השקעה מונחית פקטורים

השקעה מונחת פקטורים היא שיטת השקעה הכוללת התמקדות במאפייני חברות הניתנים לכימות או "גורמים" שיכולים להסביר הבדלים בתשואות המניות. מאפיינים בולטים שעשויים להיכלל בגישה הם: גודל, ערך, מומנטום, צמיחת נכסים, רווחיות, מינוף, טווח ותחזוקה.

אסטרטגיית השקעה מונחת פקטורים כרוכה בהטיית תיקי השקעות לכיוון פקטורים מסוימים, בניסיון לייצר תשואות השקעה ארוכות טווח העולות על מדדי ההשוואה. הגישה היא כמותית ומבוססת על נתונים נצפים, כגון מחירי מניות ומידע פיננסי, ולא על דעות או השערות ותחזיות עתידיות.

על פי מחקרים שונים, השקעות כאלה עשויות להניב תשואה עודפת על פני תשואת השוק, כך מניות ערך סיפקו תשואה עודפת של כ-4.4% בשנה על פני מניות צמיחה מ־1929 ועד 2023. בהשוואה אחרת, נמצא שקרנות מחקות למדדים שמשלבים השקעה במניות קטנות ומניות ערך (Small cap value) השיגו תשואה עודפת של 3% בשנה על פני הs&p500, מיוני 1929 ועד אוגוסט 2023.

תופעה זו מתועדת גם באג"ח קונצרניות ובכל סוגי הנכסים העיקריים, כולל מטבעות, אג"ח ממשלתיות, מדדי מניות וסחורות. 

 גישת 5 הפקטורים 
בשנת 1993 פרסמו יוג'ין פאמה וקנת פרנץ' מודל חדש להערכת מחירן של מניות, ובו הציגו 3 גורמי סיכון שקיימים במניות שונות, ומשפיעים על תשואות המניות באופן ממוצע. שלושת הגורמים הם: 1) סיכון השוק, 2) סיכון מניות ערך, 3) סיכון מניות קטנות. המודל קבע באופן פשוט שלאורך ההיסטוריה המתועדת מניות של חברות קטנות נתנו תשואה עודפת על פני מניות של חברות גדולות, וכך גם מניות שמחירן היחסי נמוך (מניות ערך) על פני מניות שמחירן גבוה (מניות צמיחה). בשנת 2015 הוסיפו פאמה ופרנץ' על סמך מחקר המשך שני גורמים נוספים שהובילו למובהקות סטטיסטית בתשואות - רווחיות ומומנטום.

לאחר פרסום המחקר, עסק פאמה במשך שנים רבות ביישום הממצאים התאורטיים בפועל, על ידי השקת מדדים המבוססים על הפקטורים שמצא, בחברת Dimensional Funds.

בדוחו"ת המעקב אחרי ביצועי הקרנות המנוהלות של חברת סטנדרד אנד פורס מופיעים מדי שנה ביצועי הקרנות שמשקיעות באופן ממוקד בפקטורים של גודל וערך. לפי הדו"ח משנת 2022, כ-92% מהקרנות אינן מצליחות לספק תשואה עודפת למדד, לאורך 20 שנות מעקב, בהשוואה למדד S&P Small Cap 600 Value הפאסיבי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:השקעה