פרדיננד רדזיוויל

ה פֶרְדִינַנְד פרידריק רַדְזִיוִיל (בפולנית: Ferdynand Fryderyk Radziwiłł; ), היה אציל פולני ממחוז  (פרובינציית פוזן) ואחד הפוליטיקאים המובילים של  בקיסרות הגרמנית.

הוא היה חבר ברייכסטאג בין 1874 ל-1918, שבו היה יושב ראש  מ-1889, וחבר ב בין השנים 1879–1918. לאחר שפולין קיבלה מחדש את עצמאותה היה חבר ב מ-1919 עד 1922.

משפחתו וחייו הפרטיים
הוא היה בנם הבכור של  ושל אשתו הרוזנת לאונטינה קלרי אונד אלטרייבן. אחד מאחיו היה התאולוג הגרמני . משפחת רדזיוויל השתייכה לאצולה הפולנית-ליטאית הבכירה (מגנאטים). הענף שממנו הגיע פרדיננד היה קשור קשר הדוק לפרוסיה ולבית הוהנצולרן מאז חלוקת פולין. לאחר 1815, סבו אנטון היינריך רדזיוויל היה המושל הפרוסי בדוכסות הגדולה של פוזן וסבתו  הייתה נסיכת פרוסיה. פרדיננד פון רדזיוויל היה אפוא בן דודו מדרגה שלישית של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, שהיה מאוהב גם בדודתו של רדזיוויל, , בצעירותו. בן דודו  היה השליש הראשי של הקיסר במשך שנים רבות.

רדזיוויל למד משפטים והשלים את הסטאז' הרגיל כמתלמד ללא תשלום בבית המשפט בעיר ברלין וחניך ממשלתי בפוטסדאם. בשנת 1855 הוא הפך לחבר באגודת הקריאה הקתולית של ברלין, כיום Katholischer Studentenverein Askania-Burgundia Berlin. את שירותו הצבאי עשה כ בשנת 1855 בגדוד ההוסרים השביעי. לאחר מכן ניהל את אחוזות המשפחה. כבעלים של אוליקה בווהלין (אז באימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) ורכוש אחר, הוא היה בעל קרקעות גדול.

בשנת 1864 נישא לנסיכה פלאגיה סאפיחה (Pelagia Sapieha; 1844–1929). לזוג נולדו חמישה ילדים. אחד הבנים היה הפוליטיקאי הפולני לעתיד יאנוש רדזיוויל. המשפחה התגוררה בברלין ובטירת  ב (פרובינציית פוזן).

לרדזיוויל היו קשרים משפחתיים לבית הוהנצולרן וקשר עם נכבדים חשובים בגרמניה וברוסיה. כקצין מילואים בגדוד ברנדנבורג אוהלאן הראשון, עלה לדרגת לוטננט קולונל במילואים. הוא נפצע במלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870. ב-1879 מונה למיור גנרל של חיל הפרשים כתואר בלבד.

פוליטיקה
בשנים 1874 עד 1918 היה רדזיוויל חבר הרייכסטאג כחבר במחוז הבחירה פוזנן 10 (אדלנאו - שילדברג), שם נבחר עם קולות בין 74 ל-85 אחוזים. ברייכסטאג הוא היה יושב ראש  משנת 1889 ועד סוף המלוכה, וחבר ב בין השנים 1879–1918. היה לו מושב תורשתי המבוסס על רכוש אחוזת .

בתקופת ה- רדזיוויל, כקתולי, היה מתנגד נחרץ של אוטו פון ביסמרק. ביתו בברלין נחשב לעיתים למרכז ההתנגדות למדיניות הכנסייה של הממשלה. מחשש לפגיעה חברתית, חלקים מהמעמדות הגבוהים הקתולים ואפילו פולנים התרחקו מרדזיוויל.

במהלך כמעט שלושים שנות הנהגתו של המפלגה הפולנית, עבד רדזיוויל תמיד בצמוד למפלגת המרכז הגרמנית. בגלל מיעוט חברי המפלגה הפולנית, היא הייתה תלויה בתמיכה ממפלגות אחרות, בעיקר מהמרכז. בפרלמנט נקט רדזיוויל בדרך מתונה וניסה לשמור על זכויות המיעוטים לקיים את מנהגי דתם בחופשיות ולדבר בשפתם.

בשנת 1917, בבית האחוזה שלו, רדזיוויל הכריז שוב על הצהרת נאמנות של הפולנים לרייך הגרמני, אך גם דרש שינוי מהותי במדיניות הפרוסית כלפי פולין. מטעם הממשלה הסכים  לבטל את חוקי ההפקעה ולהקל על השימוש בשפה הפולנית.

לאחר תום מלחמת העולם הראשונה והקמתה מחדש של המדינה הפולנית, היה רדזיוויל חבר ב מ-1919 עד 1922. ב-1919 היה חבר בכיר (מרשל בכיר) של האספה.

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים

פרדיננד
קטגוריה:אצולה פולנית
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1926
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה