סמבאר

סמבאר (בהינדי: सांभर) הוא נזיד ירקות על בסיס עדשים, מבושל עם ציר "אפונת יונים" (סוג ירק) ותמרהינדי. מקורו במטבח הדרום הודי וכיום פופולרי בחלקים נרחבים של הודו ומחוצה לה. הנזיד דומה למאכל אחר מהמטבח הבורמזי המשמש כתוספת פופולרית לקארי בורמזי. המאכל הוכנס גם להרגלים הקולינריים של סרי לנקה מאז המאה ה-20, בין אלמנטים רבים אחרים של בישול דרום הודי.

 היסטוריה 
על פי היסטוריון המזון ק.טי אצ'איה , ניתן לתארך את האזכור הקדום ביותר של סמבאר בספרות למאה ה-17 בטאמיל נאדו. המילה סמבאר (בטמילית: ) נובע מהמילה הטמילית champāram - .

כתובת טמילית משנת 1530 לספירה, מציגה את השימוש במילה צ'מפאראם במובן של מנת אורז המלווה מנות אורז אחרות או מרכיבי תבלינים שאיתם מבשלים מנה של אורז צמחי.

סיפור אחר על מקורו קובע כי ניתן לאתר את המתכון לסמבאר לשליט האימפריה המראטהית, Sambhaji Bhonsle, שניסה להכין לעצמו דאל כשהשף הראשי שלו לא היה. לפי הסיפור הזה, הוא אהב את המרקחת שלו, שכונתה אז סמבאר.

 וריאציות אזוריות 
הגרסה הבורמזית משלבת דגים מלוחים מיובשים ומגוון ירקות כולל חצילים, במיה, מורינגה מכונפת, דלעת, שעועית ירוקה ותפוחי אדמה בבסיס מרק של גרגירי חומוס כמחית, המתובל בתמרהינדי, עלה קארי, עלה פינדאוטין, גאראם מסאלה, כמון, צ'ילי, בצל ושום.

במדינות הדרומיות של הודו, כלומר קרנאטקה, אנדרה פראדש, טלנגנה, קראלה וטמיל נאדו, סמבאר מוכן באמצעות ירקות ופירות שונים יחד עם עדשים או קוקוס. לכל אזור יש גרסה משלו להכנת סמבאר. על אף שמשתמשים באותם ירקות, התבלינים והמרכיבים והשיטה שונים לפי אזור. באזורים דוברי טולו של החוף קרנאטקה קוקוס משמש בעיקר להכנת קודדל (סמבאר). הקוקוס המגורר נטחן עם תבלינים ליצירת משחה שמוסיפים לירקות המבושלים.

 גרסת מסעדה הודית בריטית 
הסמבאר הוא מרכיב עיקרי בבתי קארי בריטיים, שם הוא מוגש בצורת רוטב סמיך יותר מהמקור, עם תוספת בשר למנה. בדרך כלל הוא חם, חמוץ, וכמו המנה המקורית, מכיל עדשים.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:מאכלי עדשים