יאקאב שלגו

יאקאב שלגו (במקור עד 1885 יעקב וייס,Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 13783/1885. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1885. év 12. oldal 2. sor בהונגרית: Salgó Jakab; פשט, 16 באוגוסט 1849 – בודפשט, 29 ביוני 1918)Dr. Salgó Jakab meghalt (1918. június 30.) Világ, 9. évfolyam, 150. szám היה רופא, פסיכיאטר יהודי-הונגרי, מומחה לרפואה משפטית. מחקריו ופרסומיו היו חלוציים ומן הראשונים בפסיכיאטריה ההונגרית.

 קורות חייו 
יעקב וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מנו וייס ושל יוליאנה רוט. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו בעיר הולדתו פשט, באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת גטינגן. ב-1874 הוסמך לדוקטור לרפואה בווינה. לאחר מכן עבד שנה אחת במחלקה הפסיכיאטרית של בית החולים הציבורי בווינה כרופא משנה, ולאחר מכן במשך ארבע שנים כמתמחה במרפאה הפסיכיאטרית של מקסימיליאן ליידסדורף . בשנת 1879 קיבל תפקיד הוראה באוניברסיטה פרטית בפסיכיאטריה בווינה. בשנים 1880–1882 היה הרופא הראשי של בית החולים הפרטי לחולי נפש וילהלם סווטלין . ב-1884 הוא מונה לרופא הראשי בבית החולים הפסיכיאטרי הארצי בליפוטמזה . בשנת 1890 הוסמך כמרצה גם באוניברסיטת בודפשט. הוא נחשב לאחד מחלוצי הפסיכיאטריה המשפטית בהונגריה.

הוא היה חבר:
 במועצה הלאומית הרפואית לבריאות הציבור
 באגודה הרפואית המלכותית של בודפשט
 ב-Société royale de médecine mentale de Belgique
 ב-Société Médico-Psychologique בפריז
 באגודות מדעיות נוספות

הוא כתב ערכים ללקסיקון פאלאס הגדול. מאמריו ומחקריו פורסמו בהונגרית, בגרמנית ובצרפתית בכתבי עת רפואיים מקומיים וזרים.

 חייו הפרטיים 
אשתו הייתה גבריאלה זינגר (1856–1915),איתה התחתן ב-1879 בווינה בבית הכנסת הגדול.

ילדיו:
 פרנץ ג'רג' שלגו (1883–1887)
 מרגיט שלגו (1887–?). בעלה היה נאנדור בלאנקנברג (1884–?) היה מהנדס ראשי.
 ליליה גאורגינה שלגו (1890–?). בעלה היה מור הולאן (הרצפלד) (1878–?) היה מהנדס מכונות.

 עבודותיו העיקריות 
 Werth und Bedeutung der Reformbestrebungen in der Psychiatrie (Stuttgart, 1877)
 Die cerebralen Grundzustände des Psychosen (Stuttgart, 1877)
 Reformbestreben der Klassifikation der Psychosen (Stuttgart, 1881)
 Kétes elmeállapotok a törvényszék előtt (Budapest, 1883., Magyar Jogászegyleti Értekezések. X. 1., 10. és Klinikai füzetek III. évfolyam)
 Az elmekórtan tankönyve (Budapest, 1890., 2. javított és bővített kiadás. Budapest, 1899.)
 Az anthropológiai jelek értéke az elmekórtanban (Budapest, 1895)
 A gyermekkorban levő bűnösök (Budapest, 1896., Fekete Gyulával közösen)
 A szeszmérgezés és nehéz kórság kórtani viszonya (Budapest, 1899., Különnyomat a Gyógyászatból)
 Tébolydai balesetek és szerencsétlenségek (Budapest, 1900., Különnyomat a Gyógyászatból)
 Az elmebetegség elmekórtani fogalma (Budapest, 1900., Különnyomat a Gyógyászatból)
 Az elmebetegségek prophylaxisa (Budapest, 1903., A budapesti Orvosi Ujság tudományos Közleményei)
 A szellemi élet hygiéniája (Budapest, 1905)
 Az alkoholizmus társadalmi jelentősége (Budapest, 1917)

 לקריאה נוספת 
 אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
 Magyar életrajzi lexikon I–IV (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש}
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
 יוז'ף בוקור (עורך). הלקסיקון הגדול של פאלאס . Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998). ISBN 963 85923 2 X
 יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. גישה מקוונת

 ראו גם 
 Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים)
 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1849
קטגוריה:נפטרים ב-1918