גטו פרישטאק

גטו פרישטאק נוצר בשטעטל הפולני של פרישטאק במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי גרמניה הנאצית והתקיים עד 18 באוגוסט 1942, אז חוסל.

 היסטוריה 
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה אוכלוסיית פרישטק היהודית מנתה שלושת רבעים מכלל האוכלוסייה, 1,322 נפשות במספר. צורות המסחר העיקריות בפרישטק בתקופה זו כללו מלאכה וחקלאות. הכיבוש הגרמני של העיירה החל ב-8 בספטמבר 1939, כאשר חיילים גרמנים שדדו בתים וחנויות של יהודים וגייסו יהודים בכוח. שבוע לאחר שהחל כיבוש פרישטק, בראש השנה, הציתו חיילים גרמנים חפצי קודש ורצחו מתפללים יהודים בבית הכנסת. בנובמבר 1939, הגרמנים סיפחו את פרישטק לגנרל גוברנמנן על ידי מיזוג העיירה עם קרייס, יאסלו, ששכנה במחוז קרקוב.

בשנים 1940 עד 1943 ריכז קצין ה-SS, ד"ר וילהם רשוויץ את הפעולות האנטישמיות שהיו בקריס יאסלו. תחת סמכותו של רשוויץ היה ה-GPK שהאחראים על יחידת שוטרים גרמנית שהוצבה בתוך פרישטק. המשטרה הגרמנית הייתה אחראית על המשטרה הפולנית. ב-1939 הקימו הגרמנים יודנראט המורכב מזקני קהילה יהודים, אותו הכניסו תחת היודנראט האזורי של קרייס יאסלו ב-29 באפריל 1940. היודנראט של פרישטק היה אחראי על יחידה משטרה יהודית ומופקד על גיוס יהודים בין הגילאים 15 עד 60 לעבודות כפייה. בשנת 1940 הוטל על היודנראט פירשטק גם לנהל את הפליטים מלודז', סלסק, קרקוב וכפרי הסביבה. בנוסף, היא הייתה אחראית על חלוקת המזון. ב-1940, התדרדרות התנאים גרמה ליודנראט לקרוא לארגון העזרה העצמית החברתית היהודית (JSS) לתמוך באנשי פרישטק המורעבים. 283 יהודים קיבלו סיוע בציוד ומזון ואילו 1,440 קיבלו סיוע כספי. ב-7 ביוני 1941, ה-JSS הקים סניף בפרישטק כדי לא רק לעזור ליהודי פרישק אלא גם להרחיב את תמיכתם לקהילות היהודיות בוויסניובה ואודרזיקון. בסופו של דבר ה-JSS הצליח להעניק סיוע רק ל-325 מתוך 400 יהודי פרישטק שביקשו סיוע.

אף על פי שהיה מחנה עבודה בתוך פרישטק, 2000 העובדים במחנה זה היו בעיקר יהודים שגורשו מוורשה. במקום להעסיק את יהודי פרישטק במחנה העבודה במקום, שלחו הגרמנים את יהודי פרישטק לארבעה מחנות עבודה שהקיפו את העיירה. היהודים במחנה פרישטק נאלצו לבצע סלילת כבישים, לבנות מסילת ברזל מהכפר ויסניצה לסטפינה ולעבוד במחצבות אבן ליד צ'ייסוויניה. לפעמים הם יצטרכו ללכת עד 10 קילומטרים ביום כדי להגיע לאתר העבודה.  המשטרה היהודית של פרישטק הייתה אחראית על המחנה מיולי 1941 ועד נובמבר של אותה שנה, הסיבה לסגירת הגטו היא תנאי החיים הירודים שהביאו להתפרצות הטיפוס. גרמנים שלחו את היהודים שנותרו בחיים בחזרה לאזור ורשה. לפני שהגרמנים הקימו את גטו פרישטק בינואר 1942, נאסר על יהודים לצאת בטענה שיציאתם תגרום להפצת מחלות ובנוסף איימו במוות למי שמנסה לברוח. הגטו המשיך לקלוט פליטים מכפרי הסביבה עד שגרמנים חיסלו את הגטו. מאחר שיהודים לא יכלו לעזוב את פרישטק, הקים JSS מטבח אוכל, שסיפק 300 ארוחות ערב ביום. למרות מאמציהם רבים עדיין נותרו רעבים. דרכים אחרות שבהן ניסה ה-JSS להציל את יהודי פרישטק ולמנוע את גירושם, הייתה להקים מחדש מרכז לייצור בגדים. עם זאת, הגירוש נמשך כאשר הפיקוד הגרמני סגר את תוכניות ה-JSS להכשרה חקלאית. סבב הגירוש הראשון כלל 800 יהודים, בהם גברים מעל גיל 52 ונשים עם יותר משני ילדים, כאשר היודנראט פקד על היהודים להתרכז בשוק.

גורלם של היהודים שגורשו באקציה זאת הייתה רצח המוני ביער ורזיצה. כשאר הגרמנים ירו ב-800 בני אדם לשלושה קברים ואלה שלא נהרגו מיד נקברו בחיים.  הגטו חוסל סופית ב-18 באוגוסט באותה שנה, ושאר היהודים נלקחו לגטו יאסלו. אותם יהודים נשלחו לאחר כמה ימים למחנה ההשמדה בלז'ץ.

 הערות שוליים 

פרישטאק