Just the Way You Are (שיר של בילי ג'ואל)

"Just the Way You Are" הוא שיר של בילי ג'ואל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו The Stranger משנת 1977, שיצא לאור כסינגל השני מהאלבום בתחילת נובמבר 1977. השיר הפך לסינגל הראשון של ג'ואל שהגיע לטופ 10 בארצות הברית ולטופ 20 הבריטי (הגיע למקומות 3 ו-19 בהתאמה), כמו גם לסינגל הזהב הראשון של ג'ואל בארצות הברית. השיר גם עמד בראש מצעד ההאזנה הקלה של בילבורד במשך כל חודש ינואר 1978.

"Just the Way You Are" זכה בשני פרסי גראמי להקלטת השנה ולשיר השנה בשנת 1979.

 רקע 
ג'ואל שיתף שהמלודיה והאקורדים של השיר הזה הגיעו אליו בזמן שהוא חלם. בריאיון לתוכנית הרדיו של הווארד סטרן ב-16 בנובמבר 2010, ג'ואל אמר שההשראה לכתיבת שם השיר ואיך שהוא נשמע בפזמון נלקחה ישירות מהשורה האחרונה בשיר "Rag Doll" של פרנקי ואלי וארבע העונות, שאגב היה גם השראה גדולה יותר לשיר המאוחר יותר של ג'ואל "Uptown Girl".

"Just the Way You Are", שג'ואל כתב לאשתו הראשונה (וגם למנהלת העסקית שלו באותה תקופה) אליזבת ובר, לא היה אהוב בתחילה על ג'ואל או על להקתו, וג'ואל החליט במקור לא להפוך את השיר לחלק מ-The Stranger, אך לבקשתן של לינדה רונסטאדט ופיבי סנואו (שתיהן הקליטו באולפנים אחרים באותו בניין באותה תקופה), הוא הסכים להכניס את השיר למיקס הסופי. עם זאת, מפיק האלבום, פיל ראמון, סתר מאוחר יותר את טענתו של ג'ואל, והצהיר בריאיון כי הם לא יכולים להרשות לעצמם להחריג את השיר מכיוון שלג'ואל לא היה כל כך הרבה חומר לבחור ממנו לאלבום.The Stranger: 30th Anniversary Edition. "Making of The Stranger Documentary. 2008 השיר גם חולק כמה קווי דמיון ל-"I'm Not in Love" של 10cc, בשל לולאות הקלידים וקלטות הרקע בהן השתמשו ג'ואל וראמון.

לאחר שג'ואל וובר התגרשו ב-1982, ג'ואל כמעט ולא ביצע את השיר בהופעה חיה אחרי 1986 עד שנות ה-2000, וג'ואל הצהיר בפומבי שהוא לא אוהב לנגן את השיר בהופעה חיה בעקבות גירושיו מאשתו הראשונה. הוא ציין כי במהלך הופעות של השיר בערך בזמן גירושיו הראשונים, המתופף שלו ליברטי דה ויטו היה עושה פרודיה צוחקת על המילים בפזמון כמו "היא קיבלה את הבית. היא קיבלה את המכונית".

כאשר "Just the Way You Are" יצא כסינגל, הוא קוצר ביותר מדקה. ההבדלים הם הסרת הבית השני ודעיכה מוקדמת יותר. ביצוע חי של השיר שימש גם כקליפ. ב-18 בפברואר 1978 הגיע השיר למקום השלישי, וג'ואל ביצע גרסה קצרה יותר של השיר כאורח מוזיקלי באותו יום בסאטרדיי נייט לייב (יחד עם "Only the Good Die Young"). גרסת הסינגל (שדעכה 8 שניות לאחר מכן) נכללה במהדורה הראשונה של Greatest Hits Volume I & Volume II, אך גרסת האלבום המלאה שוחזרה למהדורה המחודשת של אוסף זה.

סולו הסקסופון נוגן על ידי ירוסלב יעקובוביץ נגן ישראלי ידוע .

 משתתפים 
 בילי ג'ואל - שירה, פנדר רודס
 יו מקראקן - גיטרה אקוסטית
 סטיב בורג - גיטרה אקוסטית
 דאג סטגמאייר - גיטרה בס
 ליברטי דה ויטו - תופים
 ראלף מקדונלד - כלי הקשה
 ירוסלב יעקובוביץ'- סקסופון אלט
 פטריק ויליאמס - תזמור

 הפקה 
 פיל ראמון - מפיק, מהנדס
 ג'ים בוייר - מהנדס

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סינגלים מ-1978
קטגוריה:שירי בילי ג'ואל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לשיר השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס