רוג'רו הראשון, רוזן סיציליה

רוֹגֵ'רוֹ הראשון (באיטלקית: Ruggero; ) היה אציל נורמני שהפך לרוזן הגדול הראשון של סיציליה בין השנים 1071 ל-1101.

כבן ל, הוא השתתף במספר משלחות צבאיות נגד אמירות סיציליה (החל מ-1061). מאוחר יותר הוא קיבל חלק מסיציליה על ידי אחיו, רובר גיסקאר, דוכס אפוליה, ב-1071. עד 1090, הוא כבש את כל האי. בשנת 1091 הוא  את מלטה. המדינה שיצר אוחדה עם דוכסות אפוליה בשנת 1127 והפכה לממלכת סיציליה בשנת 1130. צאצאיו המשיכו לשלוט בסיציליה עד 1194.

תחילת חייו
רוג'רו נולד בנורמנדיה, כנראה בכפר , שאביו היה הסניור שלו. הוא היה בנם הצעיר של  ושל אשתו השנייה פרסנדה. דרך אימו הוא היה אולי נכדו של רישאר הראשון, דוכס נורמנדיה. מעט ידוע על חייו ועל חייו של אחיו לפני המשלחות הצבאיות לדרום איטליה.

הגעה לאיטליה וכיבוש קלבריה
רוג'רו הגיע לדרום איטליה כאדם צעיר בקיץ 1057. הנזיר הבנדיקטיני , שהשווה את רובר גיסקאר ואחיו רוג'רו ל"יוסף ובנימין של פעם", מתאר את רוג'רו כך:

הסיבה למסעו לאיטליה, יחד עם אחיו רובר, הייתה מותו של אחיהם למחצה הבכור , רוזן אפוליה. בעוד רובר, בהיותו המבוגר מבין השניים, ירש את התואר הראשי, רוג'ר הפך לווסאל שלו לאחר שקיבל את מחוז קלבריה שנכבש זמן קצר לפני כן.

במשך זמן מה, רוג'רו חי כמו שודד בטירתו , ליד קוזנצה. בהסכם משנת 1062, חילקו האחים את השלל כך שלכל אחד "תהיה מחצית מכל טירה ועיירה בקלבריה". רוג'רו הקים אז את חצרו ב. בחג המולד 1061, הוא התחתן עם , בתו של , .

שני האחים כבשו אז את רג'ו, העיר היחידה בקלבריה שעדיין הייתה בשליטת האימפריה הביזנטית, לאחר מצור ארוך וקשה. גם מבצר סקוילצ'ה, שבו מצאו מקלט החיילים הביזנטיים, נכבש. ממבצרי קלבריה החלו שני האחים לתכנן את כיבוש סיציליה, באותה תקופה בשליטת המוסלמים.

כיבוש סיציליה
באותה תקופה, סיציליה נשלטה על ידי מוסלמים, והאוכלוסייה הורכבה ברובה על ידי נוצרים יוונים ביזנטיים. הנסיכים הערבים השולטים באי הפכו כמעט לעצמאיים מהסולטאן של תוניס.

רובר ורוג'רו מצאו את התירוץ לפלוש לסיציליה לאחר בקשת עזרתו של איבן אל-תומנה, אמיר קטניה, שהיה במלחמה עם גיסו, איבן אל-חוואס, אמיר אגריג'נטו. במאי 1061 חצו האחים מרג'ו וכבשו את מסינה. מכאן ואילך הם התקדמו כמעט ללא הפרעה עד לקסטרוג'ובאני.

שמאל|ממוזער|250px|רוג'רו הראשון מסיציליה בקרב צ'רמי (1063), בו ניצח מול 35,000 מוסלמים
שמאל|ממוזער|250px|רוג'רו הראשון ורובר גיסקאר מקבלים את המפתחות של העיר פלרמו מהערבים
מחלוקת בין רוג'רו ורובר גרמה לראשון לעזוב את סיציליה, אך הוא חזר במהירות יחד עם הרוזנת ז'ודית כדי להגן על תושבי , שהיו תחת איום מוסלמי. הוא התקבל היטב על ידי האיכרים היוונים. עם זאת, בזמן שרוג'רו כבש את , כוח יווני-מוסלמי ניסה ללכוד את טרואינה שבה הייתה לכודה הרוזנת ז'ודית, ורוג'רו נאלץ לחזור כדי להציל את אשתו. למרות איחוד הכוחות של המוסלמים עם היוונים, הצליח רוג'רו להביס אותם והמשיך בהתקדמותו.

ביוני 1063, רוג'רו הביס צבא מוסלמי גדול ב. גם אם הדיווח של גופרדו מלטרה על הקרב הוא מוגזם לחלוטין, אנו יודעים ש, אחיינו של רוג'רו, הוביל צבא קטן יותר בקרב. לפי האגדה, המלאך מיכאל הופיע דוהר מול הנוצרים, כשהוא זורח באור, והנחה אותם לניצחון.

לאחר שאסף צבא בן 500 חיילים, רוג'רו הטיל מצור על פלרמו, אך לאחר 3 חודשים של תוצאות מועטות, הוא החליט לנטוש את הרעיון. הוא השיג ניצחון חשוב נוסף ב ב-1068, נגד צבא מוסלמי גדול בהרבה.

לאחר שהדוכס רובר כבש את בארי, האחזקה הביזנטית האחרונה באיטליה, בשנת 1070, הוא התמקד בסיציליה, ועזר לרוג'רו בכיבוש הערים הגדולות של האיים. בשנת 1071, רוג'רו קיבל את התואר הרוזן הגדול של סיציליה, בעוד שרובר שמר על מסינה ו לעצמו. שני האחים צרו על פלרמו משני צדדים, והמוסלמים עמדו במצור במשך 5 חודשים. אז הצליח גיסקאר לפתוח דלת לאחיו להיכנס לעיר, וב-10 בינואר 1072 נכבשה לבסוף פלרמו. ערים מעטות נותרו בסיציליה שטרם נכבשו.

כשרובר מת ב-1085, רוג'רו, בהיותו החבר הבכיר במשפחה, נאלץ לחזור לאפוליה כדי ליישב את המחלוקת בין בוהמון, בנו הראשון של רובר מ (שנחשב לא חוקי) ו, בנו הראשון של רוברט מ. בתמורה לתמיכה ברוג'רו בורסה, הוא זכה לשמור לעצמו את קלבריה, שניתנה לו על ידי רובר, ולאחר מכן קיבל את פלרמו ב-1091.

רוג'רו חזר לסיציליה, ויצא למלחמה עם , אמיר סירקוזה ונוטו (איטליה). במאי 1086, יחד עם בנו , צעד רוג'רו לסירקוזה. באמצע הלילה הם תקפו את צי הסרצנים, שהופתעו. רוג'רו קפץ ישירות על הגליאה של בנברט, והאמיר, מבוהל, ניסה לקפוץ על ספינה אחרת, אך נכשל וטבע בגלל השריון הכבד שלו. מותו של בנברט גרם לבלבול, ובאוקטובר סירקוזה נכנעה בגלל רעב.

לאחר סירקוזה, נפלה בשנת 1087 אגריג'נטו לידי הנורמנים, יחד עם קסטרוג'ובאני, שכן שניהם הוחזקו בידי האמיר קאמוט. במהלך המצור על  ב-1089, רוג'רו קיבל הודעה על הגעתו של האפיפיור אורבנוס השני ל, ונאלץ להשאיר את העבודה לאנשיו. הוא התייחס לאפיפיור בכבוד מוחלט וקיבל מתנות יקרות. לאחר מכן חזר לבוטרה, שנפלה בשנת 1090. הגיע ל כדי לחגוג את נישואיו ל, הוא קיבל כמה נציגים מהעיר נוטו שביקשו שלום ונכנעו לסיציליה. לבסוף, בשנת 1091, רוג'רו שלט בכל האי.

שלטונו של רוג'רו בסיציליה הפך למוחלט יותר משל רובר גיסקאר באיטליה. בנוסף, עקב ההגירה של הלומברדים והנורמנים, הכנסייה הלטינית החליפה בהדרגה את זו של המסורת הביזנטית-יוונית. בחלוקת הפייפים של 1072 ו-1092, לא נוצרו פייפים גדולים. הוואסלים המעורבים הנורמנים, הצרפתים והאיטלקים היו חייבים את הבנפיקיום שלהם לרוזן. שום מרד פיאודלי בעל חשיבות לא התעורר נגד רוג'רו.

כיבוש מלטה
כדי להימנע ממתקפה מצפון אפריקה הפליג רוג'רו בשנת 1091 עם צי כדי לכבוש את מלטה. ספינתו הגיעה לאי לפני השאר המשלחת. כאשר נחתו נסוגו המגינים המעטים בהם נתקלו הנורמנים ולמחרת צעד רוג'רו לבירה מדינה. תנאי הכניעה נדונו עם הקאדי המקומי. הוסכם כי האיים יעלו מס לרוזן וכי על הקאדי להמשיך לנהל את האיים. עם ההסכם שוחררו אסירים יוונים ונוצרים רבים אחרים, אשר שרו לרוג'רו את הקיריה. הוא עזב את האיים עם רבים שרצו להצטרף אליו וכל כך רבים היו על ספינתו שהיא כמעט טבעה, לדברי גופרדו מלטרה. סיפור הפלישה עבר רומנטיזציה במאות מאוחרות יותר, ונוצרו אגדות לפיהן הרוזן הוא שהעניק למלטזים את דגלם האדום והלבן על ידי חיתוך חלק מדגלו. המיסה נאמרת פעם בשנה לזכר הרוזן בקתדרלת מדינה, כהכרה בתפקידו של הרוזן בשחרור הנוצרים המלטזים מהשליטה והשלטון המוסלמי.

שלטון על סיציליה
שליט עליון פוליטי, הרוזן הפך גם לאדון הכנסייה באי. האפיפיור, שהעדיף נסיך ששחרר את סיציליה משלטון היוונים והמוסלמים, העניק ב-1098 לרוג'רו ויורשיו את מעמד האפוטרופוס האפוסטולי של האי. רוג'רו יצר בישופות לטיניות חדשות בסירקוזה, באגריג'נטו ובמקומות אחרים, מינה את הבישופים באופן אישי, בעוד הוא הפך את הארכיבישופות של פלרמו לכס קתולי. מבין הבישופים הללו ותפקידי דת חשובים אחרים, מיעוטם היו צרפתים, ומתוכם אפילו פחות היו נורמנים. מבין חמשת בישופויות החדשות שהקים, בישוף אחד היה נורמן ושלושה אחרים היו מאזורים אחרים של צרפת. הוא נהג בסובלנות כללית כלפי ערבים ויוונים, ואף נתן חסות לבנייתם של למעלה מ-12 מנזרים יווניים באזור ואל דומונה. בערים, המוסלמים, שבדרך כלל הבטיחו זכויות כאלה בתנאי הכניעה שלהם, שמרו על מסגדיהם, הקאדים שלהם וחופש המסחר; בארץ, לעומת זאת, הם הפכו לצמיתים. מרבית חיל הרגלים של רוג'רו היו מוסלמים; אנסלם הקדוש, שביקר אותו ב, 1098, מצא "אינספור אוהלים חומים של הערבים". למרות זאת, היסוד הלטיני החל לנצח, כאשר הלומברדים ואיטלקים אחרים נהרו לאי בעקבות הכיבוש, וכיבוש סיציליה הוכיח את עצמו כמכריע בדעיכה המתמדת של הכוח המוסלמי במערב הים התיכון מזמן זה.

מוות וירושה
רוג'רו הראשון מת ב-22 ביוני 1101 במילטו ונקבר במנזר הבנדיקטיני של השילוש הקדוש. המנזר נהרס ברעידת האדמה של 1783. הריסותיו נמצאות כיום בפארק הארכאולוגי מילטו אנטיקה.

עם מותו של רוג'רו, הפך בנו, , לרוזן של סיציליה, כאשר אימו, , משמשת כעוצרת שלו. סימונה מת ב-28 בספטמבר 1105, בגיל 12, ותואר הרוזן עבר לאחיו הצעיר, רוג'רו השני, מלך סיציליה, כשאדלזיה ממשיכה בתור עוצרת, בהיותה גם אימו של רוג'רו השני.

נישואים וצאצאים
לרוג'רו היו שלושה בנים בלתי חוקיים ידועים:
  (בערך 1060–1092), מצביא, מת לפני אביו.
 גוליילמו, הלגיטימיות לא ברורה, אולי בן מנישואים ראשונים או שניים.
  (מת בסביבות 1120), רוזן רגוזה. הלגיטימיות לא ברורה, אולי בן מנישואים ראשונים או שניים. לא היה לו סיכוי לרשת כיוון שהוא נפגע מצרעת.

נישואיו הראשונים של רוג'רו התרחשו בשנת 1062, ל. מנישואים אלו נולדו רק בנות:
 פלנדינה (Flandina), נשואה לראשונה לאיג מ, הרוזן הראשון של . כאשר הוא מת לאחר 1075, היא נישאה בשנית ל, הרוזן השני של פטרנו ואחיה של , אשתו השלישית של רוג'ר.
 מטילדה (Matilda; בערך 1062 – מתה לפני 1094), נשואה לראשונה ל ולורד הייסטינגס. היא גורשה על ידי בעלה, ונישאה בשנית בשנת 1080 לרמון הרביעי, רוזן טולוז.
 אדליזה (נפטרה לפני 1096), נישאה ב-1083 ל
 אמה (Emma; בערך 1070 – 1120), מאורסת לזמן קצר לפיליפ הראשון, מלך צרפת; נישאה תחילה ל ושנית עם .

בשנת 1077, שנה לאחר מותה של ז'ודית, רוג'רו התחתן בשנית, עם . ילדיהם היו:
  (בערך 1080 – 1100 לערך), רוזן .
 מוריאל (מתה ב-1119), נישאה לג'וזברט דה לוסי.
 קונסטנס (1082 - מתה לאחר 1135), נישאה ל, בנו של הקיסר היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
  (נפטרה ב-1102), נישאה לקלמן, מלך הונגריה
 ז'ודית (נפטרה ב-1136), נישאה ל
 סיבילה, נישאה לרובר, בנו של רובר הראשון, דוכס בורגונדיה

ארמבורז' מתה בשנת 1087, ורוג'רו נישא בשנית ל, אחותו של חתנו אנריקו דל ואסטו. הילדים של רוג'רו ואדלזיה היו:
 מטילדה (נפטרה לפני 1094), נישאה ל וטוען לדוכסות אפוליה.
  (1093 - 1105), רוזן סיציליה.
 רוג'רו השני, מלך סיציליה (1095–1154).
 מקסימילה (נקראת גם מטילדה, נפטרה לאחר 1137), נישאה לאילדברנדינו השישי .

לקריאה נוספת
 Norwich, John Julius. The Normans in the South 1016–1130. London: Longmans, 1967.

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:רוזנים
קטגוריה:נורמנים
קטגוריה:סיציליה: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1031
קטגוריה:נפטרים ב-1101