התמוטטות ההקשר

התמוטטות ההקשר, קריסת הקשר או "השטחת קהלים מרובים להקשר אחד" (באנגלית: Context collapse) הוא מונח שמקורו בחקר האינטראקציה האנושית באינטרנט, במיוחד ברשתות החברתיות. התמוטטות ההקשר "מתרחשת בדרך כלל כאשר כמות גדולה של קהלים שונים תופסים את אותו מקום, ופיסת מידע המיועדת לקהל אחד מוצאת את דרכה לקהל אחר", כאשר התגובה של אותו קהל חדש עוינת ושליליות בשל אי הבנת ההקשר המקורי (או אי-הכרתו)."It's Not Cancel Culture — It's A Platform Failure" by Charlie Warzel. Galaxy Brain. April 13, 2021. Accessed April 16, 2021.

 היסטוריה 
ממוזער| דנה בויד בשולחן העגול של כותבים על כתיבה טכנולוגית באוניברסיטת ייל ב-2009.
מקור המונח בעבודתם של ארווינג גופמן ויהושע מאירוביץ' . מאירוביץ׳ יישם את המונח לראשונה למדיות הטלוויזיה והרדיו בספרו No Sense of Place" (1985)" שם טען כי הטכנולוגיה החדשה מוטטה מחסומים בין סוגים שונים של קהלים כאשר התוכן שיוצר שודר באופן נרחב. בספרו "הצגת האני בחיי היומיום" (1956) , טוען ארווינג גופמן שאנשים מפתחים "הפרדת קהלים" משמע, מוודאים שהם מפרידים בין קהלים לפי התפקיד אותו הם ממלאים מול כל קהל. קריסת ההקשר היא מה שקורה כאשר הפרדת הקהלים נכשלת, זאת בין השאר, בגלל הנטייה הרומזת באינטראקציה שהתפקיד שאדם מבצע באינטראקציה זו הוא תפקידו החשוב ביותר וכי מערכת היחסים בתוכה האינטראקציה מתקיימת היא בעלת ייחוד - כך שהוא יתמוטט מיידית כאשר משולבים יחד קהלים שונים בפניהם הוא ממלא תפקידים אחרים ומתנהל אחרת.

ב-2008, האנתרופולוג מייקל ווש  השתמש במונח "התמוטטות ההקשר" בהרצאתו "מבוא אנתרופולוגי ליוטיוב". השימוש המודפס הראשון של המונח נעשה על-ידי דנה בויד , אליס מרוויק  ומייקל ווש. הטבעת המושג ״הקשרים מתמוטטים״ מיוחסת לדנה בויד בהתייחסה לאתרי מדיה חברתית כמו Myspace ו־Friendster בתחילת שנות ה-2000. 

 ברשתות החברתיות 
המושג של קריסת הקשר הפך להרבה יותר משמעותי עם עליית המדיה החברתית מכיוון שרבות מהפלטפורמות, כמו טוויטר למשל, מגבילות את המשתמשים מלזהות ולהגדיר באופן ספציפי את הקהלים שלהם. בטוויטר, קריסת הקשר בולטת במיוחד ומועצמת עם פונקציית הציוץ מחדש. כאשר משתמש ציבורי (קרי פתוח לקריאה ציבורית) מפרסם פוסט בטוויטר (מצייץ), כל משתמש אחר יכול לצייץ אותו מחדש משמע, להפיץ אותו לקהל העוקבים שלו כאשר ברירת המחדל של הפונקציה היא פרסום מחדש ללא הבהרה, הוספת הקשר או כל תוספת אחרת, בכך התוכן מוצג לקהל חדש, לעיתים קרובות, ללא הקשרו המקורי. במרחב כזה מסרים מתקשים לשמור על הקשרם המקורי ככל שהם מתפשטים וכל מסר מובן שונה בידי קהלים שונים על בסיס מה שחוקרת הרשתות והדיסיאנפורמציה וויטני פיליפס מכנה ״מסגרות ממטיות״. מסגרות ממטיות הן המסגרות התפיסתיות והמחשבתיות שלנו שדרכן אנו מבינים ומפרשים את העולם. הן כוללות תפיסות מוסריות, חברתיות, תרבותיות וכמו כן הטיות, תבניות מחשבתיות ודוגמות. כאשר כל קהל מפרש מסרים אחרת בהתבסס על המסגרות הממטיות שלו, המסרים מועברים הלאה משוכתבים ומפורשים מחדש בשונה בקרב כל קהל. הפצה מחדש זו של המסרים נעשית באופנים לא-צפויים, לרוב באופן שאינו שווה-ערך לאימפקט המקורי של המסר. הם גם יכולים להכיל משמעותיות רחוקות מהמשמעות המקורית - לרוב באופן שלילי שמוביל או מעצים קיטובים קיימים בחברה.

 ראו גם 
 חוק פו

 הערות שוליים 

קטגוריה:בלשנות