אולוף גרהרד טיכסן

אולוף גרהרד טיכסן (בגרמנית: Oluf Gerhard Tychsen; 14 בדצמבר 1734–30 בדצמבר 1815) היה הבראיסט, מרצה, נומיסמטיקאי, פלאוגרף, מתרגם ותאולוג פרוסי, חבר האקדמיה הפרוסית המלכותית למדעים. הוא היה בקי בספרות תורנית וככל הידוע הוא הגוי היחיד בהיסטוריה שהחזיק, לדבריו, בתעודת סמיכה לתואר הרבני "חבר".

קורות חיים
נולד ב-1734 בעיר טונדר  שבדוכסות שלזוויג. בצעירותו למד בבית הספר "Christianeum"  באלטונה והכיר את רב העיר יהונתן אייבשיץ שעזר לו בלימוד השפה העברית. הוא למד תקופה קצרה באוניברסיטת פרידריך שילר בעיר יֶנָה ובשנת 1756 עבר ללמוד באוניברסיטת האלה-ויטנברג, שם השתלם גם בשפות שמיות ובספרות תורנית. לאחר שסיים את לימודיו הוכשר כמיסיונר ובשנים 1759–1760 יצא למסעות מיסיון כושלים בקרב היהודים בדנמרק ובסקסוניה התחתונה, שבמהלכם אף גורש מבית הכנסת בהמבורג כשניסה למסור שם דרשת שכנוע להתנצרות.

משנת 1763 שימש כמרצה לשפות מזרחיות באוניברסיטת בוצ'וב  שבדוכסות מקלנבורג-שוורין. בין תלמידיו, פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין שלמד אצלו עברית בשנת 1769. הוא שימש גם כרקטור וכספרן בספריית האוניברסיטה. באפריל 1789 אוחדה אוניברסיטת בוצ'וב עם אוניברסיטת רוסטוק ומאז שימש שם טיכסן כפרופסור וכמנהל הספרייה. בין השאר עסק בפלאוגרפיה והניח יסודות לפענוחו של כתב היתדות, ולהיסטוריה של הכתב הערבי. כמו כן חקר את נוסח המקרא בעזרת כתבי יד יהודיים ושומרוניים. טיכסן החזיק גם באוסף ספרים פרטי שכלל כ-10,000 כרכים וכן באוסף מטבעות.

קשריו עם יהודים

בספר שהוציא טיכסן המאגד מכתבים שנשלחו אליו, ישנו העתק של תעודת הסמכה לרבנות משנת 1759. בתעודה הוא הוסמך על ידי הרב משה לופשיץ מקירכהיים  לתואר "חבר", תואר כבוד רבני שהוענק ביהדות אשכנז למי שהקדיש שנים רבות ללימוד תורה. בתעודה מודגש שהסמיכה ניתנת לו על אף ש"אינו נימול". אם לא מדובר בזיוף של טיכסן עצמו זהו המקרה היחיד בהיסטוריה שבו ידוע על הענקת הסמכה רבנית לאדם שאינו יהודי.

טיכסן שלט היטב בעברית רבנית וביידיש, ובספריית אוניברסיטת רוסטוק שמורים למעלה מ-1,000 התכתבויות שלו עם יהודים שאף הכתירו אותו בתארים מופלגים. בהתכתבויות עם יהודים היה חותם "הק' טיכסין פראפסור הישיבה ביטצוי". אחד מתלמידיו של טיכסן, בנו של הרב פנחס משה חריף מלבוב, קיבל ממנו כתב סמיכה לתואר דוקטור בעברית רבנית, וב-1783 הופיע "הערר פראפעסאר טיכסן" ברשימת הפרענומעראנטן של הביאור.

פולמוס הלנת המתים
ב-19 בפברואר 1772 שלח טיכסן מכתב לתלמידו לשעבר פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין, ובו כתב כי יש לבטל את מנהג היהודים שלא להלין את המתים לפני הקבורה מחשש שמנהג זה מביא לקבורת אנשים בעודם חיים. טיכסן פרט במכתב את המקורות התורניים לזירוז הקבורה אך טען שהדברים שייכים רק למדינות חמות שבהן הגופה נרקבת במהירות אך לא למקומות קרים כמו גרמניה. הדוכס קיבל את דעתו של טיכסן וב-30 באפריל הוציא צו האוסר על יהודי מקלנבורג-שוורין לקבור את מתיהם לפני שעברו שלושה ימים משעת המוות. ההוראה עוררה פולמוס בקהילות היהודיות באירופה, ובין השאר פעלו בנושא גם רבי יעקב עמדן ומשה מנדלסון.

חיבוריו
טיכסן חיבר מספר ספרים ביניהם חיבורו בן ששת הכרכים Die Bützowschen Nebenstunden, שנכתב בין השנים 1766–1769 הנחשב כיצירתו העיקרית ומהווה מקור חשוב להיסטוריה יהודית. בשנת 1766 תרגם לגרמנית מכתב יד חיבור מאת הרב  בעניין תחיית המתים, ופרסם אותו בשם Die Auferstehung der Todten aus dem Gesetz Moses bewiesen. חיבור נוסף שלו עסק בדיני ירושה במשפט העברי.

לקריאה נוספת
 רפאל ארנולד , Der Rostocker Gelehrte Oluf Gerhard Tychsen (1734–1815) und seine internationalen Netzwerke הנובר 2019 
 לאופלד דונט , Geschichte der Juden in Mecklenburg von den ältesten Zeiten (1266) bis auf die Gegenwart (1874) לייפציג 1874 עמודים 144–152
 ב"ז קדר, המיסיונר הפרוטסטנטי טיכסן מאזין לדרשתו של ר' יהונתן אייבשיץ, ורב יעבוד צעיר, הוצאת כרמל, ירושלים 2021, עמ' 431
 שלמה הרמתי, עברית בגויים: נוצרים יודעי עברית ומשבחיה במרוצת הדורות, הוצאת ירון גולן, ישראל 2002 עמודים 58–60

קישורים חיצוניים







 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האלה-ויטנברג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
קטגוריה:הבראיסטים
קטגוריה:חברי האקדמיה השוודית
קטגוריה:חוקרי מקרא גרמנים
קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:מתרגמים גרמנים
קטגוריה:נומיסמטיקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:ספרנים ומידענים
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1815