אוניות מחופות שריון מסדרת טרפלגר

שתי האוניות מחופות שריון מסדרת טרפלגר של הצי המלכותי הבריטי היו אוניות מחופות שריון מסוף המאה ה-19. שתיהן נקראו על שם קרבות ימיים שבהם ניצחו הבריטים במהלך מלחמות נפוליאון בפיקודו של אדמירל נלסון. שתי האוניות נקראו אה"מ נייל ואה"מ טרפלגר.

 תכנון 
ימין|ממוזער|350x350 פיקסלים|
בניית האוניות החלה בשנת 1886, לאחר שתוכננו על ידי ויליאם הנרי וייט כגרסאות משופרות של סדרת אדמירל, בעלות הדחק גדול יותר כדי לאפשר הגנה משופרת. עם זאת הוחלט לוותר על חגורת שריון מלאה לטובת חגורה חלקית באמצע האונייה עבה יותר.

במקור נועדו האוניות לכלול חימוש משני של שמונה תותחי 5 אינץ' אולם החימוש שונה לשישה תותחים מהירי ירי 4.7 אינץ' לשימוש נגד סירות טורפדו תוקפות, מה שהוביל לעלייה במשקל של 60 טון, בין השאר בשל כמות התחמושת המוגברת שנשאה האונייה עבורם. היה זה אחד השינויים שהובילו לכך שהאוניות היו עם משקל עודף של 600 טון, מה שגרם לשוקע נוסף בגובה של 1 רגל.

אוניות הסדרה היו אוניות המלחמה עם בולט נמוך הכמעט אחרונות שנבנו עבור הצי המלכותי. עיצוב זה היה מועדף במשך מספר שנים משום שהקטין את שטח המטרה שהאוניות הציגו לתותחי האויב בקרב, ומכיוון ששטח הגוף הקטן יותר איפשר שריון עבה יותר. עם זאת, בשל העובדה שהיה להן בולט של כ-15 רגל בלבד, כלי השיט לא היו מסוגלים להתמודד עם ים סוער מאוד. הבעיה נפתרה במקצת על ידי כך שהאוניות מילאו את רוב שירותם הפעיל בים התיכון הרגוע יחסית.

כאשר הן נבנו, משקיפים רבים העריכו יתר על המידה את פגיעותן של אוניות גדולות לטורפדות ואת חוסר היכולת להימנע מהן, מה שגרם להם להאמין שספינות מלחמה גדולות יוחלפו בהכרח בספינות קטנות יותר, פגיעות פחות ופחות יקרות. לדוגמה, ג'ון היברט, המזכיר הפרלמנטרי של האדמירליות, אמר לפרלמנט במרץ 1886: "אני חושב שאני יכול לומר בבטחה ששתי האוניות מחופות שריון הגדולות הללו יהיו ככל הנראה האחרונות מטיפוס זה שייבנו אי פעם במדינה זו או כל מדינה אחרת. בצרפת מפסיקים את הבנייה של אוניות מחופות שריון גדולות".

 אוניות הסדרה 
שם האונייה המספנה הונחה הושקה כניסתה לשירות טרפלגר מספנת פורטסמות' 18 בינואר 1886 20 בספטמבר 1887 1890 נייל מספנת פמברוק 8 באפריל 1886 27 במרץ 1888 10 ביולי 1891

 קישורים חיצוניים 

קטגוריה:אוניות מערכה בריטיות
קטגוריה:סדרות של אוניות מערכה