חואן בראבו

חואן בראבו (באנגלית: Juan Bravo; נולד בסביבות 1483, הוצא להורג ב-24 באפריל 1521) היה אציל קסטיליאני ואחד ממנהיגי הקומונרוס, המועצות המקומיות שמרדו בקיסר קרל החמישי ב-"מרד הקסטיליאני של הקומונרוס", מלחמה הידועה כמלחמת הקהילות של קסטיליה . חי ופעל בצפון-מרכז ספרד.

 ביוגרפיה 
חואן בראבו נולד בסביבות 1483, בעיר אטינצה  שבספרד. אביו היה גונזלו אורטגה בראבו דה לגונה, מנהל המבצר, ואמו הייתה מריה דה מנדוסה, בתו של הרוזן ממונטאגודו. חואן בראבו היה אחיינו של חואן דה אורטגה בראבו דה לגונה, הבישוף של קהילות סיודאד רודריגו, קלהורה וקוריה. בשנת 1504 כבר גר חואן בראבו בעיר סגוביה שבמרכז ספרד, ושנה מאוחר יותר התחתן עם קטלינה דל ריו, בתם היחידה של דייגו דל ריו, חבר המועצה של סגוביה, ושל איזבל דה הררה. נולדו להם שלושה ילדים.

לאחר שהתאלמן, נשא בראבו את מריה קורונל בעיר מגוריו סגוביה בשנת 1519. מריה הייתה ביתו של איניגו לופז קורונל, חבר מועצת סגוביה וסוחר עשיר ונינתו של היהודי המומר אברהם סניור קורונל. מנישואין אלו נולדו להם שני בנים. איניגו לופז קורונל הוריש את כל רכושו לחואן בראבו חתנו, בתנאי שילדי מריה וחואן ירשו אותם.

 פוליטיקאי ומנהיג צבאי 
חואן בראבו החל את הקריירה הפוליטית שלו ביוני 1516, בלה ריוחה. הוא היה אחד המפקדים שמונו על ידי הקרדינל סיסנרוס, אז יורש העצר של הממלכה, להקים גוף חמוש שישרת בלעדית את הכתר. התנגדות האצולה הגבוהה גרמה לביטול הפרויקט, ונאמר שכישלון הפרויקט דחף את בראבו להתנגדות למלך החדש.

באוקטובר 1519 מונה בראבו לראש המיליציות של סגוביה. לאחר שנודע לו על המס לקיסר קרל החמישי ועל יציאתו לגרמניה ב-29 במאי 1520, הוביל בראבו את כוחות המורדים, ואלו השתלטו על העיר מדינה דל קאמפו ועל ערים נוספות במהלך 1520 ו-1521. חואן בראבו המשיך להוביל את מליציית סגוביה לאורך כל מלחמת הקהילות של קסטיליה וניהל את המגננה כנגד חיילי הממלכה. עם זאת, הכוחות המלכותיים החזיקו באלקאזר של סגוביה ונשארו שם עד סוף המרד.

בראבו היה אחראי על הקשר עם יתר הערים המורדות ועם המורדים שבהן. הוא יצא לטורדסיאס כדי להתייעץ עם חואנה הראשונה, המלכה ואם הקיסר, (שבה תמכו המורדים) כדי לנסות להשיג את תמיכתה, אולם בכך נכשל.

חואן בראבו הובס על ידי הכוחות המלכותיים בקרב וילאר ב-23 באפריל של אותה שנה. הוא נתפס, ולמחרת הקרב, ב-24 באפריל 1521, ראשו נערף בעוון בגידה יחד עם שני מנהיגי מורדים נוספים, ב-וילאר דה לוס קומונרוס  שבספרד. הוא נקבר שם אבל באישור השלטונות, הוצאה גופתו מקברה והוחזרה לסגוביה בתחילת יוני. בסגוביה התפרצו מהומות אזרחים. משפחותיהן של קטלינה דל ריו, של מריה קורונל וכן תומכיו הפוליטיים ניסו להפוך את הלוויה למחווה חגיגית למי שנחשב מגן הקהילה. השלטונות המלכותיים התקשו להכיל את תגובת הזעם של ההמון, ולבסוף דיכאו אותה ביד קשה.

 מורשת 
 מונצח, יחד עם שלושת מנהיגי המרד האחרים, בשיר אנונימי בשם אודָה לבישוף של סמורה (1822)
 חואן בראבו אל קומונרו: דרמה בארבע מערכות (מדריד: TFM Ruano, 1849)
 מופיע בהוצאה להורג של הקומונרים של קסטיליה, ציור שמן מאת אנטוניו גיסברט פרז (1860)
 מופיע בקרב וילאר מאת מנואל פיקולו לופס (1887)
 תיאטרון חואן בראבו בסגוביה, נוסד ב-1917 ונקרא על שמו
 הוא מוזכר גם בשיר של המשורר הארגנטינאי ראול גונזלס טוניון ההיסטוריה החיה מתחת לאָָמה האלמותית (1934)
 לזכרו הוקמה אנדרטה בעיר העתיקה של סגוביה (1921)
 אנדרטה זו מונצחת בציור של ליונל לינדזי, מהמחצית הראשונה של המאה העשרים
ממוזער|בית חואן בראבו בסגוביה|300x300 פיקסלים
קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מורדים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:ילידי 1483
קטגוריה:נפטרים ב-1521