האספה המחוקקת המרכזית

האספה המחוקקת המרכזית (באנגלית: Central Legislative Assembly; כונתה גם האספה המחוקקת ההודית והאספה המחוקקת האימפריאלית) הייתה הבית התחתון של המועצה המחוקקת האימפריאלית, הפרלמנט של הודו הבריטית, מ־1921 עד אוגוסט 1947.

 היסטוריה 
המועצה המחוקקת האימפריאלית, הרשות המחוקקת של הודו הבריטית, הוקמה ב־1853 ובמשך השנים היא הוגדלה. ב־1919 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1919, שהפך את המועצה לבית מחוקקים דו-ביתי, כשהאספה המחוקקת משמשת כבית תחתון. האספה התכנסה לראשונה ב־3 בפברואר 1921.

הקונגרס הלאומי ההודי בראשות מהטמה גנדי החרים את הבחירות הראשונות לאספה ב־1920, דבר שפגע ביעילותה ויצוגיותה של האספה. עם זאת, ב־1923 הקימו קבוצה של בכירי הקונגרס את  שהחליטו להצטרף לרשויות המחוקקות הבריטיות, והמפלגה זכתה ברוב בחירות באותה שנה.

תחת חוק ממשלת הודו, 1935, נקבע כי הבית התחתון יקרא בית האספה או האספה הפדרלית. הרכבו נועד להיות מורכב מ-250 נציגים ממחוזות הודו הבריטית ולא יותר מ-125 נציגים ממדינות נסיכותית. המדינות הנסיכותיות נמנעו מלשלוח נציגים לאספה, והשינוי לא יושם בפועל.

האספה המחוקקת פוזרה ב־14 באוגוסט 1947 בידי מושל הודו לואי מאונטבאטן והאספה החוקתית של הודו והאספה החוקתית של פקיסטן הפכו לגופים המחוקקים הרשמיים בהודו ופקיסטן.

 הרכב 
בחוק ממשלת הודו, 1919, נקבע כי האספה המחוקקת תכלול את חברי המועצה המבצעת של מושל הדו. האספה נקבעה כבת 120 חברים, שני שלישים מהם נבחרים והשאר ממונים, כשמתוך הממונים שני שלישים בעלי משרה בממשל הבריטי ושליש אינם. לצד זאת נקבע כי יתאפשר להגדיל את האספה בלא יותר מ־5%, תוך שמירה על היחסים בין הנבחרים, הממונים ובעלי המשרות. בפועל היו באספה 143 חברים, בהם 102 עד 106 חברים נבחרים.

תקופת כהונת האספה המחוקקת נקבע לשלוש שנים, אך נקבע כי יתאפשר למושל להקדים את פיזורן ובמקרה הצורך לדחותו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:הודו הבריטית
קטגוריה:בתים תחתונים
קטגוריה:רשויות מחוקקות לשעבר