יעלם שבני

ממוזער|חציו הראשון של השיר כפי שהוא מופיע בכתב יד JTS 1291
"יַעְלָם שָׁבַנִי"בכתב היד 2v) Ms. T-S H 15.133) שבספריית אוניברסיטת קיימברידג', אנגליה, במקום "שבני" נכתב "סבני" אך בכ"י קויפמן (BUD 438) נכתב "שבני". ראו גם ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך ב, שיר 3195 המביא גרסה: "סבאני". הוא פיוט גאולה בן שישה בתים שחיבר ישראל נג'ארה.

 צורה 
לפיוט שישה בתים,כך בחלק מהדפוסים. בכתב יד קויפמן 438 (עמ׳ 122-121) ובכתב היד - T-S H15.133 (2v-2r) למשל, לפיוט בתים נוספים. הפיוט המלא, כפי שהוא מופיע בכתב יד קויפמן, נדפס אצל: ארווין סרוסי, רבי ישראל נאג'ארה מעצב זמרת הקודש אחרי גירוש ספרד, בתוך: אסופות ד, עמ' שו-שח. ראה להלן בפרק "נוסח" את השיר כפי שהוא מופיע בקטע הגניזה T-S H15.133 (2v-2r).  הנושאים בראשם את אקרוסטיכון שם המחבר: ישראל בן משה.שלושת הבתים האחרונים פותחים במילים "אל" (4), "בן" (5) ו"משה" (6), בניגוד לשלושה הראשונים המרכיבים חלק מאותיות "ישראל" יחד. בכל צלעית חמש הברות,טובה בארי, ישראל נג'ארה - שירים, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 180. ובכל בית שלושה חרוזים פנימיים, וחרוז אזורי במילה המסתיימת ב"רָם", כשארבעת הבתים הראשונים מסתיימים במילה "עירם". הוראתה של מילה זו משתנה מבית לבית;

 בבית הראשון והשלישי בהוראת עִיר (יישוב גדול) או מלאך (עִיר, בארמית, למשל), כשהפייטן מבקש שיחזרו ישראל למקום מושבם - עיר הקודש.ייתכן שאזכור המלאכים מרפרר למדרש לפיו מלאכי האלהים שראה יעקב היו בהר המוריה, ר' מלכה, ישראל שרלי, גן בשמים, עמ' 12. בבית הראשון ייתכן שהפייטן רומז גם לעירם אלוף עשו היושב כעת במקומם של ישראל, או למקום מושבם של אנשי עיר משבט בנימין שבית המקדש נבנה בנחלתם.כמתואר ב. טובה בארי, ישראל נג'ארה - שירים, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 180, הערה 1.
 בבית השני כאזכור לעירם - אחד מאלופי אדום (כמו גם מגדיאל בשורה שלפניו) אליו משועבדים ישראל.
 בבית הרביעי משמשת המילה בהוראת "העַיִר (חמור צעיר) שלהם", עליו ירכב הגואל על פי הנביא זכריה.
שני הבתים האחרונים מסתיימים במילה "מזורם" אשר משמשת בשתיים ממשמעויותיה ההפוכות לסירוגין: א. תחבושת או תרופה ("להיות מזורם") ב. חולי או מכה ("יסיר מזורם").

 תוכן 
בראש השיר, מתאר את הפייטן את מצבו של עם ישראל, אשר שבוי ביד הגויים המיוצגים על ידי "יעלם" – אחד מבני עשיו, ולא ידוע להם תאריך גאולתם. בבתים הבאים (5-2), פונה נג'ארה אל צור ישראל, ומבקש ממנו להכיר בעניים של עמו ולגאלם. בבית האחרון מתוארת הגאולה עם שירת הלוויים במקדש, ורמז לתחיית המתים, כמו גם תיקון המידות ורפואת ישראל.

 פרסום ולחן 
השיר מופיע במספר כתבי יד של קובצי "זמירות ישראל" ונדפס פעמים רבות בסדורים ובסדרי פיוטים.ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך ב, שיר 3195. כותרתו של השיר בכתב יד קאופמן היא: "פיוט נאה מחודש לחן ניאם זובאני קייאק זמאני טורקי חוסייני".אדווין סרוסי, רבי ישראל נאג'ארה מעצב זמרת הקודש אחרי גירוש ספרד, בתוך: אסופות ד, עמ' שו-שח. אבטליון בן מרדכי מקושטא, הלחין את הפיוט בצורת "קייאר", וכך היא כותרתו בסדר "שירי ישראל בארץ הקדם" תחת מקאם 'חוסייני': לחן קייאר סימן ישראל". תווי הלחן פורסמו על ידי יצחק אלגזי ב-1925. לפיוט לחנים מסורתיים נוספים, כמו גם ביצועים מודרניים.ר' למשל: , 

 נוסח 
ברוב כתבי היד בהם מופיע השיר,ראה הערה 1 הוא וכולל בתים נוספים, המשמשים כרפריין מוזיקלי עם הברות, לעיתים ללא משמעות (Terenüm) ומודגשים להלן:הועתקו מ-T-S H15.133.

יעלם שבני,נעלם זמנימתי שב אני,אל מושב עירם

שור צור ישראל,בנך עבד אלאלוף מגדיאל,ואלוף עירם

אנא אל נא לי האזן חנון גילה גילה תגדיל ותנני אצלך חונהאל חי תן לי חוסןחונני חונן דל אל חי תן

לי חונןעטרה וגדולה צור חוסן לי מבטן גוחי אל אמן: אל חי

ראה לחוצים,ביד לוחציםיהיו נקבצים,מהר אל עירם

אל ציון הפסע,ולשבי פשעצדיק ונושע,רוכב על עירם

אנא אל נא לי האזן חנון גילה גילה צור חוסן

בן דוד שלח,אל טוב וסלחאל עם נאלח,להיות מזורם

משה אז ישיר,וארחי יישיראל! דל ועשיר,יסיר מזורם

חונני חונן חנון ומכוני כונן חנון הט לי אומן חונני אדיר תן לי חוסן עטרה וגדולה צור חוסן לי מבטן גוחי אל אמן:

 לקריאה נוספת 

 ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך ב, שיר 3195
 טובה בארי, ישראל נג'ארה - שירים, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 181-180.
 אדווין סרוסי, רבי ישראל נאג'ארה מעצב זמרת הקודש אחרי גירוש ספרד, בתוך: אסופות ד, עמ' שו-שח.

 קישורים חיצוניים 

 הפיוט בכתב יד קויפמן 438
 הפיוט בכתב יד JTS 1291

 הערות שוליים 

קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:שירי ישראל נג'ארה
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון