מודל הנורמליזציה

מודל הנורמליזציה (normalization model) הוא מודל של תגובות נוירונים בקליפת המוח החזותית הראשונית. דייוויד היגר (Heeger) פיתח את המודל בתחילת שנות ה-90, ושיכלל אותו עם מתאו קרנדיני (Carandini) וג'יי אנתוני מובשון (Movshon). המודל כולל שלב חלוקה. במונה נמצא הפלט של שדה הקלט הקלאסי. במכנה, קבוע ומדד של ניגודיות גירוי מקומי. מודל הנורמליזציה פותח כדי להסביר תגובות בקליפת הראייה הראשונית, אך כיום סבורים שהנורמליזציה פועלת בכל מערכת הראייה, במערכות חושיות רבות אחרות ובאזורי מוח נוספים, וכן מעורבת בייצוג של ריחות בפקעת הריח (Olfactory bulb) שבמוח הקדמי  ובהשפעות המודולטוריות (המבניות) על עיצוב הקשב החזותי, בקידוד ערכים נקלטים ובשילוב פריטי מידע שנקלטים באופן רב חושי. השפעה זו נצפתה גם בנוירונים בעלי פוטנציאל תת-סף בהיפוקמפוס.  נוכחותו של מנגנון זה במגוון כה רחב של מערכות עצביות במינים מרובים, מחסרי חוליות ועד יונקים, מעידה על כך שנורמליזציה משמשת כחישוב עצבי קנוני. נורמליזציה מפצלת מפחיתה את היתירות בסטטיסטיקה של גירוי טבעי ולעיתים נתפסת כיישום של עקרון הקידוד היעיל (Efficient coding hypothesis), תיאוריה משנת 1961 על אופן הקידוד החושי במוח. פורמלית, נורמליזציה מפצלת היא קוד ממקסם מידע (efficient coding principle) עבור גירויים שבאים בעקבות התפלגות פארטו רב-משתנית, שהיא גרסה של התפלגות פארטו (Pareto distribution), התפלגות סבירויות או שכיחויות.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מדעי המוח
קטגוריה:המוח