שרה סיגר

שרה סיגר OC (באנגלית: Sara Seager; נולדה ב-21 ביולי 1971) היא אסטרונומית ומדענית פלנטרית אמריקאית-יהודיה. סיגר היא פרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) וידועה כפורצת דרך במחקריה על כוכבי לכת חוץ-שמשיים והאטמוספירות שלהם, ואחראית לגילוי הראשון של אטמוספירה בכוכב לכת חוץ-שמשי. היא כתבה שני ספרי לימוד בנושאים אלה. סיגר זכתה במלגת מקארתור בשנת 2013, תוך ציון עבודתה התאורטית על זיהוי חתימות כימיות באטמוספירות של כוכבי לכת חוץ-שמשיים ופיתוח של מצפה כוכבים בחלל לצפייה במעברים פלנטריים בעלות נמוכה, מונתה כקצינה במסדר קנדה ב-2020 וזכתה להוקרה ופרסים רבים נוספים על עבודתה.

 השכלה וקריירה 
סיגר קיבלה את התואר הראשון שלה במתמטיקה ופיזיקה מאוניברסיטת טורונטו ב-1994, בסיוע פרס מחקר לסטודנטים לתואר ראשון של  (NSERC), ותואר דוקטור לאסטרונומיה מאוניברסיטת הרווארד ב-1999. בעבודת הדוקטורט שלה בהנחיית פרופ' , פיתחה מודלים תאורטיים של אטמוספירות של כוכבי לכת חוץ-שמשיים.

בין השנים 1999 ל-2002, כיהנה סיגר בתפקיד עמיתת מחקר פוסט-דוקטורט במכון למחקר מתקדם (IAS) בפרינסטון ולאחר מכן, עד 2006, כחברת צוות מחקר בכיר במכון קרנגי למדע בוושינגטון. בינואר 2007 הצטרפה סיגר למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כפרופסור חבר במחלקה לפיזיקה ובמחלקה למדעי כדור הארץ, האטמוספירה ומדעים פלנטריים, קיבלה קביעות ביולי 2007, וקודמה לפרופסור מן המניין בשתי המחלקות ביולי 2010. מ-2012 היא מחזיקה בקתדרה על שם 'מחזור 1941' למדעים פלנטריים. ב-2017 מונתה גם לפרופסור לאווירונאוטיקה והנדסה אווירונאוטית.

 מחקר אקדמי 
ממוזער| שרה סיגר מדברת על כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש וגילוי חיים עליהם (2016, באנגלית)
המחקר של סיגר כוון בעיקר לגילוי כוכבי לכת חוץ שמשיים ולניתוחם. בפרט, עבודתה מתרכזת סביב אנלוגים נדירים לכאורה של כדור הארץ, פעילות שגרמה לנאס"א ולאחרים לכנות אותה חלוצה, פורצת דרך ו"אינדיאנה ג'ונס אסטרונומית". תחזיותיה הביאו לראשונה לגילוי אטמוספירה של כוכב לכת חוץ שמשי, באמצעות טלסקופ החלל האבל. סיגר כיהנה בוועדות רבות לחיפוש וחקר כוכבי לכת אלו.

יחד עם מארק קוצ'נר, חזתה את קיומם של כוכבי לכת פחמניים.

בשנים מאז 2020, התמקדה סיגר בחקר כוכב הלכת נוגה, עם הגילוי הפוטנציאלי של פוספין, גז ביולוגי, באטמוספירה העליונה שלו.

 Starshade 
סיגר שימשה כיו"ר צוות הגדרת המדע והטכנולוגיה של נאס"א עבור בדיקת התכנות בשם "Starshade", שנועדה לשגר צמד של טלסקופ חלל ודיסקית הסתרה, שתשמש לחסימה מדויקת של האור המגיע מכוכב מרוחק על מנת לאפשר לטלסקופ להפריד את האור העמום בהרבה המגיע מכוכב לכת הסמוך לכוכב.

 משוואת סיגר 
על מנת להבהיר כי מתנהל חיפוש חדש אחרי חיים חוצניים, סיגר פיתחה גרסה מקבילה של משוואת דרייק. משוואת סיגר מיועדת להערכת מספר כוכבי הלכת שיכולים לקיים חיים בגלקסיה. במקום חייזרים עם טכנולוגיית רדיו, סיגר שינתה את משוואת דרייק כדי להתמקד בנוכחות של כל תצורת חיים שניתן לזהות מכדור הארץ. המשוואה מתארת חיפוש אחר כוכבי לכת עם גזים ביולוגיים, המיוצרים על ידי יצורים חיים. כדי לאפשר גילוי, גזים אלו צריכים להצטבר באטמוספירה של כוכב הלכת ולהגיע לרמות אותן ניתן לזהות באמצעות טלסקופי חלל. סיגר מצפה שהחיפוש יבוצע באמצעות טלסקופ החלל TESS וטלסקופ החלל ג'יימס וב, כאשר כוכב הלכת עובר בין הכוכב שלו לבין הטלסקופ, והאטמוספירה שלו בולעת אורכי גל מסוימים המהווים חתימה ספקטראלית ייחודית.



