שרה הקדושה

ממוזער|הטבילה הטקסית בחוף המריות הקדושות, 24 במאי 2000
ממוזער|כנסיית המריות-הקדושות-של-הים בציורו של ואן גוך, 1888
שרה הקדושה (ברומאני: Sara e Kali, שרה קאלי; בצרפתית: Sara la noire, שרה השחורה; בספרדית: Sara de Marsella, שרה ממארסיי) היא הקדושה הפטרונית של הצוענים, אך איננה מוכרזת כקדושה בכנסייה הנוצרית. מרכז פולחנהּ נמצא בעיירה סנט-מארי-דה-לה-מר שבשפך נהר רון בדרום צרפת, שם אצורים שרידיה ושם מתקיימות חגיגות העלייה לרגל לכבודהּ.

מסורות
על פי המסורת המקובלת על בני רומה, שרה קדושתם הייתה שפחתה של אחת משלוש המריות , שעימן הגיעה לחוף הקאמארג בדרום צרפת לאחר שנמלטו מרדיפות הנוצרים הראשונים בארץ ישראל. שלוש המריות, שלהן סוגדים במקום נחיתתן, הן מרים אימו של יעקב בן חלפי  , מרים אשת קלופאס  ומרים-שלומית, מי שנכחו בצליבת ישו והיו העֵדוֹת הראשונות לקברו הריק. העצמות המיוחסות לשלוש המריות נתגלו ב-1488 על ידי שלוחיו של המלך רנה מאנז'ו ונאצרו בכנסייה המקומית. זכרן נחגג שם ביום 25 במאי וביום ראשון הרביעי של חודש אוקטובר. מסורת צירופה של שרה, פטרונית הצוענים, לפולחני שלוש המריות היא מאוחרת.

זהותה של שרה, הקדושה לבני רומה, איננה מוגדרת בבירור ואין הסכמה לגבי מוצאהּ. המקור שבכתובים לאגדת שלוש המריות הוא "מקראת הזהב" מן המאה ה-13, אך אין בכתוב אזכור לשרה בהקשרן. שרה שפחת המריות נזכרת לראשונה במאה ה-16 בחיבור בשם "אגדת המריות הקדושות", שבו היא מתוארת כ"צַדֶּּקֶת שסייעה לאנשים על ידי קיבוץ נדבות". משערים שלאור התיאור הזה אומצה על ידי בני רומה כקדושה שלהם. היא מכונה גם "שרה המצרייה" בשל האמונה הקובעת את מקום הולדתה במצרים העליונה, בברניקי טרוגלודיטיקה שלחוף הים האדום. קביעה זו קשורה ככל הנראה למסורת המייחסת את מוצא הצוענים לארץ מצרים.

אף ששרה קדושת הצוענים לא זכתה להכרה רשמית של הכנסייה, הצֶלֶם שלה מוצב בקריפטה של כנסיית המריות-הקדושות-של-הים שבקאמארג, כמו גם תיבת שרידיה. ימי חגהּ אצל מאמיניה הם ה-24 וה-25 במאי וכן ימי הראשון הסמוכים ל-22 באוקטובר בצמידות לחגיהן של המריות-של-הים. במועדים אלה מתקיימות העליות לרגל של הצוענים למקום, וצלמהּ של קדושתם נישא ברוב טקס אל הים.

על פי ההערכה המקובלת, פולחן שרה הקדושה של הצוענים מקורו בכת מאמיניה של האלה ההינדואית קאלי. משמעות השם קאלי היא "שחור".
צלמהּ השחור קשור אולי גם לפולחני המדונה השחורה  בנצרות האירופית.

בתרבות הפופולרית 
שרה הקדושה זוהתה כבתם של מריה מגדלנה ושל ישו בחיבור גדוש הבדיונות ומעורר המחלוקת דם קדוש, גביע קדוש. דן בראון בצופן דה וינצ'י אימץ את הסיפור לפיו מריה מגדלנה ילדה בת בשם שרה. שרה הקדושה מוזכרת ברומן של פאולו קואליו "המכשפה מפורטובלו".

קישורים חיצוניים

 רונלד לי , " האלה קאלי-שרה של הצוענים", 2002 
 לירון שמעוני, "שעת הצוענים: פסטיבל שרה השחורה בצרפת", מגזין את, 15 באפריל 2015
 Marc Bordigoni, "Le 'pèlerinage des Gitans', entre foi, tradition et tourisme", Ethnologie française 32, 2002/3, pp 489–501
 Rebecca Toy, "Meet Sara-la-Kali, the patron saint of displaced people", National Geographic ,June 16, 2023

 הערות שוליים 

קטגוריה:צוענים
קטגוריה:קדושים עממיים
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:נצרות: אתרי עלייה לרגל