קדמי כהן

יצחק קדמי-כהן (Isaac Kadmi Cohen; 1892 – 1944) היה סופר ועורך דין יהודי פולני-צרפתי. היגר לארץ ישראל, למד בגימנסיה העברית "הרצליה" שבתל אביב, והצטרף כמתנדב ללגיון הזרים הצרפתי. נרצח באושוויץ בשנת 1944.

 ביוגרפיה 
יצחק כהן נולד בלודז', שהייתה באותה תקופה עדיין בממלכת פולין, תחת האימפריה הרוסית. בשנת 1910 שלחו אותו הוריו לארץ ישראל, שהייתה באותם ימים תחת השלטון של האימפריה העות'מאנית. כהן הגיע לעיר העברית הראשונה, תל אביב, על מנת לשפר את הצרפתית שלו. הוא למד ב במחזור א', יחד עם משה שרת, דב הוז וחבריהם. הוריו, שהיו חדורים ברעיונות ציוניים, עלו לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה.

לאחר סיום לימודיו בגימנסיה הרצליה נסע ללמוד משפטים בשווייץ, אך מלחמת העולם הראשונה קטעה את לימודיו. בשנת 1914 התנדב ללחימה במסגרת לגיון הזרים הצרפתי, מתוך האמונה שזו מלחמתו של כל אדם השוחר חופש לכל אדם. באותם ימים הוסיף לשם משפחתו "כהן" את השם "קדמי" וקרא לעצמו קדמי-כהן, על שם קדמוס מהמיתולוגיה היוונית. לאחר המלחמה קיבל אזרחות צרפתית, מכיוון שלחם בשורות הצבא הצרפתי. בתום המלחמה לא חזר לארץ ישראל אלא נסע לשווייץ, כדי להשלים את לימודי המשפטים. ב-4 במרץ 1920 קיבל את רישיון עריכת הדין והחל לעסוק בעריכת דין בצרפת. בשנת 1922 ייסד עם שבעה מחבריו את איגוד עורכי הדין הצרפתים הצעירים בפריז. באותה שנה השלים את תואר הדוקטור שלו בפקולטה למשפטים מטעם הסורבון, אוניברסיטת פריז. עבודת הגמר שלו בפילוסופיה נקראה "מבוא להיסטוריה של המוסדות החברתיים והפוליטיקה של השמִים ושאינם שמִים (היהודים בני שֵם)", שבה עסק בפתרונות ליהודי אירופה. ב-1929 פרסם את עבודתו על אודות "הנוודים המקוריים ביותר" (כשכוונתו ליהודים). המאמר עסק בנפש היהודית, והיה חלק מרכזי בעבודת הדוקטור שלו. שנה לאחר מכן, ב-1930, פרסם את החיבור "התועבה האמריקאית" - חיבור פוליטי שבו הוא מבקר את החומרנות האמריקאית ותומך באירופה חדשה של העם. באותה שנה פרסם את המאמר "מדינת ישראל", שבו הציג את התזה שלו על הפאן-שמיות. קדמי-כהן הקדיש את המאמר לחברו הטוב אנטול דה מונזי , שהיה סופר, הוגה דעות, עורך אנציקלופדיות ושר בממשלת צרפת.

יצחק קדמי-כהן היה פעיל בתנועה הציונית הצרפתית ותמך בציונות הרוויזיוניסטית של זאב ז'בוטינסקי. יש האומרים שהוא היה קרוב יותר בדעותיו לאברהם שטרן ודוד רזיאל. בשנת 1933 הגיע יצחק קדמי-כהן לביקור בארץ ישראל והיה נוכח במשפטם של אנשי ברית הבריונים שהתקיים ביפו. באולם בית המשפט פגש את חברו מהגימנסיה העיתונאי אורי קיסרי, אחיו של יוסף קיסרי, בן כיתתו של קדמי-כהן בגימנסיה.

החל משנת 1929 חבר להוצאת כתב העת הצרפתי לספרות החשוב "מרקור דה פראנס" ופרסם במסגרתו מאמרים רבים שעסקו באנטישמיות כנגד היהודים ובציונות. קדמי זכה בפרס הגדול של האקדמיה הצרפתית, שהוא פרס הפרנקופוניה, הפרס הגדול של כל הארצות הדוברות צרפתית.

לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית החלו הגרמנים בשורת צעדים כנגד היהודים, וביניהם מעצרים וכליאה במחנות ריכוז. בשנים שלאחר מכן הוחל גם במשלוחים למחנות השמדה. קדמי-כהן נכלא בשנת 1941 במחנה הריכוז קומפיין שליד העיר קומפיין, בצפון צרפת. במחנה ייסד תנועה בשם "מסדה" (מצדה), שמטרתה הייתה החייאת יהדות התפוצות והקמת מדינה יהודית. שמה של התנועה נקבע על שם מאבקם ההרואי של היהודים במצדה שבמדבר יהודה נגד הרומאים, בשנת 73 לספירה. ב-1942 שוחרר מהמחנה ועבר לגור יחד עם אחיו בעיר וישי שבחבל אוברן-רון-אלפ, במזרח צרפת. בוישי פגש
קדמי-כהן את הגנרל אנרי פיליפ פטן, ראש משטר וישי במלחמת העולם השנייה, ותיאר בפניו את הרעיונות שלו להגירת יהודים מסיבית לארץ ישראל, כפתרון לרדיפת היהודים והאנטישמיות באירופה. באחת מפגישותיו עם פטן אמר קדמי-כהן בהתייחס לרעיון שלו שזו,

פטן התנגד לרעיון כמו גם הקהילה היהודית בצרפת.

בתחילת 1944 נעצר שוב קדמי-כהן על ידי הגסטפו, וגורש למחנה הריכוז דראנסי שליד פריז. קדמי-כהן היה אז בן 51. ב־27 במרץ 1944 נשלח בטרנספורט מספר 70Serge Klarsfeld. Le Mémorial de la déportation des Juifs de France. Beate et Serge Klarsfeld: Paris, 1978. Nouvelle édition, mise à jour, avec une liste alphabétique des noms.FFDJF (Fils et Filles des Déportés Juifs de France), 2012. למחנה גליביצה, אחד ממחנות המשנה הרבים של מחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו, שם נרצח ביוני 1944.
 משפחתו 
בשנת 1914 יצחק קדמי-כהן התחתן עם אישה צרפתייה קתולית, שהתגיירה בתחילת שנות ה-20 של המאה העשרים. נולדו להם 3 בנים, אוליבייה כהן-שטיינר (1936 - 2019), ז'אן-פרנסואה שטיינר (1938) וחוסה שטיינר (1939). ז'אן פרנסואה שטיינר הוא סופר, שהתפרסם בשל ספרו "טרבלינקה: המרד במחנה ההשמדה. הספר הוא רומן שיצא לאור ב-1966, ונכתב לזכר אביו, יצחק קדמי-כהן. הספר, המבוסס בחלקו על עדויות של ניצולי השואה, זכה להצלחה רבה אולם עורר את אחת המחלוקות הבולטות בשנות ה-60 בצרפת.

 ספריו 
 Introduction à l'histoire des institutions sociales et politiques chez les Sémites; Thèse pour le doctorat de sciences politiques et économiques; Faculté de droit de l'Université de Paris; Paris; éditeur: Marcel Giard; 1922.הקדמה להיסטוריית המוסדות החברתיים והפוליטיקה של השמיים
 Nomades. Essai sur l’âme juive; préface de: Anatole de Monzie; éditeur: Alcan; Paris; 1929;.הנוודים
 L'abomination américaine. Essai politique; éditeur: Flammarion; Paris; 1930; התועבה האמריקאית
 L'Ėtat d'Israël; éditeur: KRA; édition; 1930; Paris; מדינת ישראל
 Massada. Discours des Camps de Concentration. s.l. 1942. מצדה

ראו גם
 בוגרי גימנסיה הרצליה

 קישורים חיצוניים 
 הנוודים ספרו של קדמי-כהן באתר סימניה
 אודות יצחק קדמי-כהן בפורטל ehri
 שישה ציטוטים מדברי יצחק קדמי-כהן באתר azquotes 
 אודות קדמי-כהן וספר הנוודים באתר babelio

 הערות שוליים 

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:פעילים פוליטיים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אנשי לגיון הזרים הצרפתי
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:בוגרי המחזור הראשון של הגימנסיה הרצליה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1892
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944