ג'ף מילס

ג'ף מילס (באנגלית: Jeff Mills; נולד ב-18 ביוני 1963) הידוע גם בשם "הקוסם", הוא די ג'יי, מפיק תקליטים ומלחין אמריקאי. בסוף שנות ה-80 הקים מילס את קולקטיב הטכנו "Underground Resistance" יחד עם מפיקי הטכנו מדטרויט מייק בנקס ורוברט הוּד, אך עזב את ההרכב כדי להמשיך בקריירה של אמן סולו בתחילת שנות ה-90. מילס הקים את הלייבל "Axis Records" שבסיסה בשיקגו ב-1992, שאחראית להוצאה לאור של חלק גדול מעבודות הסולו שלו.

מילס זכה להכרה בינלאומית על עבודתו כדיג'יי וכמפיק. הוא השתתף בסרט "Man from Tomorrow", סרט תיעודי על מוזיקת טכנו שהפיק יחד עם הקולנוענית הצרפתייה ז'קלין קו. הוא המשיך לעבוד בקולנוע, ויצר את ""Life to Death and Back, סרט שצילם באגף המצרי של מוזיאון הלובר, שם הייתה לו שהות אמן של ארבעה חודשים. בשנת 2007 קיבל דרגת אביר במסדר האמנויות והספרות, ובשנת 2017, העניק נשיא המכון הערבי העולמי ושר התרבות הצרפתי לשעבר, ז'אק לאנג, למילס דרגת קצין במסדר על שירותיו לאמנויות.Jeff Mills a été élevé au rang d’officier des Arts et des Lettres, in Mixmag (French edition), May 2nd, 2017.

 קריירה 
מילס נולד בדטרויט, מישיגן בשנת 1963. החל את הקריירה שלו בתחילת שנות ה-80 תחת השם "הקוסם" ("the Wizard"). הוא שילב אלמנטים של טרנטבליזם כמו ביט ג'אגלינג וסקרצ'ינג בסטים שלו, שחלקם הוקלטו מראש. הייתה לו תוכנית רדיו לילית בתחנת הרדיו WDRQ ולאחר מכן ב-WJLB בדטריוט בה היה משמיע אמני טכנו מקומיים, כמו דריק מיי, קווין סונדרסון וחואן אטקינס. כמו כן ניגן מילס באופן קבוע במספר מועדונים באזור דטרויט.

 Underground Resistance 
מילס הוא חבר מייסד של Underground Resistance, קולקטיב טכנו שהוא הקים עם נגן הבס לשעבר של להקת הפאנק של ג'ורג' קלינטון, פרלמנט, מייק בנקס . הקבוצה אימצה רטוריקה מהפכנית והופיעה בציבור רק במסכות סקי ובחליפות קרב שחורות. מילס מעולם לא עזב "רשמית" את ההרכב, אבל התחיל להמשיך במיזמים משלו מחוץ לו. רבות מההקלטות המוקדמות של Underground Resistance היו תוצר של ניסויים שונים של בנקס ומילס, הן סולו והן בשיתוף פעולה, לפני שמילס עזב את הקולקטיב ב-1991 וזכה להצלחה בינלאומית כאמן סולו ודי ג'יי. ההרכב ממשיך להיות עמוד התווך של סצנת המוזיקה של דטרויט.

UR קשרו את האסתטיקה של הטכנו המוקדם של דטרויט לנסיבות החברתיות, הפוליטיות והכלכליות המורכבות שבאו בעקבות המיתון הכלכלי במרכז העיר בזמן עידן רייגן, תוך הפקת מוזיקה חסרת פשרות שנועדה לקדם מודעות ולהביא לשינוי פוליטי. השירים של UR יצרו תחושה של חקר עצמי, ניסוי ויכולת לשנות את עצמך ואת הנסיבות. בנוסף, UR רצו ליצור הזדהות מעבר לקווים מסורתיים של גזע ואתניות. צורה נוספת של המרד של UR נוגעת לדחיית מסחור הטכנו. הדבר ניכר במסרים שנשרטו בתקליטים, במילים ובצלילים של UR המבטאים עצמאות כלכלית מחברות התקליטים הגדולות.

 עבודת סולו ולייבלים עצמאיים 
מילס עזב את UR ב-1991 כדי להמשיך במיזמים שלו. הוא עבר מדטרויט, תחילה לניו יורק, בהמשך לברלין בה היה רזידנט דיג'יי במועדון Tresor , ולאחר מכן לשיקגו. שם בשנת 1992, יחד עם חברו יליד דטרויט, רוברט הוד , הקים את חברת התקליטים Axis.

מילס הוציא לאור את "Blue Potential" ב-2006, אלבום של הופעה חיה שלו מנגן עם התזמורת הפילהרמונית של מונפלייה על 70 נגניה ב-2005. האלבום היה רמיקס לפרשנות קלאסית, בעקבות אקטים מוזיקליים כמו רדיוהד. ב-2013 הוא הוציא את "Where Light Ends", אלבום בהשראת האסטרונאוט היפני מאמורו מוהרי והמסע הראשון שלו לחלל. בשנת 2018, מילס הקליט את המיני-אלבום "Tomorrow Comes The Harvest" עם מתופף האפרו-ג'אז האגדי טוני אלן.

 קולנוע, פסקול וסרט תיעודי 
מילס ניגן סט בינואר 2015 במרכז הקהילה היהודית בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הסט בוצע עם ארבעה פטיפונים כדי ליצור פסקול סינמיקס לסרט "Woman in the Moon", סרטו האילם משנת 1929 של פריץ לאנג במהלך הקרנת הסרט במרכז. מילס יצר בעבר עבודה המדגישה את הקריירה של לאנג, כולל בשנת 2000 הלחנה, ביצוע והוצאה לאור של פסקול לסרט האילם של לאנג מ-1927 מטרופוליס.

מילס היה מעורב בקולנוע בעזרתה של היוצרת הצרפתייה ז'קלין קו. הוא עזר לקו להפיק את הסרט "Man from Tomorrow", סרט תיעודי על מוזיקת טכנו שהציג את מילס. הוא המשיך בתעשיית הקולנוע עם יציאתו לאקרנים של הסרט העצמאי "Life to Death and Back" שצילם באגף המצרי של מוזיאון הלובר בצרפת, שבו הייתה לו שהות אמן של ארבעה חודשים.

 סגנון מוזיקה 
בסטים שלו כדיג'יי מילס משתמש בדרך כלל בשלוש פטיפונים, במכונת תופים רולנד TR-909, ומנגן עד שבעים תקליטים בשעה אחת. ה-DVD של מילס Exhibitionist, משנת 2004, מציג אותו מנגן מיקס לייב על שלושה פטיפונים באולפן. ב-2011, מילס עבר להשתמש בשלושה או ארבעה נגני CD ברוב הופעותיו במועדונים, במקום בפטיפונים הרגילים של טכניקס. המגזין מיקסמג תיאר את מילס כ"מאסטר" של ה-909.

 דיסקוגרפיה 
 אלבומי אולפן 

 מיני-אלבומים 

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963