אוולין ביאטריס לונגמן

אוולין ביאטריס לונגמן (באנגלית: Evelyn Beatrice Longman;  21 בנובמבר 1874 - 10 במרץ 1954) הייתה פסלת אריקאית. יצירות הדמות האלגוריות שלה הוזמנו כאנדרטאות, קישטו מבני ציבור ואטרקציות בתערוכות אמנות באמריקה של ראשית המאה ה-20. היא הייתה הפסלת הראשונה שנבחרה כחברה מלאה באקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1919. 

 ראשית חייה 
בתם של אדווין הנרי וקלרה דליטיה לונגמן, היא נולדה בחווה ליד וינצ'סטר, אוהיו. בגיל 14 היא התפרנסה בעבודה בחנות בשיקגו. Proske, Beatrice Gilman, Brookgreen Gardens Sculpture, Brookgreen Gardens, South Carolina, 1943 p. 137 בתערוכה הקולומביאנית העולמית של 1893, שבה ביקרה כשהייתה כמעט בת 19, קיבלה לונגמן השראה להפוך לפסלת.  היא למדה במכללת אוליבט במישיגן במשך שנה אחת, אך חזרה לשיקגו כדי ללמוד אנטומיה, רישום ופיסול. עבדה אצל לורדו טאפט בבית הספר לאמנות של שיקגו, היא קיבלה את התעודה שלה לקורס של ארבע שנות לימוד תוך שנתיים בלבד.

ב-1901 עברה לונגמן לניו יורק, שם למדה אצל הרמון אטקינס מקניל ודניאל צ'סטר פרנץ'. הופעת הבכורה שלה בפיסול ציבורי בקנה מידה גדול הגיעה בתערוכת הרכישה של לואיזיאנה ב-1904, שם הדמותה הגברית שיצרה - "ויקטורי" נבחרה להיות מוצבת במקום של כבוד - בראש הבניין המרכזי של היריד.  מאוחר יותר אותרה גרסת ברונזה קטנה יותר, פסלון משנת 1903. 

 קריירה 
פיסלה "גאון החשמל" של לונגמן משנת 1915 - עירום גבר מוזהב, הוזמן על ידי AT&T חברת הטלפונים והחשמל לראש מטה החברה שלהם במרכז מנהטן. הדמות הופיעה במדריכי טלפון של חברת בל ברחבי הארץ מ-1938 ועד שנות ה-60. בסביבות 1920, לונגמן סייעה לדניאל צ'סטר פרנץ' ולהנרי בייקון על ידי יצירת העיטורים הפיסוליים עבור אנדרטת לינקולן בוושינגטון הבירה. בשנת 1923, היא זכתה במדליית הזהב של ווטרוס לפיסול הטוב ביותר. Faude, Wilson H. (2010). Hidden History of Connecticut. Charleston, SC: The History Press. pp. 16–17

בשנת 1918, היא נשכרה על ידי נתנאל הורטון באצ'לדר, מנהל בית הספר לומיס צ'אפי, לפסל אנדרטה לאשתו המנוחה. שנתיים לאחר מכן, היא נישאה לבאצ'לדר, ועברה לקונטיקט בשיא הקריירה. במהלך 30 השנים הבאות השלימה לונגמן עשרות הזמנות - עבודות אדריכליות ועבודות עצמאיות, ברחבי ארצות הברית. היא הייתה חברה פעילה בבית הספר לומיס צ'אפי, ותרמה אינספור פריטים המוחזקים בבית הספר, כמו גם בעיירות שמסביב. Faude, Wilson H. (2010). Hidden History of Connecticut. Charleston, SC: The History Press. pp. 17–18 עבודתה הייתה גם חלק מאירוע הפיסול בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ של 1928. 

לאחר פרישתו של בעלה, אוולין העבירה את הסטודיו שלה לקייפ קוד, שם נפטרה ב-1954 .

 יצירות נבחרות 
שניים מפסלי התבליט של לונגמן משמשים כאנדרטה בבית הקברות בלואל, מסצ'וסטס. הפסל שלה משנת 1905 של אישה בגלימה המחזיקה אצבע על שפתיה מעטר את קברו של ג'ון אנסלי סטורי.  פסל "נערת הטחנה", שהוקדש בשנת 1906, מנציח את עובדת טחנת לואל לואיזה מריה וולס. 

פסל בולט בירוק של העיר ווינדזור, קונטיקט ברחוב ברוד, הוא האנדרטה המוקדשת "לפטריוטים של ווינדזור". לונגמן פיסלה את עייט הברונזה הגדול עם כנפיים פרושות ב-1928; הוא נחנך ב-1929.  מקדש המלחמה שלה, "מדונה וילד", נמצא בכנסיית גרייס האפיסקופלית של וינדזור, ונפתח לשימוש קהילתי בשנת 1943. עד סוף 1944, למעלה מ-2,000 אנשים רשמו את שמותיהם בפנקס המקדש. 

ניתן לראות דוגמה נוספת לעבודתה, הידועה בשם "תעשייה" מחוץ לכניסה הראשית של בית הספר התיכון הטכני A.I. Prince בהרטפורד, קונטיקט. הפסל, שהושלם ב-1931, הוצב שם ב-1960 לכבודם של חלוצי התעשייה של הרטפורד. פסל הברונזה במשקל של כטון, יושב על בסיס גרניט במשקל כ-8 טון, נותן השראה לסטודנטים. 

אוסף מכון מיניאפוליס לאמנות כולל פסל של "סוס ים", 1933 בברונזה. 
 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:פסלות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954