אנרי-לואי דה לה גראנז'

אנרי-לואי דה לה גראנז' (בצרפתית: Henry-Louis de La Grange; 26 במאי 1924 – 27 בינואר 2017) היה מוזיקולוג צרפתי והביוגרף של גוסטב מאהלר.

 ילדות ונעורים 
לה גראנז' נולד בפריז, לאם אמריקאית, אמילי סלואן, ולאב צרפתי, סנאטור, שר לשעבר וסגן נשיא של פדרציית התעופה הבינלאומית. אנרי-לואי למד מדעי הרוח בפריז ובניו יורק וספרות באוניברסיטה של פרובנס ובסורבון. מ-1946 עד 1947 למד בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל, ובהמשך, מ-1948 עד 1953, למד באופן פרטי בפריז, פסנתר אצל איבון לפבר והרמוניה, קונטרפונקט וניתוח מוזיקה אצל נדיה בולאנז'ה.

 קריירה 
לה גראנז' התחיל לעבוד כמבקר מוזיקה ב-1952, וכתב מאמרים לניו יורק הראלד טריביון ולניו יורק טיימס, ולמגזינים "חדשות האופרה", "סטרדיי רביו", "מיוזיקל אמריקה" ו"אופוס, (מגזין הקלטות קלאסיות)" בארצות הברית ול"Arts", "Disques", La Revue Musicale ו"Harmonie" בצרפת. 

לראשונה שמע את המוזיקה של גוסטב מאהלר, הסימפוניה התשיעית שלו, ב-20 בדצמבר 1945 בקונצרט, שבו ניצח תלמידו של מאהלר, ברונו ולטר, על הפילהרמונית של ניו יורק בביצוע הראשון שלה ליצירה. לה גראנז' בא לקונצרט כמעריץ מושבע של המנצח, אבל ידיעותיו על מאהלר, שבימים ההם היה מוכר הרבה פחות מכפי שהוא כיום, היו מועטות מאוד. הוא הופתע מאורכה של הסימפוניה ומסגנונה יוצא הדופן, וגילה בה עניין, שגבר והלך בהדרגה. מראשית שנות ה-50' החל לחקור ברצינות את יצירותיו של מאהלר ואת חייו. הוא פגש את אלמנתו של מאהלר, אלמה מאהלר, ב-1952, היה לידיד קרוב של בתה אנה, וריאיין עוד מבני תקופתו של המלחין. הוא ניהל מחקר באירופה ובצפון אמריקה ובמשך הזמן צבר אוסף של חומרים, שהיה לאחד הארכיבים העשירים ביותר שבנמצא בכל הנוגע למאהלר ותקופתו. המסמכים האלה הם עכשיו חלק מספריית מולטימדיה, Médiathèque Musicale Mahler, שנוסדה בשנת 1986 עם מוריס פלרט כ"ספריית גוסטב מאהלר".

הכרך הראשון של הביוגרפיה השלמה של מאהלר יצא לאור בהוצאת דאבלדיי, ניו יורק, ב-1973, ובהוצאת ויקטור גולנץ, לונדון, ב-1974 וקיבל את פרס דימס טיילור. מהדורה מתוקנת בצרפתית יצאה לאור בהוצאת פאייאר ב-1979. עוד שני כרכים יצאו לאור ב-1983 ו-1984, והסדרה כולה הגיעה לאורך סופי של כ-3600 עמודים. עבודה זו זכתה ב"פרס הספר הטוב ביותר על מוזיקה" מאת סינדיקט מבקרי הדרמה והמוזיקה (צרפת 1983), ו"הפרס הגדול לספרות מוזיקה" מאת אקדמיית שארל קרוס (צרפת 1984). בהמשך, החלה הוצאת אוניברסיטת אוקספורד לפרסם הוצאה מתוקנת ומורחבת של גרסה אגלית בת 4 כרכים לקובץ הצרפתי בן שלושת הכרכים, החל בכרך II בשנת  
1995 (שקיבל את פרס האגודה הפילהרמונית המלכותית בלונדון, כרך III ב-2000, וכרך IV ב-2008. עריכת הכרך הראשון באנגלית לא הושלמה במועד מותו של לה גראנז'; עמיתתו סיביל ורנר השלימה את העבודה. הכרך הראשון יצא לאור באפריל 2020.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים