Who's Afraid of Little Old Me?

"" (בעברית: "מִי מְפַחֵד מִמֶּנִּי הַקְּטַנָּה וְהַיְּשָׁנָה?") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה העשירית מתוך אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.

 רקע 
ב-21 באוקטובר 2022 פרסמה סוויפט את אלבומה העשירי, Midnights, שזכה להצלחה אדירה והפך למוקד התעניינות גדול בקרב כלי התקשורת בעולם. ביום הראשון לצאתו הושמע כ-186 מיליון פעמים בספוטיפיי – שיא כל הזמנים. בשנת 2023 הוציאה את Speak Now (Taylor's Version) ואת  כחלק מפרויקט הקלטת כל ששת אלבומיה הראשונים מחדש עקב מחלוקת המאסטרס שלה עם חברת התקליטים ביג משין רקורדס. ב-4 בפברואר נערך טקס פרסי גראמי ה-66 בו הועמד Midnights לכמה פרסים שונים. כמה ימים לפני הטקס שינתה סוויפט את תמונת הפרופיל שלה ברשתות החברתיות לתצלום בשחור-לבן. מעריצים רבים סברו כי היא עתידה להכריז על מועד הוצאתו של Reputation (Taylor's Version), ההקלטה החוזרת של אלבום האולפן השישי שלה, Reputation (2017), שאופיין באותם צבעים. בד בבד הייתה באתר האינטרנט של סוויפט מעין תקלה, שדיווחה על קוד HTTP 321. בנוסף, נרשם על הצג קוד שגיאה אחר בשם "hneriergrd", שפוענח מאוחר יותר על ידי הסוויפטיז בתהליך אנגרמה כ-"Red herring", מונח המתאר אדם שמנסה להסיח את דעת הקהל מפתרון הבעיה האמיתית. קוד המקור של האתר היה בג'יבריש.

בטקס פרסי גראמי ה-66 זכתה סוויפט בשני פרסים עבור "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר" ו"אלבום השנה". בנאום הזכייה הראשון שלה הכריזה על תאריך צאתו של The Tortured Poets Department, וסיפרה כי היא עבדה על יצירתו עוד מ-2022. עטיפתו הרשמית הועלתה לחשבונות השונים שלה ברשתות החברתיות יחד עם צילום של פתק לבן בכתב יד, אשר שילב תרגומים לאנגלית מקוד המקור של אתר האינטרנט ה"תקול" שלה:

ב-6 בפברואר 2024 חשפה סוויפט את רשימת הרצועות באלבום. "" הוכלל כרצועה העשירית שלו. ב-11 באפריל נודע כי אורך השיר עומד על חמש דקות ושלושים וארבע שניות.

 כתיבה וניתוח מוזיקלי 

סוויפט הפיקה את "Who's Afraid of Little Old Me?" יחד עם ג'ק אנטונוף, שגם תכנת את השיר וניגן בסינתיסייזרים (Juno, Moog, M1, מלוטרון), תופים, בס, גיטרה חשמלית, פסנתר וצ'לו. השיר הוקלט על ידי ג'ונתן לו, ג'ק מאנינג, ג'ואי מילר ולורה סיסק באולפני ההקלטות של קונוויי בלוס אנג'לס, אולפני Electric Lady בניו יורק ואולפני Esplanade בניו אורלינס. מוזיקאים נוספים בשיר כוללים את שון האצ'ינסון (תופים), ארון דסנר (פסנתר), זם אודו (סינתסייזרים), מייקי פרידום הארט (סינתסייזרים), אוון סמית' (סינתסייזרים) ומייקל רידלברגר (כלי הקשה). אורך השיר 5 דקות ו-34 שניות. "Who's Afraid of Little Old Me?" הוא שיר פופ קאמרי עם שכבות צפופות של הד וכלי מיתר, משולבים בו אלמנטים גותיים דרומיים. גשר השיר משלב בס מהדהד.

מילות השיר מפרטות איך סוויפט תופסת את תדמיתה הציבורית. השיר מתחיל בכך שסוויפט מתעמתת עם מבקריה ("If you wanted me dead, you should've just said/ Nothing makes me feel more alive") – "אם אתם רוצים אותי מתה, רק תגידו, זה רק גורם לי להרגיש יותר חיה". בפזמון, סוויפט מדמיינת את עצמה כמכשפה שמשחררת את כעסה על עיירה ("So I leap from the gallows and I levitate down your street/ Crash the party like a record scratch as I scream/ 'Who's afraid of little old me?'/ You should be") – כאשר מבחינת ביצועי קולי, סוויפט באמת צועקת את החלק האחרון בפזמון. בבית הבא, סוויפט מספרת שגדלה ב"בית משוגעים" – כאשר בית המשוגעים שהיא מתארת הוא תעשיית המוזיקה שסוויפט גדלה בה מכיוון שהיא התפרסמה בגיל צעיר. סוויפט מביעה כיצד היא הופכת לקרת לב לנוכח ספקולציות על חייה האישיים ("I was tame, I was gentle/ Til the circus life made me mean") – סוויפט מספרת על כך שהיא הייתה רגועה, עדינה, "ילדה טובה" עד ש"הקרקס", תעשיית המוזיקה, הפכה אותה לרעה. היא מפרטת כיצד נאלצה להתאים את עצמה לתרבות שבה גדלה: "You taught me, you caged me, and then you called me crazy" – סוויפט מספרת איך התעשייה הזו, והאנשים שבה, לימדו אותה, אחר כך כשהיא הייתה מצליחה מדי, כלאו אותה, ואז קראו לה "משוגעת".

בפרשנות לאמזון מיוזיק, סוויפט נזכרה שכתבה את "Who's Afraid of Little Old Me?" לבדה על פסנתר, בעודה במצב מריר של הרהור על האופן שבו פרסומה בגיל ההתבגרות השפיע על תפיסתה העצמית. היא אמרה ש"לעולם יש תחושת בעלות" על דמויות ציבוריות, מה שמוביל לביקורת קלה על התנהגותן. "אנחנו מעבירים אותם גיהנום. אנחנו צופים במה שהם יוצרים, ואז שופטים את זה. אנחנו אוהבים לצפות באמנים סובלים, לעיתים קרובות עד כדי כך שאני חושבת שלפעמים כחברה אנחנו מעוררים את הכאב הזה, ואנחנו פשוט צופים במה שקורה" – תרגום חופשי של דבריה של סוויפט.

מספר מבקרים השוו את הנושא של "Who's Afraid of Little Old Me?" לשיר "Anti-Hero" משנת 2022, שיר העוסק בביקורת העצמית ובשנאה העצמית של סוויפט. רוב שפילד מרולינג סטון תיאר את "Who's Afraid of Little Old Me?" כ"מלודרמה גותית-אימה קומית ומזעזעת על ילדות באמריקה" וכינה אותה "תאומה מרושעת" של השיר "Mirrorball" שיצא בשנת 2020. קרייג ג'נקינס מוולצ'ר חשב שהמילים מתארות "צמא לנקמה על טבעית" שמזכיר "משפטי מכשפות ואת הספר קארי". ווג אוסטרליה חשב שהכותרת היא התייחסות למחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף?", מחזה משנת 1962 מאת אדוארד אלבי העוסק בנישואים שירדו מהפסים.
 ביקורות 
טקסט=|ממוזער|סוויפט מופיעה את "Who's Afraid of Little Old Me?" במהלך סיבוב ההופעות The Eras Tour|292x292 פיקסלים

"Who's Afraid of Little Old Me?" קיבל ביקורות מעורבות, כאשר מספר מבקרים ציינו כי לשיר היה גוון כבד שהקשה על ההאזנה. מארק סאבאג' מה-BBC חשב שהנושא היה "מלוח ושובב" ותיאר את הצליל כ"חנוק". אוליביה הורן מפיצ'פורקטענה שהדימויים הליריים "מורכבים" מכיוון שהשיר מתאר את סוויפט גם כמכשפה וגם כחיית קרקס, וג'ונתן קיף מסלנט מתח ביקורת על המילים ואמר שהן מורכבות מדי. בניו יורק טיימס, ג'ון פארלס התלונן על כך שהשיר חסר את "הנגיעה השובבה אך הספקנית" של השיר של סוויפט "Anti-Hero", מה שהפך אותו ל"סתם עצוב או כועס". לינדזי זולדז מצאה את זה מפתיע שסוויפט "לא מביאה את השיר הזה עם קריצה (הכרחית)" למרות ש"שיחקה בזריזות עם הומור ואירוניה במקומות אחרים באלבום שלה". ג'ון וולמאכר מ-Beats Per Minute תיאר את הלחן כ"גם תיאטרלי מדי וגם לו-פיי בו זמנית" ואת המילים הנקמניות כמבלבלות, בהתחשב ב"כבוד וההערצה שסוויפט קיבלה מהתקשורת ומהקהל".

מצד שני, ג'פרי דייוויס מ-PopMatters קבע כי השיר הוא השיר הטוב ביותר באלבום, וכתב כי הוא מדגים שמבקריה של סוויפט "עדיין [מספקים] לה מספיק תחמושת לחומרים חדשים". לורה סנייפ מהגרדיאן חשבה כי "הזעם הנקמני" של השיר מכיל כמה מהמילים החריפות ביותר שסוויפט כתבה אי פעם וקבעה כי הוא "עדכון מריר ונוקב, בצדק, של השיר "Anti-Hero" החמוד והגמיש יותר. מריה שרמן, שכתבה עבור סוכנות הידיעות AP, אמרה שהשיר הוא מעין שילוב של אלבומיה הקודמים של סוויפט, הוא כולל "האמביציוזיות המוזיקלית" של folklore ו-evermore (שניהם יצאו בשנת 2020) וה"רגישויות" החדות של Reputation, שיצא בשנת 2017, אך עם יותר עומק ומורכבות. ריאן פיש שכותב עבור הוליווד ריפורטר דירג את "Who's Afraid of Little Old Me?" במקום הרביעי מתוך 31 הרצועות באלבום, וטען כי תיאור "הפרסונה המכשפה" של סוויפט משכנע וכי להפקה יש הוק "[שצריך] שיצעקו אותו במופע באצטדיון". וראייטי ראה בשיר זה כאחד מ-50 השירים הטובים ביותר של שנת 2024. כריס וילמן אמר כי למרות שזה היה מפתיע עבור סוויפט להוציא שיר כועס ונקמני, כאשר היא מחזיקה את תדמיתה כ"אהובת אמריקה" במשך רוב השנה, זה היה מוצדק עבור נשים בכללותן ו"מוזר להפליא".

 הופעות חיות 
ב-9 במאי 2024, השיר נוסף לרשימת השירים של סיבוב ההופעות של סוויפט, "The Eras Tour". השיר נוסף לכבוד הלג האירופאי של סיבוב ההופעות, בו סוויפט הוסיפה את אלבומה The Tortured Poets Department לסט.

 מיקומי שיא 

 נתוני מכירות 
מקוםתאריםמכירותמקור (BPI)כסף200,000

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים על פחד
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת