התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה

התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה () הייתה ארגון זכויות אדם בארגנטינה שנוסדה על ידי מרשל מאייר והרמן שילר ב-19 באוגוסט 1983. 

התנועה הייתה אחד מתשעה ארגוני זכויות אדם גדולים במהלך המלחמה המלוכלכת. זו הייתה אחת משלוש קבוצות שהיו דתיות ומילאה תפקיד מרכזי במאבק למען זכויות האדם בארגנטינה. 

 רקע 
בשנת 1978, החל הרב מרשל מאייר מבית הכנסת של קהילת בית אל להיתקל בבני קהילה שקרוביהם נעלמו על ידי השלטון. אנשים אלה לא מצאו תמיכה מדאיה שתפקידה היה להילחם באנטישמיות בארגנטינה והקהילה היהודית בארגנטינה שתקה כי הם חששו מדיכוי הממשלה.

ארגונים יהודיים מרכזיים AMIA וארגון Sionista Argentina קראו לאחדות הקהילה להובלה על ידי דאיה מתוך רצון שיהיה קול אחד המייצג את הקהילה היהודית. מרשל מאייר החליט ליצור את ה-תנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה כמענה לדרישותיהם של קרובי משפחתו הבלתי נתמכים בקהילתו. 

יהודי ארגנטינה שהצטרפו לתנועה העמידו את עצמם בסכנה בכך שנחשפו לעונש מהממשלה.  שלא כמו האמהות פלאסה דה מאז'ו הקבוצה ברובה לא הייתה מורכבת מאנשים שהושפעו אישית מההעלמות. 

התנועה כללה מתנגדים דתיים מהקהילה היהודית. הרב מאייר פנה לאנשים מבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית שלא הסכימו עם המשטר הצבאי, וניצל את אמינותם כדי לדחות ולעשות דה-לגיטימציה לדיכוי פוליטי, על בסיס מחויבות פילוסופית ודתית לצדק חברתי. 

הקבוצה החלה להשתתף בהפגנות לקראת סוף 1982, אם כי היא נוסדה רשמית רק ב-1983. 

 פעילות 
ממוזער|268x268 פיקסלים| חקובו טימרמן, אלפרדו בראבו, מרשל מאייר ורנה אפלבאום ב-25 באפריל 1984 לציון יום השנה ה-41 למרד גטו ורשה נגד הנאצים, שכונס על ידי התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה
הפעולה הפומבית הראשונה של התנועה הייתה השתתפות בהפגנה במחאה על ניסיון הצבא להעביר לעצמם חוק חנינה באוגוסט 1983. ההפגנה הייתה הצלחה, וכתוצאה מכך תוכננה עצרת של התנועה לאוקטובר 1983 בהאובליסק של בואנוס איירס. דאיה ניסתה לעצור את העצרת בטענה שהיא אנטישמית וביקרה את הדוברים הבה דה בונפיני ואדולפו פרז אסקיבל, אך אלפי אנשים השתתפו בה. סיסמת העצרת הייתה "קונטרה אל אנטישמיות" ("נגד אנטישמיות").

לאחר בחירתו של ראול אלפונסין לנשיא ארגנטינה בסוף אוקטובר 1983, התנועה המשיכה לארגן אירועים, ולעיתים קרובות עבד עם האמהות של פלאזה דה מאיו וקבוצות זכויות אדם אחרות. הם תמכו בדמוקרטיה וקראו להעניש את הפשעים של תהליך הארגון-מחדש של האומה. מאמצים אלו הובילו בסופו של דבר למשפט החונטות ולמאסר של אנשי מפתח המעורבים בדיקטטורה.

התנועה הגנה גם על מהגרים מפרגוואי, בוליביה ופרו שנרדפו על ידי קבוצות גזעניות בארגנטינה. 

 פרסים וכבוד 
בשנת 2005 קיבלה התנועה פרס מטעם Delegación de Asociaciones Israelitas Argentinas על עבודה בהגנה על חירויות במהלך הדיקטטורה ואחריה, אך דחתה אותו. בנאום דחייה מטעם התנועה, פדרו רסלס מתח ביקורת על דאיה (וגם על AMIA וארגון Sionista Argentina) על התנהלותם בתקופת הדיקטטורה, וציין כי נשיא הדאיה דאז טען שממשלות דיקטטוריות טובות יותר ליהודים מאשר דמוקרטיות. כי הם יכלו לשלוט באנטישמיות בצורה יעילה יותר. הוא גם מתח ביקורת על ממשלת ישראל על כך שמכרה נשק לממשלת ארגנטינה המדכאת.

 ראו גם
 יהדות ארגנטינה
 מרשל מאייר

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:יהדות ארגנטינה