טריטוריית יוטה

טריטורייית יוטה הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית שהתקיימה מ-9 בספטמבר 1850, עד 4 בינואר 1896, כאשר ההיקף הסופי של הטריטוריה התקבל לאיחוד כמדינת יוטה  המדינה ה-45. עם הקמתה, טריטורייית יוטה כללה את כל מדינת יוטה של ימינו, רוב מדינת נבדה של ימינו מלבד דרום נבדה (כולל לאס וגאס), חלק ניכר ממערב קולורדו של ימינו, והפינה הדרום-מערבית הקיצונית של ויומינג של ימינו.

 היסטוריה 
הטריטוריה אורגנה על ידי החוק המקורי של הקונגרס בשנת 1850, באותו יום שבו מדינת קליפורניה התקבלה לאיחוד וטריטוריית ניו מקסיקו נוספה עבור החלק הדרומי של השטח שסופח ממקסיקו. הקמת הטריטוריה הייתה חלק מפשרת 1850 שביקשה לשמר את מאזן הכוחות בין מדינות עבדות ומדינות חירות. למעט שטח קטן מסביב למקורות נהר הקולורדו בקולורדו של ימינו, ארצות הברית רכשה את כל אדמת השטח ממקסיקו עם הסכם גואדלופה אידלגו משנת 1848. לאחר שעבר את הסנאט, הצביע בית הנבחרים בעד ארגון טריטוריית יוטה. "Friday, September 6, 1850". 

הקמתה של טריטוריית יוטה הייתה חלקית תוצאה של העצומה ששלחו החלוצים המורמונים שהתיישבו בעמק אגם המלח הגדול החל משנת 1847. המורמונים, תחת הנהגתו של בריגהאם יאנג, פנו לקונגרס בבקשה להיכנס לאיחוד כמדינת דזרט, עם בירתה סולט לייק סיטי ועם גבולות מוצעים שהקיפו את כל האגן הגדול ואת קו פרשת המים של נהר הקולורדו, כולל תשע מדינות נוכחיות בארצות הברית במלואן או חלקן. המתיישבים המורמונים ניסחו חוקת מדינה ב-1849 ומדינת דזרט הפכה לממשלה בפועל באגן הגדול עד הקמת טריטוריית יוטה.

בעקבות ארגון הטריטוריה, יאנג מונה כמושל הראשון שלה ב-3 בפברואר 1851. במושב הראשון של בית המחוקקים הטריטוריאלי בספטמבר, אימץ המחוקק את כל החוקים והסעיפים שנחקקו בעבר על ידי האספה הכללית של מדינת דזרט.

במהלך כהונתו של בריגהאם יאנג, הוא הפעיל כוח רב על הטריטוריה. דוגמה לכך היא שבשנת 1873, בית המחוקקים הטריטוריאלי העניק ליאנג את הזכות הבלעדית לייצר ויסקי. 

השלטון המורמוני בטריטוריה נתפס כשנוי במחלוקת על ידי חלק גדול משאר האומה, בחלקו ניזון מהמשך תיאורי עיתונים מפחידים של הפוליגמיה שנהוגה על ידי המתיישבים, שבעצמה הייתה חלק מהגורם לבריחתם מארצות הברית לאגן ימת המלח הגדולה לאחר שהורחק בכוח מיישוביהם הרחוקים יותר מזרחה.

למרות שהמורמונים היו הרוב באגן ימת המלח הגדולה, האזור המערבי של הטריטוריה החל למשוך מתיישבים רבים שאינם מורמונים, במיוחד לאחר גילוי הכסף ב-Comstock Lode ב-1858. בשנת 1861, בין היתר כתוצאה מכך, הוקמה טריטוריית נבדה מתוך החלק המערבי של השטח. לא-מורמונים נכנסו גם לחלק המזרחי ביותר של הטריטוריה במהלך הבהלה לזהב בקולורדו, והביאו לגילוי זהב בברקנרידג' שבטריטוריית יוטה ב-1859. בשנת 1861 חלק גדול מהשטח המזרחי של השטח אורגן מחדש כחלק מטריטוריית קולורדו שזה עתה הוקמה.

ב-1869 הטריטוריה אישרה את זכות הבחירה לנשים.

46 שנים חלפו בין ארגון הטריטוריה לבין קבלתה לאיחוד בשנת 1896 כמדינת יוטה, הרבה לאחר קבלת הטריטוריות שהוקמו אחריה. לעומת זאת, טריטוריית נבדה, על אף שהייתה דלילה יותר, התקבלה לאיחוד ב-1864, שלוש שנים בלבד לאחר הקמתה, וקולורדו התקבלה ב-1876.
ממוזער| ההתפתחות של טריטוריית יוטה מאז הקמתה על ידי הקונגרס בשנים 1850 עד 1896, כאשר ניתן לה מעמד של מדינה

 סמל 
סמל מדינת יוטה מופיע על חותם המדינה ודגל המדינה. הכוורת נבחרה כסמלה של מדינת דזרט הזמנית בשנת 1848 והיא מייצגת את תושבי המדינה החרוצים, ואת סגולות החסכון וההתמדה. חבצלות הסגו משני הצדדים מסמלות שלום. Utah State Coat of Arms State Symbols USA. Utah State Emblem: Beehive eReferenceDesk. 

 אוכלוסייה 
בשנת 1850, 9 כנסיות עם שירותים קבועים בטריטוריית יוטה לא סווגו על ידי ההיסטוריון אדווין גאוסטאד ב"אטלס ההיסטורי של הדת באמריקה" (1962), אך היו כנראה כנסיות מורמונים.   במפקד האוכלוסין של ארצות הברית 1890, 25 מחוזות בטריטוריית יוטה דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות (לאחר ש-7 דיווחו על הספירות הבאות במפקד ארצות הברית 1850):
 1890דרגה מחוז 1850אוכלוסייה 1890אוכלוסייה1סולט לייק6,15758,4572יוטה2,02623,7683ובר1,18622,7234קאש–15,5095סנפיט36513,1466סאמיט–7,7337בוקס אלדר–7,6428דייוויס1,1346,7519סווייר–6,19910ג'ואב–5,58211אמרי–5,07612מילרד–4,03313וושינגטון–4,00914טולה1523,70015וסאץ'–3,59516ביבר–3,34017פיוט–2,84218יואינטה–2,76219איירון3602,68320גארפילד–2,45721מורגן–1,78022קיין–1,68523ריץ'–1,52724גראנד–54125סאן חואן–365שמורת אינדיאנים4,645–טריטוריית יוטה11,380210,779

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
קטגוריה:קנזס: היסטוריה