ"ל משרד האוצר (יוני 1984). תוכנית שתידחה בהמשך בגלל הבחירות להסתדרות העובדים עד לשנת 1985 ותיקרא בשם "התוכנית לייצוב המשק 1985". פרש ממשרד האוצר עם כינונה של הממשלה החדשה בראשותו של שמעון פרס (אוקטובר 1984). שלבי התוכנית וגלגוליה מצויים בארכיב המדינה וכלולים ב-30 תיקים שטרם התפרסמו ככתוב בארכיב המדינה. כאמור התוכנית הנ"ל הגיעה לסיומה רק באפריל 1985.

בתקופתו כמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי נכנס לתוקף חוק ביטוח הסיעוד, נושא שעסק בו רבות עוד בשנות השבעים בשמשו כחוקר ראשי במכון ברוקדייל. עמד בראש הצוות הבינמשרדי להגמשת ביטוח האבטלה מיום 11 ביולי 1986 והוגש לשר העבודה והרווחה, מר משה קצב ולחברי ועדת השרים. אושר והומלץ אך לא בוצע. פרש מתפקיד מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בשל חילוקי דעות חריפים עם השר הממונה.

פעילות מחוץ למסגרת הממשלתית

בשנת 1965 לאחר פרישתו הראשונה ממשרד האוצר חזר לפעילות הפוליטית בתנועת החרות והכין עבור סיעת גח"ל בכנסת את:
 מצע גח"ל בתחום השירותים הסוציאליים כולל נושאי השיכון והקהילה, הבטחת הכנסה ושירותי בריאות
 עקרונות לרפורמה במיסים על ההכנסה (בשיתוף יגאל כהן אורגד)
 הכנת מסגרת אלטרנטיבית לתקציב לאומי ולתקציב המממשלה לשנת הכספים 1974 (בשיתוף יגאל כהן אורגד).

פתח חברה פרטית בירושלים לייעוץ כלכלי וחברתי בשם: נ' ברוך ושות' - ייעוץ ומחקר בע"מ. במסגרת חברה זו ערך פרסומים הנוגעים למבנים ארגוניים, תהליכי קבלת החלטות ועיצוב מדיניות לגופים ציבוריים שונים. כמו כן הערכות חברות, בדיקת כדאיות בנושאי תיירות, שיכון ותכנון ערים, חינוך ובריאות. בשם ממשלת ישראל הכין סקרים לוועדה האזורית של האו"ם על "השירותים הסוציאליים לילד ולנוער בישראל ומטרות שירותים אלה". סקרים שזכו לציון רב ונמצאים בספריית הקונגרס האמריקאי. במסגרת החברה:
יועץ לסוכנות היהודית בענייני עלייה.
יועץ וחוקר ראשי במכון ברוקדייל
 יועץ לאגף התרבות של משרד החינוך (בנושאי תיאטרונים רפרטואריים ואמנות לעם)
 יועץ קבוע לעיריית ירושלים בתקופת ראש העיר טדי קולק ואהוד אולמרט.

התמנה ליו"ר ומנכ"ל רסקו, חברה להתיישבות חקלאית ועירונית בע"מ 1979–1983.

בשנת 1987 חזר לחברה הפרטית "ייעוץ ומחקר". ב-1988 הוזמן להעיד ככלכלן מומחה בנושא מד"א ובנושאי בריאות אחרים בפני ועדת נתניהו (מערכת הבריאות).

+ חברות במועצות מנהלים שנה  חבר דירקטוריון 1976-1978  דירקטור במועצה הישראללית לצרכנות וחבר בוועד המנהל של המועצה - בראשות שולמית אלוני 1979  דירקטור בבנק טפחות למשכנתאות לישראל בע"מ 1979-1978  חבר דירקטוריון "רסקו" חברה להתיישבות של הסוכה" 1982-1979  דירקטור בחברת מנועי בית שמש בע"מ 1983  עשות אשקלון מינוי שר ביטחון 1984  חבר דירקטוריון התעשייה האווירית 1984  חבר דירקטוריון כפר בעלי מלאכה בירושלים 1984  חבר דירקטוריון "אל-על" כמנכ"ל האוצר 1994  חבר דירקטוריון שיא החזקת 1995  דירקטור חיצוני בבנק דיסקונט לישראל בע"מ (עד למכירת הבנק)

 פעילות ציבורית ותפקידים ציבוריים 
הרשות לשיקום פליטים ומפונים ערביים – מינוי ר"מ דוד בן-גוריון ושר אוצר אשכול (1963)
חבר במועצה לבעיות הדמוגרפיה, מינוי ר"מ (1968)
 חבר הוועדה לבדיקת השירות הסוציאלי העירוני בירושלים (1968)
חבר צוותי החשיבה של תנועת החרות שהכינה את מצעי התנועה בכלכלה ובשירותי רווחה, תקציב חליפי, מדיניות מיסים, חוק ביטוח בריאות, תמיכות בשיכון (1970–1977)
חבר המועצה הלאומית לשיקום (1973–1976)
חבר ועדת ראש הממשלה לילדים ובני נוער במצוקה (ועדת גולדה) חבר בוועדות המשנה להבטחת הכנסה לשיכון וקהילה (1971–1973)
חבר הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז ירושלים (1976–1979)
חבר הוועדה לביצוע הרפורמה בשירותי הרפואה בישראל על ידי הנהגת ביטוח בריאות ממלכתי ועדת עזרה זוהר (1977)
יו"ר הוועדה לבחינת חוק רישוי הקבלנים ולהגנת זכויות רוכשי דירות (1977)
חבר הנהלת אמנות לעם (1977)
יו"ר הוועדה לתביעות הנכים (1978)
יועץ לוועדה המתמדת לשינויים מבניים במערכת שירותי הרווחה הציבוריים (1978)
חבר הוועדה לבחינת העקרונות להקצבות המדינה והרשויות המקומיות לתיאטרונים הציבוריים (1981)
חבר ב"הר איתן" המרכז הלאומי לגבורה – מינוי ר"מ ושר הביטחון (1981)
חבר הוועדה הציבורית-מקצועית לבדיקה כוללת של שירות המדינה וגופים נתמכים "ועדת קוברסקי" (1986-1989)
יו"ר הוועד המנהל של הוצאת ספרים ע"ש י"ל מגנס, האוניברסיטה העברית (1992)
חבר ב"חבר הנאמנים" של האוניברסיטה העברית ירושלים (1992–2010)
יו"ר מועצת המנהלים של החברה לניהול נכסי האוניברסיטה העברית בע"מ (1995)
יו"ר ועדת המאזן של האוניברסיטה העברית (2001–2007)

 קישורים חיצוניים 
ראיון עם נסים ברוך, נפגשים עם קבלה
היועץ הכלכלי לראש-הממשלה נסים ברוך, באתר ארכיון המדינה
ניסים ברוך מבקר אצל הבדואים בנגב החיים בעיקר בכפרים שאינם מוכרים על ידי מדינת ישראל, 1985, באתר הספרייה הלאומית

 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021