צור מעון

צור מעון היה קיבוץ של העובד הציוני ואחר כך מושב של תנועת המושבים שהתקיים בין 1949 ל-1955 במערב הנגב סמוך לרצועת עזה, וננטש. סמוך למקום הוקם קיבוץ ניר עוז.

מקור שמו הוא ב: "הֱיֵה לִי לְצוּר מָעוֹן לָבוֹא תָּמִיד", ופירושו הוא מקום להתגונן בו, והוא כולל גם את שמו של האזור "חבל מעון" (על שם היישוב היהודי הקדום שהתקיים בקרבת מקום).

היסטוריה
הגרעין המייסד של צור מעון הורכב מיהודים הונגרים ניצולי השואה, שהתארגנו במאי 1945 בהונגריה לקבוצה בשם "הפועל", ויצאו להכשרה בגרמניה לקראת עלייה, שם הקימו משק חקלאי. בדרכם לארץ נאסרו בני החבורה במחנות המעצר בקפריסין, ועם שחרורם הצטרפו לבבית הספר החקלאי בנהלל. במלחמת העצמאות לחמו יחד כפלוגה ב' בגדוד הראשון של הנח"ל, ובין היתר סייעו בשיקום ניצנים שנפגעה במלחמה. עם שוך הקרבות התארגנו לעלייה לקרקע במסגרת העובד הציוני, כשאליהם מצטרפים חברי עליית הנוער מרומניה ופולין, וכן קבוצה קטנה של פליטי קיבוץ נירים הסמוך שננטש במלחמת העצמאות (אנשי נירים עזבו לאחר זמן קצר להתיישב במיקומו הנוכחי של הקיבוץ).

כ-90 המתיישבים הראשונים, מרביתם צעירים, עלו על הקרקע ב-20 בדצמבר 1949 (כ"ט בכסלו ה'תש"ט) ממזרח לחורבות הכפר מעין. בראשית הדרך, התבססו המתיישבים על מים ששאבו ממעיין הבשור, עד שהתקינו צינור שיחבר את הקיבוץ לבאר הכפר הנטוש. הקיבוץ היה נקודת ההתיישבות היהודית ה-29 בנגב.

המתיישבים הקימו מגדל מים וצריפים למגורים וכן מאפייה חברי הקיבוץ התפרנסו כשכירים ביישובי הסביבה. בין קיבוץ צור מעון לקיבוץ נירים הסמוך נודעה מערכת יחסים עכורה, על רקע היריבות הפוליטית-חברתית בין השומר הצעיר (נירים) לבין העובד הציוני (צור מעון). היישוב סבל מקרבתו לגבול עם רצועת עזה. היישוב צורף למועצה אזורית הנגב המערבי.

ב-1951 החליטה תנועת העובד הציוני להעביר את גרעין צור מעון לקיבוץ (לימים מושב) מבקיעים דרומית לאשקלון. המקום נשאר שומם לתקופת מה, ובנובמבר של אותה שנה התיישב בו גרעין של ארגון בני המושבים, בוגרי מושבים ובתי ספר חקלאיים, שכלל כ-25 צעירים. הם זרעו את השדות ביבולי חורף וקיץ, וכן עסקו בעבודות חוץ ובהדרכה במושבי עולים בסביבה. בתחילת 1954 גרעין זה עזב את צור מעון כדי להתיישב בנקודת הקבע שלהם, מושב ניר בנים, ואת מקומם תפסו בני גרעין נח"ל, שקיבלו אישור מהרמטכ"ל משה דיין להתיישב בצור מעון, בתנאי שיעסקו בהדרכה במושבי עולים. כאשר חברי הגרעין השתחררו מצה"ל, בספטמבר 1954, נעזבה צור מעון לצמיתות.

כיום, שרידיה של צור מעון נמצאים בתחומי הרפת של קיבוץ ניר עוז.

בתרבות
צור מעון מוזכר במחזה קזבלן מאת יגאל מוסינזון. אדון פלדמן, אביה של רחל היה חבר מושב צור מעון, שאותו עזב לטובת חיי הבורגנות העירוניים. כשנשאל פלדמן מדוע עזב את צור מעון, ענה:  רחל לא שלמה עם מהלך זה של הוריה, ורוצה לשוב ולחיות בצור מעון.

לקריאה נוספת
יאיר דואר, לנו המגל הוא חרב, בהוצאת יד טבנקין, 1992, עמ' 269 - 270.

קישורים חיצוניים
 צור מעון, באתר עמוד ענן.
 דן גזית, ובתווך – צור מעון… (גם זה קרה בשטחה של המועצה האזורית אשכול דהיום), באתר "אבני גזית".


הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים לשעבר
קטגוריה:יישובים ישראליים שננטשו
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצי העובד הציוני
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:ניר עוז
קטגוריה:הנגב: היסטוריה