פיצה ברידה

פיצה מתוקה של ברידה (באיטלקית: Pizza dolce di Beridde), המכונה גם  כלומר "פיצה יהודית" או , כלומר "יהלומים רומאיים" הוא לחם שנאפה ללא התפחה, מתוק, אופייני לעיר רומא. הקינוח המסורתי הזה מוכן על ידי קהילת יהודי רומא לרגל טקס ברית מילה.

 אטימולוגיה 
יש להבין כאן את השם פיצה לא במשמעות המודרנית שהתפשטה לאיטלקית דרך השפה הנפוליטנית, אלא במשמעות הלטינית המקורית של ימי הביניים של 'פוקאצ'ה' ובכך היא מציעה, כמו במקרה של פיצת הפסחא , כמקור עתיק. מקור המנה במונח "פיזה" בלטינית של ימי הביניים שהעדויות הראשונות שלה בשנת 966 היו בנאפולי ובשנת 997 בגאטה (כ-80 ק"מ צפונית לנאפולי) והוא שימש גם לציון מאכלים טקסיים שבושלו לחג הפסחא כגון פיצות פסחא. מוצרים דומים ("Pizza alla rustica", "Pizza di Ricotta") מדווחים במדריכי בישול של תחילת המאה ה-19 כמו זה של Vincenzo Agnoletti.

כינויו של העוגה בֶּרִידֶה נובע מהצורה של הניב היהודי-רומי (Romanesco dialect) של המילה ברית מילה, כלומר ברית המילה הפולחנית של תינוקות זכרים בקהילה היהודית.

 היסטוריה 
מקורות המנה מעורפלים, אך ייתכן שהעוגה הובאה לרומא על ידי יהודים ספרדים שגורשו מספרד ב-1492 או על ידי אלה שגורשו מסיציליה ב-1493. זה יסביר שהמרכיבים כוללים אגוזים, צימוקי סולטנה ופירות מסוכרים, האופייניים למטבח במדינות מוסלמיות. הפיצה היהודית לפי הדיווחים, היה הקינוח האהוב על האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.

 מרכיבים 
המרכיבים העיקריים של הלחם, שאינו מכיל ביצים ולא שמרים, הם קמח, סוכר, שקדים (שלמים וטחונים), צימוקים, פירות מסוכרים (לרוב אתרוג מסוכר), שמן זית או שמן צמחי אחר, יין לבן וצנוברים. 

 הכנה 
את החומרים מערבבים יחד עם יין ושמן פושר, לשים אותם לצורת בצק מתוק רך שאסור שיידבק לידיים. מרדדים אותו מערוך לעובי של בערך 2 ס"מ, חותכים לכסניות או מלבנים (הראשונים נקראים דיאמנטי), ואופים בתנור חם מאוד עד שנוצר קרום על פני השטח, בעוד שהחלק הפנימי חייב להישאר רך.

 מסורת דתית ומכירה 
שמאל|ממוזער|300px| מאפייה פסטיצ'ריה בוצ'ונה אסכדרת אוקטביה בגטו
לכסנית מהעוגה ניתנת באופן מסורתי לכל משתתף בסעודת ברית המילה בסוף הטקס. היא כלולה בשקית ממתקים הנקראת "kavodde", שפירושה העברי "כבוד" ומסמלת את מצוות כיבוד אב ואם.

בנוסף להכנה המשפחתית לברית המילה, Pizza di Beride נמכרת על ידי מאפיות כשרות כמו פסטיצ'ריה בוצ'ונה  בגטו רומא (ברובע סנטאנג'לו), יחד עם ממתקים יהודיים מסורתיים נוספים., כגון טארט ריקוטה וטארט דובדבן חמוץ ומוסטאצ'ולי.

 ביבליוגרפיה 




 קישורים חיצוניים 

 רשימת לחמים מתוקים

 הערות שוליים 

קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:המטבח היהודי ספרדי
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים