ניסנית ארץ-ישראלית

נִיסָנִית אֶרֶץ-יִשְׂרְאֵלִית (שם מדעי: Crepis palaestina) היא צמח עשבוני חד-שנתי שכיח וקירח, שפרחיו צהובים וכולם לשוניים ממשפחת המורכבים. מין זה נמנה עם 13 מיני הניסנית הגדלים בישראל ובסביבתה. תפוצתו העולמית מצומצמת לאזור מזרח הים־התיכון: קפריסין, טורקיה, סוריה־לבנון, ירדן וישראל. בישראל הוא שכיח בצפון הארץ ובמרכזה, בשטחים פתוחים, בבתות ים־תיכוניות ובבתות ספר שאינן מדבריות. עונת פריחתו נמשכת מסוף פברואר עד אמצע מאי.

 מורפולוגיה 
ממוזער|עלים של ניסנית ארץ-ישראלית
ממוזער|המעטפת לאחר הנבילה
ניסנית ארץ-ישראלית (Crepis palaestina) היא צמח עשבוני חד-שנתי, זקוף וקירח, שגובהו 40 עד 80 ס"מ, מסועף בחלקו העליון, ובעל שושנת עלים בבסיסו. לצמח קנה-שורש קצר ושורשים סיביים רבים.

הלוואים חסרים, אך הפטוטרות קיימות לפחות בעלי הבסיס.

הגבעולים זקופים מסועפים בחלקם העליון, בדרך כלל בעלי פסי אורך דקים וקירחים. חלק מהגבעולים נושאי עלים לאורכם, וחלקם עולים ישירות מתוך שושנת העלים בבסיס ואינם נושאים עלים (scapiform).

העלים ערוכים בעיקר כשושנת בבסיסו (דור של עלים המרוכז בבסיס הגבעול) או מסורגים לאורך הגבעול. העלים רחבים וכינוריים, בעלי אונות צדדיות משוננות, והם חובקים את הגבעול בבסיסם.

הקרקפות (התפרחות) סיומיות, מפורדות (על צירים נפרדים), זקופות, ונושאות פרחים לשוניים מרובים בצבע צהוב, הבולטים היטב כלפי חוץ.

המעטפת חרוטית, צרה וארוכה, בנויה מחפים קירחים וחלקים. החפים החיצוניים קצרים במידה ניכרת מהחפים הפנימיים. החפים הפנימיים, שמספרם שמונה, שווים פחות או יותר זה לזה באורכם, מתעבים ומתקשים בעת ההבשלה, עוטפים את הזירעונים החיצוניים שבהיקף ומתפשקים לאחר פיזור זרעוני המרכז.

המצעית שעליה יושבים הפרחים חשופה, ולפעמים נושאת שערות ארוכות.

פרחי הקרקפת צהובים, דו-מיניים, לשוניים בלבד, ולשון הכותרת מסתיימת בחמש שיניים. השחלה תחתית, בנויה משני עלי שחלה, בעלת מגורה אחת וביצית אחת. עמוד השחלה מחולק בקצהו לשתי צלקות ארוכות שצבען צהוב או ירוק.

הפרי הוא זירעון, בעל 10 עד 35 קווי אורך דקים, שאינו קטוע ואינו נושא מקור אלא מתחדד בהדרגה כלפי ראשו. זירעוני ההיקף שונים מזירעוני המרכז. הזירעונים הפנימיים גליליים, בעלי בסיס מורחב ונבוב, ואורכם 7 עד 10 מ"מ, עם ציצית משתיירת; לעומתם, זירעוני ההיקף שטוחים, חסרי ציצית, בעלי כנפיים, שרוחבם בבסיס 3 עד 4 מ"מ או פחות, והם מכונסים בתוך חפי המעטפת החיצוניים שצלעם האמצעית שעמית, בולטת ומעובה מאוד. זירעוני ההיקף המכונפים נותרים על צמח האם למשך זמן ממושך.

הציצית קצרה באופן ניכר מהזירעון, לבנה כשלג, ואינה בולטת כמעט מתוך המעטפת. הציצית בעלת שערות לבנות רבות, ארוכות, פשוטות ורכות מאוד בלבד, והיא משתיירת (במרור היא אינה משתיירת ועשויה קבוצות של שערות דקות ורכות וגם מזיפים נשירים יחידים).

 פנולוגיה (מחזור חזותי) של התפרחות והפרחים 
התפרחת בנויה מספר דּוּרִים (טבעות) עוקבים של פרחים צינוריים בעלי עלה כותרת אחד הפרוש בצורה לא סימטרית כלפי היקף התפרחת. התפרחת נפתחת עם הזריחה ונסגרת בשעות הצהרים ולא לעת ערב, לרוב רק בימים שטופי שמש. ובכל יום נפתח דּוּר (טבעת) אחד של פרחים מהחוץ פנימה וכאשר הדור הפנימי ביותר מסיים את יומו המיני כל פרחי התפרחת נובלים בבת אחת.

פרחי כל דור מתפקדים באופן מיני במשך יום אחד בלבד, אבל, האבקנים והצלקת מבשילים בזמנים שונים (פרוטאנדריה). בבוקר חל בהם השלב הזכרי, כלומר המַאֲבָקִים שבראש האבקנים משחררים את גרגרי האבקה, שמשמשים כפיתיון למאביקים, לפני הבשלת הצלקת. המאביקים, דבורים וחיפושיות, אוספים את רוב האבקה כבר בבוקר ולקראת שעות הצהריים אין כמעט אבקה בפרחים. בשלב הנקבי בוקעת הצלקת את צינור האבקנים, מתפשקת ונכונה לקלוט את גרגרי האבקה.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1914
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוזף פרידריך ניקולאוס בורנמילנר
קטגוריה:מורכבים