כאשר:
 N = מספר כוכבי הלכת עם סימני חיים אותם ניתן לזהות
 *N = מספר הכוכבים שנצפו
 FQ = חלק (יחס) הכוכבים השקטים, בעלי יחסית מעט התפרצויות סולאריות, שגם מפריעות לתצפית האסטרונומית וגם יגרמו לקרינה אולטרא סגולה שתפרק את המולקולות הביולוגיות באטמוספירה
 FHZ = חלק הכוכבים עם כוכבי לכת סלעיים באזור הישיב
 FO = חלק הכוכבים עם כוכבי לכת אותם ניתן לגלות מרחוק
 FL = חלק מכוכבי הלכת המקיימים חיים
 FS = חלק מצורות החיים המייצרות אטמוספירות פלנטריות בעלות גז אחד או יותר היוצרים חתימה ספקטראלית אותה ניתן לגלות ולזהות מרחוק

סיגר השתמשה במשוואה זו לחישוב עבור כוכבים נפוצים, מסיווג ספקטראלי M, והעריכה באופטימיות, לדבריה, כי יש סיכוי, אם כי לא גדול, שיתגלו שני כוכבי לכת חוץ שימשיים הניתנים ליישוב במהלך העשור הקרוב (2013–2023). כוכבי לכת אלו יהיו כנראה נעולים ב-"נעילת גאות", דהיינו מפנים תמיד את אותו צד אל הכוכב שלהם כמו היחס בין הירח וכדור הארץ. טרם התגלה כוכב לכת כזה, ולכן לא מובטח שהחיים שעליו יהיו אינטליגנטיים.

 חללית אסטריה 
בין 2008 ל-2020 סיגר הייתה היזמת והחוקרת הראשית של פרויקט  (טלסקופ חלל ברזולוציה של שניית קשת). הרעיון היה לפתח טכנולוגיה לבניית מספר גדול של טלסקופים זולים וקטנים, למחקר פוטומטרי מדויק כאשר כל אחד מהם יתמקד בתצפית לאורך זמן ארוך במספר קטן של כוכבים בניסיון לגלות כוכבי לכת סביבם. טלסקופ אסטריה נועד לגלות את הירידה המזערית בעצמת הקרינה מכוכב כאשר כוכב לכת של המערכת שלו חולף לפניו, שיטה שנקראת "שיטת המעבר" (Transit Technique). הטלסקופ מומש כקיובסאט בן שש יחידות, כפרויקט שיתופי בין MIT למעבדה להנעה סילונית (JPL) של נאס"א, שנקרא בראשיתו ExoplanetSat. אסטריה שוגרה למסלול לווייני נמוך סביב כדור הארץ מתחנת החלל הבין-לאומית (ISS) ב-20 בנובמבר 2017, ופעלה בהצלחה עד לאבדן הקשר עימה בדצמבר 2019.

 TESS 
סיגר כיהנה כסגנית המנהל המדעי של תוכנית טלסקופ החלל TESS בין 2016 ל-2020, טלסקופ שיועד למצוא אלפי כוכבי לכת חוץ שמשיים. עד שנת 2021 נמצאו 66 כוכבי לכת חוץ שמשיים חדשים בעזרתו, כולם קרובים מספיק להדמיה וחיפוש אחרי חתימת חיים.

 חיפוש חיים על פני נוגה 
בשנים 2020–2021, סיגר הובילה צוות שהציע משימה לא מאוישת לכוכב הלכת נוגה, חללית זעירה עם מטעד השוקל קילוגרם אחד לחקר האפשרות של חיים באטמוספירה של נוגה. המשימה תוכננה לשיגור על רקטת האלקטרון  של חברת   עם תאריך יעד לשיגור בינואר 2025.

 פרסים והוקרה 
 פרס בוק של הרווארד לאסטרונומיה לשנת 2004.
 אחת מעשרת המדענים המבריקים של Popular Science Magazine, 2006.
 ב-2008, צוינה כאחת מעשרים המדענים הטובים ביותר מתחת לגיל 40, על ידי Discover Magazine.
 צוינה כאחת מעשרת המשפיעים של 2011 על ידי Nature.
 פרס סאקלר מטעם אוניברסיטת תל אביב לשנת 2012 על "ניתוח האטמוספירות וההרכבים הפנימיים של כוכבי לכת חוץ-שמשיים".
 פרס הלן ב. וורנר מטעם  (AAS) לשנת 2007 על פיתוח "טכניקות יסוד להבנה, ניתוח ומציאת האטמוספירות של כוכבי לכת חוץ-שמשיים".
 מונתה כעמיתה ב (AAAS) ב-2012.
 נבחרה לאחת מ-25 האנשים משפיעים ביותר בתחום החלל מטעם מגזין TIME ב-2012.
 נבחרה ב-2013 כחברת כבוד ב (RASC).
 בספטמבר 2013 הפכה לעמיתת מקארתור תוך ציון תרומתה לקידום מהיר של תת-התחום של כוכבי לכת חוץ שמשיים למרות הסקפטיות בו נתפס על ידי הקהילה המדעית.
 תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה של קולומביה הבריטית, 2015.
 נבחרה לחברה האמריקנית לפילוסופיה בשנת 2018.
 ב-2020 נבחרה כעמיתת מורשת של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה.
 מונתה כקצינה במסדר קנדה, בשנת 2020, על מחקר מולטידיסיפלינרי שתרם להבשלה של חקר כוכבי לכת חוץ שמשיים לכדי מדע פלנטרי.
 זכתה בפרס ספר המדע והטכנולוגיה של לוס אנג'לס טיימס לשנת 2020 על ספרה "האורות הקטנים ביותר ביקום".
 ב-2021 זכתה במדליית "" מאת החברה הפילוסופית האמריקאית (APS), על מחקר תאורטי שהוביל לגילוי ראשון של אטמוספירה של כוכב לכת חוץ שמשי.
 בוגרת כבוד בכנס אלמה מאטר שלה, באוניברסיטת טורונטו באביב 2023.
 הוכתרה כמדענית הטובה ביותר מטעם Research.com לשנים 2022 ו-2023.
 זכתה בפרס קוולי לאסטרופיזיקה לשנת 2024 על תגליות של כוכבי לכת חוץ שמשיים ואפיון האטמוספירות שלהם.
 האסטרואיד 9729 סיגר קרוי על שמה.

