אואנה ג'יורג'יו

אואנה ג'יורג'יו (ברומנית: Oana Giurgiu; נולדה ב-29 ביולי 1975, בבוקרשט, רומניה) היא מפיקה ובמאית סרטים רומניה.

 עבודתה בתחום הקולנוע 
ג'יורג'יו סיימה את לימודיה בבית הספר הגבוה לעיתונאות בבוקרשט בשנת 1997.

בשנת 1994 הקימה יחד עם בעלה, טודור ג'יורג'יו, את חברת ההפקות העצמאית Libra Film Production.

בשנת 2001 ייסדה יחד עם בעלה טודור ג'יורג'יו, מייסד "האגודה לקידום הסרט הרומני", ועם המבקר מיכאי קירילוב את פסטיבל טרנסילבניה לסרטים בינלאומיים (TIFF).

בתחילת דרכה עבדה ככתבת ומפיקה של תוכניות טלוויזיה בערוצים שונים ברומניה. בשנת 2005 ניהלה את אתר ההסרטה של הסרט "מותו של האדון לזרסקו" ולאחר מכן השתתפה בהפקתם של סרטים נוספים, ביניהם סרטים בבימויו של בעלה טודור ג'יורג'יו.

אואנה ג'יורג'יו הסבירה בראיונות שנתנה לכלי התקשורת ברומניה כי יש לה עניין רב בהיסטוריה וכי היא רואה בהיסטוריה של יהודי רומניה חלק בלתי נפרד מההיסטוריה של רומניה. מכאן נבע רצונה ללמוד ממקור ראשון על אירועים שהוסתרו במשך עשרות שנים מעיני תושבי רומניה על ידי המשטר הקומוניסטי. היא מעידה שיצרה את הסרטים "עלייה דאדא" ו"מרגלים מזדמנים" למען עצמה ולמען בני דורה ברומניה, בהונגריה, בסלובקיה ובישראל.

 עלייה דאדא 
הסרט עלייה דאדא הוא סרט תיעודי היסטורי באורך 115 דקות בהפקת חברת Libra Film ובבימויה של אואנה ג'יורג'יו בו מוצגת ההיסטוריה של עליית יהודי רומניה לארץ ישראל ואת ההקשר המדיני במסגרתו התנהלו גלי העלייה.

הסרט עוקב אחרי עליית יהודי רומניה לארץ החל מהעלייה הראשונה שתחילתה עם עליית קבוצה מיהודי מוינשט והקמת המושבה ראש פינה בשנת 1882, בימי השלטון העות'מאני, דרך ההעפלה בתקופת המנדט הבריטי ופרשת מכירת יהודי רומניה למערב ולמדינת ישראל על ידי השלטון הקומוניסטי ברומניה בין השנים 1958 – 1989.

אואנה ג'יורג'יו מציגה בסרטה את האירועים שהניעו לדעתה את הקהילה היהודית הגדולה ביותר במזרח אירופה, ששרדה את השואה, לעזוב את אירופה המתועשת ולהגר לפינה נידחת ולא מפותחת במזרח התיכון, בתקופה בה רוב האנשים היגרו לאמריקה. אירועים אלה שייכים לתקופה שנמחקה מספרי ההיסטוריה של רומניה. הם כוללים את הצטרפותה של רומניה לגרמניה הנאצית בתקופת מלחמת העולם השנייה, את המדיניות האנטישמית ששללה מהיהודים את זכויות האזרח וגרמה לקיפוח, הפליה ורדיפה, את פרעות יאשי, את שואת יהודי רומניה ואת מחנות הריכוז בטרנסניסטריה.ממוזער|טכניקת הקולאז'|320x320 פיקסליםלצורך כתיבת התסריט, אואנה ג'יורג'יו נעזרה בארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, בשיחות עם אנשים רבים בישראל שסיפרו לה את סיפור עלייתם לארץ ובחומר תיעודי שאיתרה בארכיונים בארצות שונות מאנגליה עד ישראל, חומר שלא היה קיים בארכיונים ברומניה.

החומר התיעודי שנאסף מוצג בסרט באמצעות טכניקת הקולאז' השואבת את השראתה מזרם הדאדאיזם, כמחווה הוקרה ליצירותיהם של מרסל ינקו, יליד בוקרשט וטריסטאן צארה יליד מוינשט, ממייסדי זרם ה"דאדא" באמנות.

סדרות הקולאז'ים משלבות בין קטעים של מסמכים, גזירי עיתונים, תמונות, סרטים, ביניהם סצנות שצולמו בישראל, ראיונות, זיכרונות וסיפורים אישיים.

הסרט הוקרן לראשונה בשנת 2015 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי Astra Film המתקיים כל שנה בעיר סיביו ברומניה ובישראל בשנים 2015 ו-2016.

 מרגלים מזדמנים 
הסרט מרגלים מזדמנים הוא סרט תיעודי היסטורי באורך 120 דקות בהפקת חברת Libra Film ובבימויה של אואנה ג'יורג'יו. הסרט הוצג לראשונה ברומניה במסגרת פסטיבל TIFF בשנת 2021. לדבריה של אואנה ג'יורג'יו, זהו סרט המשך ל"עליית דאדא". בשנת 2023, הסרט זכה בפרסי גופו של האקדמיה הרומנית לקולנוע בקטגוריה הסרט התיעודי הטוב ביותר ובקטגוריה הסאונד הטוב ביותר.

בישראל, הסרט הוקרן לראשונה ב-18 באפריל 2023 לרגל יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה ולאחר מכן בפסטיבל הסרט הרומני שהתקיים בין 23.05.2024 ל-1.06.2024.
ממוזער|קבוצה מצנחני היישוב בתמונה מספטמבר 1944 בבארי שבאיטליה. עומדים מימין: ראובן דפני, צדוק דורון, אבא ברדיצ'ב. יושבים מימין: שרה ברוורמן, אריה פיכמן וחביבה רייק
הסרט מרגלים מזדמנים מגולל את סיפורם של צנחני היישוב שהתנדבו לשרת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה והוצנחו בארצות מולדתם במזרח אירופה במדי הצבא הבריטי, למטרות של איסוף מודיעין עבור הצבא הבריטי, סיוע לטייסי בעלות הברית שמטוסיהם הופלו מעל אזור זה וסיוע לקהילה היהודית וארגונה לקראת בריחה אפשרית. 9 צנחנים הוצנחו ברומניה, 5 ביוגוסלביה, 5 בסלובקיה ו-6 בסלובניה. חלק מהצנחנים הוצנחו יותר מפעם אחת ביעדים שונים.

הצניחות הראשונות לרומניה ולהונגריה לא היו מוצלחות. חלק מהצנחנים נתפסו ונכלאו. הסרט מציג את קורותיהם של הצנחנים, לובה גוקובסקי (יהודה אחישר) ואריה פיכמן (אורני) שהוצנחו יחד ברומניה בספטמבר 1943. מטוסם נקלע לאש נ"מ חזקה והצניח אותם בסמוך לבוקרשט, 60 ק"מ מהמקום בו המתינו להם אנשי המחתרת. גוקובסקי נפצע והשניים נשבו על ידי הרומנים. פיכמן נשלח לחקירה בגרמניה, אך הוחזר לאחריה לכלא רומני.

הסרט מציג גם את קורותיהם של הצנחנים שהוצנחו בקיץ ובסתיו של שנת 1944 בשטחים שהיו בשליטת הפרטיזנים ביוגוסלביה ובסלובקיה, מתוך מחשבה להסתייע בהם לחציית הגבולות לרומניה ולהונגריה. בין הצנחנים שהוצנחו בסלובקיה היו חביבה רייק, רפי רייס, צבי בן-יעקב וחיים חרמש אשר סייעו לארגון בריחתם של הפליטים היהודים שהתקבצו באזור ושל טייסי בעלות הברית שנטשו את מטוסיהם מעל לשטח האויב. שרה ברוורמן הוחדרה ליוגוסלביה במסווה של עיתונאית זרה ששהתה בישראל מספר שנים במסגרת עבודתה וכעת מבקרת באירופה.

הסרט עוקב גם אחרי פעילותם של שייקה דן ומנו בן אפרים שהוצנחו ביולי 1944 ליד העיר ארד ברומניה. הם הצליחו להגיע לבוקרשט ולארגן את הקהילה היהודית שם לקראת הבריחה מרומניה.

במקביל לפעילות הצנחנים ולסיפוריהם האישיים, הסרט מתאר את השנתיים האחרונות של מלחמת העולם השנייה (1944 – 1945) ברומניה, בהונגריה ובסלובקיה, את הגירוש המסיבי של האוכלוסייה היהודית אל מחנות ההשמדה ואת הניסיונות להגביל את ממדיו, ואת הקמת מדינת ישראל.

איסוף החומר התיעודי וצילום הסרט ארכו חמש שנים.

מקורות המידע לכתיבת התסריט ולעיצוב הדמויות כללו כתבות מעיתונים, קטעי סרטים מארכיונים בישראל, ברומניה, בסלובקיה ובהונגריה, מפגשים עם משפחות הצנחנים בישראל, תמונות שצולמו על ידי הצנחנים בעת שהותם בקהיר ותמונות המתארות את רחובות בוקרשט, קלוז' ובודפשט בימי המלחמה, שהתפרסמו במקומות שונים. הדיאלוגים בין הדמויות והקריינות מבוססים על מכתבים שהצנחנים כתבו לקרוביהם ועל זכרונות שכתבו לאחר שובם לישראל.

עלילת הסרט צולמה במקומות שונים ברומניה (אוראדיה, קלוז', בוקרשט, טָלְפָּה, האגם וידְרָרוּ), בישראל ובסלובקיה. חלק מהאירועים שוחזרו באמצעות צילומי סטילס שצולמו במיוחד עבור הסרט בהשתתפות השחקנים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:יהדות רומניה
קטגוריה:העלייה מרומניה
קטגוריה:צנחני היישוב
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:במאי קולנוע רומנים