לואיז אדולפה לה בו

יש לראות את מעמדה של לואיז אדולפה לה-בו כמלחינה מקצועית לאור הקשיים שניצבו בפני נשים בהתבססותן במקצוע זה. היא בין המלחינות הראשונות שבחלק מיצירותיה שוברות את התבנית של צורות הלחנה "נשיות" מבוססות, כגון שירים אמנותיים וקטעי פסנתר ויצרה גם יצירות מתוזמרות עשירות שדורשות ביצוע בפומבי. למלחינות אז חסרה הייתה לעיתים קרובות הרשת החברתית הדרושה לארגון הביצוע של יצירות כאלה והן גם נחשבו גם כחסרות הכישורים הדרושים לכך. המיומנויות הנחוצות של תזמור וידע פורמלי נמנעו מהן בכוונה לעיתים תכופות, הן לא הורשו להשתתף בשיעורי ההלחנה באקדמיות ולכן לא יכלו לעסוק בניצוח.

היא הייתה חלוצה בחינוך מוזיקלי לנשים. היא ייסדה את "הקורס המוזיקה הפרטי לבנות השכבות המשכילות". מטרתה של לואיז אדולפה לה בו הייתה להכין את בנות המעמד המשכיל למקצוע המוזיקה בצורה מוסמכת. היא חייבה את תלמידותיה להתאמן בפסנתר לפחות שעתיים מדי יום, ובניגוד למקובל בחינוך המוזיקלי לבנות, לימדה אותן גם תיאוריה. מטרותיה היו להעניק לצעירות השכלה מוצקה שיאפשר להן לנצל את הידע הנרכש תמורת שכר וגם להעלות את קרנה של מקצוע המדריכה למוזיקה בציבור זה ולכן גם הצטרפה ל"אגודה למורים ומורות" במינכן ב-1885, שנועדה להגן על מורים ומורות מוסמכים למוזיקה.

 חיים מוקדמים 
לואיז אדולפה לה בו נולדה כלואיז קרוליין מארי הנרייט אדולפה לה בו ב-25 באפריל 1850 ב, הדוכסות הגדולה של באדן. היא הייתה בתם היחידה של קצין הצבא וילהלם לה בו ואשתו קרוליין (לבית ברק). לאחר פרישתו של ויליאם לה בו מצבא באדן ב-1856, שני ההורים הקדישו את עצמם לחינוך הכללי של בתם. מאביה וויליאם, מוזיקאי ומלחין, קיבלה לה בו שיעורי פסנתר החל מגיל חמש. לה בו הלחינה את היצירה הראשונה שלה בגיל שמונה. היא למדה שפות מ-1863 עד 1866 כאורחת בבית הספר המקומי לבנות. בגיל שש עשרה סיימה את לימודיה עם תואר ממוסד פרטי לבנות, ומכאן ואילך התמסרה למוזיקה.

 חינוך 
לאחר קונפירמציה שלה בחג הפסחא של 1865, החלה לה בו לקחת שיעורי פסנתר אצל  וויליאם קאליוודה בקרלסרוהה. היא גם קיבלה שיעורי שירה . בשנת 1868 היא הופיעה לראשונה כפסנתרנית עם קונצ'רטו מס' 5 (הקיסר) של בטהובן ואת קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 מאת פליקס מנדלסון בקרלסרוהה. בשנת 1870 פגשה את פרנץ לכנר ואנטון רובינשטיין. לה בו הגישה בקשה לשיעורי פסנתר אצל קלרה שומאן ב-1873 כדי ללמוד אתה בבאדן-באדן. לימודיה אצל שומאן נמשכו קיץ אחד בלבד, בסך הכל שנים עשר שיעורים, בשל שיטות ההוראה של שומאן והבדלי אישיות בין שני המוזיקאים. בסיבוב קונצרטים בפברואר 1874 הופיעה לה בו בחמש ערים בהולנד. הסיור החל באוטרכט, עבר דרך ארנהם ורוטרדם להאג והגיע לבסוף לאמסטרדם. לה בו סיפרה בספר זיכרונותיה שבריאותה "לא יציבה ולא מתאימה לסיבוב הופעות".

 קריירה 
 מינכן 
עם מכתב המלצה מאת הפסנתרן והמנצח הנס פון בילוב, החליטה משפחת לה בו לעבור למינכן כדי לאפשר ללואיז ללמוד אצל המלחין  ב-1876. בשל התקנות של בית הספר המלכותי למוזיקה, לה בו חונכה בנפרד מהתלמידים הגברים. ריינברגר ולה בו פיתחו מערכת יחסים קרובה, וריינברגר הקדיש לה את "טוקטה לפסנתר" שלו אופוס 104. בהיותה בבית הספר המלכותי למוזיקה, המורה שלה לקונטרפונקט, הרמוניה וצורה היה , ופרנץ לכנר ביקר רבות מיצירותיה.

השנים שבעקבות המעבר למינכן עד 1885 היו לתקופה היצירתית ביותר של לה בו. ב-1877 היא יצאה למסע הופעות עם הזמרת  והכנרת ברתה האפט. הן ביקרו בכמה עיירות בבוואריה, שבהן ניגנה לואיז את יצירותיה המקוריות. לה בו עבדה גם כמבקרת, וכתבה ביקורות עבור ה-"Allgemeine Deutsche Musik-Zeitung" בברלין החל משנת 1878. לה בו הפסיקה בסופו של דבר לערוך את הביקורות המוזיקליות כשהעורכת שלה תיקנה וקיצרה את מאמריה לעיתים קרובות למדי. ב-1878 היא גם ייסדה את "קורס המוזיקה הפרטי שלה לבנות השכבות המשכילות". שיעורים אלו נועדו להכין נשים לעיסוק בהוראת פסנתר.

לה בו התמקדה יותר במלחינים אחרים (כולל ברליוז, וגנר, שופן, שומאן) והתנתקה בהדרגה מ, עד סיום יחסי ההוראה ביניהם ב-1880. בקיץ 1882 כתבה את הפרטיטורה של "אופ' 27, רות - סצנות תנ"כיות לסולנים, מקהלה ותזמורת". כריסטיאן פרידריך קאהנט מלייפציג פרסם את היצירה, והיא הוצגה בבכורה ב-5 במרץ 1883 במינכן. גם במהלך 1882, זכתה בפרס הראשון עבור ה"סונטת צ'לו אופ.17" בתחרות הלחנה בינלאומית. באותה שנה פגש לה בו את פרנץ ליסט בויימאר. היא התאכזבה מהמפגש שלה עם ליסט, שכן זה לא סייע לה ברכישת קשרים, וגם כישורי הפסנתר שלה לא התפתחו יותר. "הרביעייה אופ' 28 לפסנתר, כינור, ויולה וצ'לו" של לה בו הועלתה בבכורה בגוונדהאוס בלייפציג. ב-1884 היא פגשה את הסופרת לואיז היץ והלחינה כמה משיריה. גם באותה שנה נסעה לזלצבורג ולווינה, שם הכירה את אדוארד הנסליק ויוהנס ברהמס.

 ברלין 
בשל השבריריות ההולכת וגוברת של הורי לה בו וקשייה של לואיז במינכן למצא מוזיקאים לעבוד איתם, עברה המשפחה לוויסבאדן ב-1885. כמה מיצירותיה הושמעו בוויסבאדן. שם גם לימדה תורת מוזיקה והציעה שיעורים ווקאליים. בויסבאדן החלה לה בו להלחין את יצירותיה חדומות, Op. 40 ו- קונצ'רטו לפסנתר, Op. 37. יצירותיה של לה בו החלו להיות מושמעות גם מחוץ לאירופה, והגיעו עד לסידני וגם לקונסטנטינופול.

בשנת 1890 נאלצה המשפחה לעבור לברלין. לה בו החלה ללמוד תולדות המוזיקה בספרייה המלכותית. מאוחר יותר היא הפקידה את המוזיקה שלה בידי הספרייה המלכותית לשימור. בברלין היא פגשה מוזיקאים נוספים, ביניהם , יוזף יואכים ו. במהלך תקופה זו, צמצמה לה בו את ההוראה לכמה תלמידים בלבד כדי שתוכל להתמקד בהלחנה ובשכפול של הפרטיטורה של "חדומות". , חבר באקדמיה המלכותית לאומנויות בברלין מינה את לה בו לתפקיד יו"ר של בית הספר המלכותי למוזיקה אך מינוי זה בסופו של דבר לא יצא לפועל שכן מעולם מונתה אישה לתפקיד זה.

 באדן-באדן 
ממוזער| לוח זיכרון ללואיז אדולפה לה בו בבאדן באדן, ליכטנטאלר שטראסה 46
לה בו ומשפחתה עברו מגורים שוב ב-1893, והתיישבו בבאדן-באדן. ב-19 בנובמבר 1893, הופיע לראשונה "חדומות, אופ' 40". בשנים הבאות היא כתבה עוד מספר יצירות, ביניהן "סימפוניה אופ' 41 לתזמורת" שהושמעה בבכורה ב-1895 בבאדן-באדן. לאחר שבץ מוחי, אביה ויליאם לה בו מת ב-1896, והותיר את לואיז להיות המטפלת היחידה של אמה, שהפכה כמעט עיוורת. בקיץ 1897 סיימה לה בו את עבודתה על הפרטיטורה של הפואמה הסימפונית "הוהנבאדן", שהופיעה בבכורה ב-25 בפברואר 1898 בבאדן-באדן. בשנת 1900 נפטרה אמה.Forkert, Annika (April 4, 2010). "Luise Adolpha Le Beau". MUGI (Musik und Gender im Internet). Nancy Schuman, trans. Retrieved March 28, 2017. היצירה הקאמרית הגדולה האחרונה של לואיז אדולפה לה בו, "חמישיית מיתרים, אופ.54 ל-2 כינורות, ויולה ושני צ'לו" נרשמה ב-1901, אך לא פורסמה. ב-1902 הלחינה לה בו את האופרה על אגדת "הח'ליף המכושף, אופ' 55", אותה הקדישה להוריה. יצירות אחרות (אופ' 56 עד אופ' 65) הולחנו בבאדן-באדן במהלך השנים הבאות.

 חיים מאוחרים יותר 
ממוזער|"זיכרונות חייה של מלחינה"
בטיול לרומא בשנת 1902, פגש לה בו את הזמר אלפרדו דה ג'ורג'יו. בשנים 1906 עד 1910 היא חיה באיטליה. ב-1910 פרסמה לה בו את האוטוביוגרפיה שלה, Lebenserinnerungen einer Komponistin ( זכרונותיה של מלחינה). הזיכרונות כללו סיפורים על הקונצרטים שלה, חוויותיה והקשרים שלה עם עמיתים ועמיתות כאחד - חייה האישיים, כולל תהליך ההלחנה וההשראות שלה, הוזכרו רק בקצרה.לאורך כל ספר זיכרונותיה היא נעזרה ביומניה על מנת לדייק בסיפור חייה. למרבה הצער נראה כי היומנים עצמם לא השתמרו.

בשנותיה האחרונות ערכה מסעות, עסקה בהוראה והלחנה, הופעות בקונצרטים וכתיבת ביקורות מוזיקה עבור העיתון בבאדן-באדן. בתקופה זו החל לה בו לתת קונצרטים בבאדן-באדן. היא גם כתבה מאמר על המוזיקה בבאדן-באדן עבור "באדבלט" לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1922, אביו של אחד מתלמידיה לשעבר הציע לה פנסיה למשך כל חייה. ביום הולדתה ה-75, נתנה לה בו קונצרט של יצירותיה לפסנתר.

ב-17 ביולי 1927 נפטרה לואיז אדולפה לה בו בגיל 77 בבאדן-באדן. היא נקברה ליד הוריה בבית העלמין בעיר. לזכרה של המוזיקאית, העיר באדן-באדן קראה על שמה את ספריית המוזיקה שלהם, וב-23 ביולי 2004 הותקן לוח זיכרון ברחוב Lichtenaler Straße 46, הבניין שבו התגוררה ולאחר מכן נפטרה.

 הערכה 
מבחינה סגנונית, היא העדיפה נושאים תמציתיים ודיוק צורני, תוך הקפדה על המסורת הקלאסית. לסאונד שלה יש גוון רומנטי חזק, אם כי קיפאון מסוים מורגש בשנים המאוחרות יותר.

 יצירות 
לואיז אדולפה לה בו הלחינה כ- יצירות מוזיקליות מקוריות.

 מוזיקה ווקאלית 
 אופרה 
שםשנההערותהח'ליף המכושף, אופ' 551901לפי הסיפור "סיפור הח'ליף חסידה'" של וילהלם האוף, הקדישה להוריה

 שירים אמנותיים 
מס'שםאופ'הרכב כלי וקולישנת פרסוםהערות1.חמישה שירים4מצו-סופרן, לווי פסנתר18772.ארבעה שלישליות53 קולות נשיים עם או בלי לווי18773.שני דואטים6סופרן, אלט, פסנתר18774.חמישה שירים7סופרן, לווי פסנתר18775.חמישה שירים11מצו-סופרן או בריטון, לווי פסנתר18806.שלושה שירים14סופרן, לווי פסנתר18807.שלושה שירים18קולות בגובה בינוני, לווי פסנתר1886למרות הכותרת יש 4 שירים8.שלושה שירים33קולות גובים, לווי פסנתר18849.שלושה שירים39קולות בגובה בינוני, לווי פסנתר189210.שלושה שירים45קולות בגובה בינוני וכינור, לווי פסנתר189811.שלושה דואטים50סופרן, אלט, פסנתרהולחנו ב-1882, 1898, 1899
נשארו בכתב יד12.שמונה שירי ילדים52פסנתרהולחנו ב-1881/99
נשארו בכתב יד13.שני שירים56קולות גובים, לווי פסנתרהולחנו ב-1901/3
נשארו בכתב יד14.שלוש מנגינות לשירים58הולחנו ב-1903
נשארו בכתב יד
מוקדש למאסטרו הזמר המכובד סיניור אלפרדו דה ג'ורג'יו.15.מזמור תהילים ק62סופרן עם פסנתר אן עוגבהולחן ב-1921, כתב יד
מוקדש לחברתי הצעירה והיקרה, גב' מארי ברבק16."לילה טוב"ללאקולות עמוקים עם פסנתרמילים לשיר "לילה טוב" של תאודור שטורם, נכתב ב-1912,
כתב יד17."הריין"ללאקולות בגובה בינוני, לווי פסנתרמילים לשיר של לואיז היץ, הולחן ב-1886, כתב יד

 מוזיקת מקהלה 
מס'שםאופ'הרכב כלי וקולישנת פרסוםהערות1.חימשה שירים9מקהלות מעורבות, ללא לווי18802.2 בלדות16מקהלות מעורבות, פסנתר18803.2 שירים20מקהלות מעורבות, ללא לווי18794.2 שירים36מקהלות גבריםנוצר ב-1886, כתב יד5."השיר של מירים"51מקהלת נשים או נערים, פסתר בלשיר של , נוצר ב-1889, כתב יד6.2 שירים60מקהלת נשים, פסנתרנוצר ב-1904, כתב יד7."אבינו שבשמיים"61מקהלה מעורבת בלי לווי או אלט בלווי פסנתרנוצר ב-19188."סנקטוס"65מקהלת נשים בארבע קולותנוצר ב-1926

 יצירות לסולנים, מקהלה ותזמורת 
מס'שםאופ'שנת פרסום1."רות"2718852."חדומות", סצנות מתוך "" של 401893

 מוזיקה כלית 
 מוזיקה לתזמורת 
מס'שםאופ'הרכב כליהערות1.פתיחה קונצרטית40תזמורת גדולהנוצר ב-1880, מוקדש לדוכס הגדול פרידריך ולדוכסית הגדולה לואיז מבאדן2.פנטזיה25פסנתר בלווי תזמורתנוצר ב-18813.קונצ'רטו ברה מינור37פסנתר בלווי תזמורת1887/18884.סימפוניה בפ מז'ור41תזמורת גדולה1895, כתב יש5."הוהנבאדן", פואמה סימפונית43תזמורתנוצר ב-1896–1897, כתב יד

 מוזיקה קאמרית 
מס'שםאופ'הרכב כלישנת פרסוםהערות1.טריו ברה מינור15פסנתר, כינור, צ'לו1880מוקדש למוזיקאי הקאמרי המלכותי הבווארי מר פרנץ ברוקנר2.רביעייה בפה מינור28פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו1885מוקדש למאסטר הנערץ מאוד, המנהל הכללי ד"ר. פרנץ לכנר3.רביעייה בסול מינור342 כינורות, ויולה, צ'לונוצר ב-1885, כתב יד4.חמישייה542 כינורות, ויולה, 2 צ'לי או 2 כינורות, ויולה, צ'לו, בסנוצר ב-1900

 מוזיקה לפסנתר סולו 
מס'שםאופ'שנת פרסוםהערות1.שלושה קטעי פסנתר (קטע פנטזיה, שיר, לחן),118762.אטיוד קונצרט לפסנתר21876מוקדש לפרופ' יוסף ריינברגר3.נושא מקורי עם וריאציות לפסנתר31877מוקדש לדר. הנס פון בילוב4.סונטה לפסנתר81878מוקדשת להורי היקרים5.שמונה פרלודים לפסנתר121881מוקדשים ל-Vilma Le Beau [בת דודתה של לואיז אדולפה לה בו]6.לימודי צורה ואצבוע, 6 פוגות לפסנתר21נכתב ב-1878, כתב יד7.אימפרוביזטה, אטיוד לפסנתר ביד שמאל בלבד3018858.גבוט לפסנתר3218859.בלדה ברה מינור לפסנתר47הולחנה ב-1898, כתב יד10.שלושה ריקודים ישנים לפסנתר (Tre Danze Antiche per Pianoforte)48190011.ריקוד גרמני, קטע פסנתר49נכתב ב-1899, כתב יד.12.מצעד הלוויה בדי מינור לפסנתר53מוקדש לזכרה של האם קרוליין לה בו, שהולחן ב-1900, כתב יד13.שלושה קטעי פסנתר (אטודה, נוקטורנה, מזורקה)57הולחנו ב-1903, כתב יד14.ברקרולה59הולחן ב-1905, כתב יד.15."ביער"("Im Walde"), יצירה לפסנתר63הולחנה ב-14 בינואר 1924, בכורה באדן-באדן 26 בפברואר 1925, כתב יד.16."צלילי ערב", יצירה לפסנתר64הולחנה ב-24 בינואר 1924, בבכורה בבאדן-באדן, 26 בפברואר 1925, כתב יד.17.קטע פסנתר בללא1895נדפס ב: Hermine Bovet. בית ספר לפסנתר תאורטי מעשי. קלן: Tonger בערך 1895.18.קדנס לפרק הראשון של הקונצ'רטו לפסנתר מס' 3 בדו מינור[אופ. 37] מאת ל' בטהובןללאכתב יד.19.קדנצות לפרק הראשון והשלישי של הקונצ'רטו לפסנתר ב־rv מינור של מוצרט [KV 466]ללאכתב יד.

 מוזיקה לכינור 
מס'שםאופ'שנת פרסוםהערות1.סונטה לכינור ופסנתר101881מוקדשת לאמן הקונצרטים המלכותי של בוואריה ולפקח בית הספר המלכותי למוזיקה במינכן, פרופ' לודוויג אבל2.חמישה קטעים קלים (מזורקה, גאבוט, רומנטיקה, שיר ערש, פרלוד) לכינור ופסנתר1318803.רומנסה לכינור בליווי פסנתר3518864.קנון לשני כינורות בליווי פסנתר3818925.אלגיה לליווי כינור ופסנתר441899מוקדשת לזכרו של האב וילהלם לה בו6.סונטה לפסנתר וכינור מס' 2 במי מינור46הולחנה ב-1898, כתב יד7.חמישה יצירות (שיר ערש, פולקה, דואט, בולרו, ברקרול) לכינור ופסנתר65a([1] - [3] עיבודים מ"הח'ליף הקסום"), [1 - 4] הולחנו כנראה ב-1926, [. 5] לפני 1886, כתב יד

 מוזיקה לויולה 
מס'שםאופ'שנת פרסום1.שלושה יצירות לוויולה (קטע לילי, חלום בהקיץ, פולונז) בליווי פסנתר261884

 מוזיקה לצ'לו 
מס'שםאופ'שנת פרסוםהערות1.סונטה בדי מז'ור לצ'לו ופסנתר171882עובד גם לכינור2.ארבעה קטעים (רומנסה, גאבוט, שיר ערש, מזורקה) לצ'לו בליווי פסנתר241882

 מוזיקה לנבל 
מס'שםאופ'הערות1.רומנסה לנבל31הולחנה ב-1884, כתב יד

 יצירות מוטלות בספק 
 "ליל ערפל", "עכשיו הוא כבר לא מוותר" למקהלה מעורבת, ללא אופוס
 ברקרולה לכינור וצ'לו בליווי פסנתר
 הנזיר בלילה, "בואי נחמת העולם" (שירה)
 במותו של הקיסר פרידריך, שיר בליווי פסנתר, כתב היד נשרף.

 יצירות מאת אביה וילהלם לה בו פורסמו תחת שמה של לואיז אדולפה לה בו לפי בקשתו 
כל היצירות פורסמו תחת שמה של לואיז אדולפה עם מספרי אופוס של יצירותיה לפי בקשת אביה
מס'שםאופ'שנת פרסוםהערות1."באולם הזמרים", בלדה מאת אוסקר רדוויץ לבריטון או אלט בליווי תזמורת221880, כתב יד2.שני שירים ("On the Banks of the Ayr", "O return soon") לקול נמוך בליווי פסנתר29מילים: [2]Thomas Moore[1], Robert Byrns
1884, כתב יד.3.שתי בלדות ("אשת השודד", "האי") לקול שירה עם פסנתר42מאת זדליץ [1], סלומון הרמן מוזנטל[2]4.ארבעה שירים ("שיר אנשי הצפון", "אגדת ריין", "סרנדה", "שירת קבר") למקהלת גברים191883[1],  [2], וילהלם לה בו [3],וילהלם האוף[4]

 מבחר הקלטות 
<div class="mw-content-ltr">
 Luise Adolpha Le Beau: Chamber Works, Bartek Niziol (violin), Denis Severin (cello), Tatiana Korsunskaya (piano), Label: MDG, Release Date: 27th Apr 2015
 Works by 19th Century Women Composers, Maacha Deubner (soprano), Katia Tchemberdji (piano), Berlin Chamber Symphony Orchestra, Jurgen Bruns, Release Date: 12th Apr 2004
 Luise Adolpha Le Beau: Complete Works for Piano, Ana-Marija Markovina (piano), Label: Genuin, Release Date: 17th Jan 2011
 Opus 1 feminin, Kathrin Schmidlin (piano), Label: Claves, Release Date: 27th May 2022 (Fantasie-Stück, Op. 1, No. 1, Lied, Op. 1, No. 2, Melodie, Op. 1, No. 3)
 Femmes, Raphaela Gromes (cello), Festival Strings Lucerne, Daniel Dodds, Julian Riem (piano), Label: Sony, Release Date: 24th Mar 2023 (Romanze, Op. 35)

<div class="mw-content-rtl">
 לקריאה נוספת 
<div class="mw-content-ltr">
 Annika Forkert: מאמר "Luise Adolpha Le Beau", בתוך: Musikvermittlung und Genderforschung: Lexikon und multimediale Präsentationen, hg. von Beatrix Borchard, Hochschule für Musik und Theatre Hamburg, 2003ff. 19 באפריל 2010. (אוחזר ב-25 בספטמבר 2020).
<div class="mw-content-rtl">
 ג'ודית א. אולסון: אמנות. לה בו, לואיז אדולפה. Grove Music Online (2005)
 ג'ודית א. אולסון: "לואיז אדולפה לה בו: מלחינה בגרמניה של סוף המאה התשע-עשרה." בתוך: ג'יין באוורס, ג'ודית טיק (עורכת), נשים עושות מוזיקה. מסורת האמנות המערבית, 1150–1950, אורבנה/שיקגו 1987, 282–303.
 ג'ודית אי אולסון: "לה בו, לואיז אדולפה". בתוך: מילון הגרוב החדש לנשים מלחינות. ג'ולי אן סיידי, ריאן סמואל (עורך), לונדון 1994. ס' 269–271.

 קישורים חיצוניים 


 רשימת יצירות (בגרמנית)
 תווים של יצירותיה בפרויקט ספריית התווים הבין-לאומי

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחינות המאה ה-19
קטגוריה:מלחינות מן המאה ה-20
קטגוריה:ילידות 1850
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרות ב-1927
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1927