 ביוגרפיה וחיים אישיים 
סיגר נולדה בטורונטו שבאונטריו, קנדה. אביה, ד"ר דייוויד סיגר, שאיבד את שיערו כשהיה בן 19, היה רופא, חלוץ ומוביל בהשתלות שיער וכן ייסד מרכז להשתלות שיער בטורונטו, שעדייו נשא את שמו 10 שנים לאחר פטירתו, והוא זה שעורר בה את האהבה לאסטרונומיה.

בילדותה לא השתלבה סיגר בחברת הילדים, ולא הבינה מוסכמות חברתיות כמו חגיגת יום הולדת. בבגרותה, נישאה סיגר למייק וובריק ונולדו להם שני בנים. עד שחלה בסרטן ב-2009, וובריק הסיר ממנה כל צורך בפעילות שתחסיר מעבודתה בחיפוש כוכבי לכת חוץ שימשיים, או שתעצור בעדה מלקיים נסיעות עבודה: היא מעולם לא ערכה קניות, בישלה או מילאה דלק באוטו, אם כי טיפלה במטלות בית אחרות כמו כביסה. לפני מותו, ערך וובריק מסמך בן שלושה עמודים עם הוראות מפורטות לאשתו לגבי ההבטים הטכניים של ניהול חיים בחברה בה היא חיה. סיגר התאלמנה ב-2011, ולאחר פטירת וובריק בעלה, מטלות כמו הכנת ארוחות או סנדוויצ'ים לילדים הפכו בלתי נסבלות עבורה - אפילו שימוש בכרטיס אשראי היה אתגר. היא שקלה לעזוב את עבודתה, אבל הדיקן שלה שכנע אותה להישאר לאחר שהשיג עבורה סיוע פיננסי לשכירת מטפלות לילדים. ב-2013 סיגר פיתחה זוגיות חדשה, עם צ'ארלס דארוו, אסטרונום חובב שפגשה בכנס. גם דארוו לקח על עצמו את מטלות הבית על מנת לשחרר את סיגר לעבודתה הייחודית.

ב-2016, לאחר שהניו יורק טיימס פרסם מאמר מקיף על חייה, ידיד שלה שלח לה אימייל שבו הוא טען שייתכן שהיא אוטיסטית. בהתחלה היא הכחישה, מכיוון שנראה לה מוזר שהיא לא תדע זאת על עצמה, אך מאוחר יותר פנתה לאבחון וקיבלה תשובה רשמית כי היא אכן אוטיסטית בתפקוד גבוה (אספרגר). ההבחנה הקלה עליה וסייעה לה לקבל את עצמה.

 פרסומים 
 ספרים 





 מאמרים מדעיים 
מעל 600 פרסומים, מספר ציטוטים מעל ל-57,000 ואינדקס-D של 115 (מעודכן ל־2024), אינדקס-h מעל 80 (מעודכן ל-2021).

 קישורים חיצוניים 



 Sara Seager at MIT - דף הביית באוניברסיטה 
 Sara Seager at WNET 
 Sara Seager at TED 2015 
 Sara Seager in Lex Fridman's Podcast (#116) 
 שרה סיגר, "החיפוש אחר כוכבי לכת מעבר למערכת השמש שלנו", TED 2015 
 "מומחי חלל בנאס"א דנים בחיפוש אחר חיים ביקום", נאס"א 2014 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:עמיתות מקארתור
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:אסטרונומיות אמריקאיות
קטגוריה:אסטרונומיות קנדיות
קטגוריה:אסטרונומים קנדים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:מהגרות מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:מדענים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מדעניות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מדענים יהודים קנדים
קטגוריה:מדעניות קנדיות
קטגוריה:אוטיסטים יהודים
קטגוריה:אוטיסטיות אמריקאיות
קטגוריה:נשים ראשונות במדע וטכנולוגיה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1971
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1971