ארתור מקארתור האב

ארתור מקארתור האב (באנגלית: .Arthur MacArthur Sr; ) היה מהגר, עורך דין ושופט סקוטי-אמריקאי. הוא היה המושל הרביעי של ויסקונסין והיה שופט עמית של בית המשפט העליון של מחוז קולומביה. הוא היה אביו של הגנרל ארתור מקארתור הבן, וסבו מצד אביו של הגנרל דאגלס מקארתור.

 השכלה וקריירה 
ארתור מקארתור נולד ב-26 בינואר 1815 בגלאזגו, סקוטלנד. הוריו היו שניהם משבט מקארתור ממערב ההיילנדס הסקוטיים, אך אביו מת לפני לידתו. אמו, שרה, נישאה בשנית לאלכסנדר מגט, ובשנת 1828, המשפחה היגרה לארצות הברית, והתיישבה ליד אוקסברידג', מסצ'וסטס.

מקארתור למד באוקסברידג' ובאמהרסט, אך עזב את בית הספר כדי לעזור למשפחה במהלך השפל של 1837. בסופו של דבר הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת וסליאן, בקונטיקט, ב-1840. הוא למד משפטים בניו יורק, והתקבל ללשכת עורכי הדין בניו יורק ב-1841. הוא גם החל להתעניין בפוליטיקה בזמן שהותו בניו יורק, והצטרף למפלגה הדמוקרטית.

בזמן שהותו בניו יורק, הוא פגש והתאהב באאורליה בלכר, ששכנעה אותו לעבור למסצ'וסטס. הוא נכנס למשרד עורכי דין פרטי בספרינגפילד, מסצ'וסטס, וב-1843 נהיה מנהל ציבורי במחוז המפדן. בסביבות 1844, הוא התחתן עם אורליה, ובסיוע כספי מאביה, הרחיב את עריכת הדין שלו. הוא עסק בהצלחה בעריכת דין בניו יורק ובמסצ'וסטס במשך כמה שנים, ובשנת 1849 עבר עם אשתו ובנו למילווקי, במדינת ויסקונסין החדשה.

 השירות הציבורי בוויסקונסין 
בוויסקונסין המשיך מקארתור לעסוק בעריכת דין מ-1849 עד 1851, וחידש את התעניינותו בפוליטיקה עם המפלגה הדמוקרטית בעיר. ב-1851 הוא הפך לתובע העירייה של מילווקי. בבחירות של 1855, מקארתור היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לסגן מושל ויסקונסין, והתמודד לצד המושל המכהן ויליאם א. ברסטו. הוא ניצח את צ'ארלס שולס הרפובליקאי מקנושה כדי להפוך לסגן המושל החמישי של המדינה.

 מחלוקת בחירות 1855 
הבחירות של 1855, לעומת זאת, יצרו גם מחלוקת עם בחירתו מחדש לכאורה של ברסטו ב-157 קולות בלבד. יריבו הרפובליקני של ברסטו, סנטור מדינת ויסקונסין קולס בשפורד, טען להונאה וערער על התוצאות. ב-7 בינואר 1856, גם בשפורד וגם ברסטו הושבעו כמושל ויסקונסין בטקסים נפרדים.

התובע הכללי היוצא, ג'ורג' בולדווין סמית', הגיש הליך Quo-warranto כדי להדיח את ברסטו, והתיק "בשפורד נגד ברסטו" הגיע עד מהרה הגיע לבית המשפט העליון של ויסקונסין. ברסטו ניסה בתחילה לערער על סמכות השיפוט של בית המשפט לגבי תוצאות הבחירות, אך לבסוף התרצה, וב-21 במרץ 1856 שלח את התפטרותו לבית המחוקקים של ויסקונסין.

בעקבות כך, מקארתור הפך למושל בפועל של ויסקונסין. ארבעה ימים לאחר מכן, בית המשפט העליון של ויסקונסין החליט פה אחד לטובת בשפורד, וקבע כי התוצאות מכמה אזורים ממחוזות צפון נידחים נראו כמזויפים. מקארתור, למרות שבהתחלה החליט לכהן בתפקיד המושל ללא קשר להחלטת בית המשפט, שקל מחדש את החלטתו וויתר על משרת המושל לבאשפורד.

הוא חידש את תפקידיו כסגן מושל, ונשאר באופן רשמי בתפקיד זה עד סוף כהונתו, ינואר 1858.

 בית המשפט המחוזי בוויסקונסין 
בשנת 1856, שופט בית המשפט המחוזי בוויסקונסין, לוי האבל, התפטר ממושבו במעגל השני, המכסה את מחוזות מילווקי ו-וואקשה. אלכסנדר רנדל מונה למלא את המושב באופן זמני, אך נקבעו בחירות חדשות לאפריל 1857 כדי למלא את יתרת הקדנציה. רנדל לא התמודד בבחירות למשך כהונה מלאה; מקארתור, בזמן ששימש כסגן מושל, התמודד על התפקיד ונבחר לתפקיד ללא התנגדות, ונכנס לתפקידו בשנה שלאחר מכן. הוא נבחר מחדש ב-1863 והתפטר בסתיו 1869.

 וושינגטון די סי 
 שירות משפט פדרלי 
מקארתור מונה על ידי הנשיא יוליסס ס. גרנט ב-15 ביולי 1870, לבית המשפט העליון של מחוז קולומביה (כיום בית המשפט המחוזי של ארצות הברית למחוז קולומביה), למושב שופט עמית חדש.. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-15 ביולי 1870, וקיבל את הוועדה שלו באותו יום. הוא כיהן בבית המשפט במשך 17 שנים, ופרש ב-1 באפריל 1887.

 אחרית חייו 
מקארתור נשאר חבר בולט בחברה בוושינגטון הבירה בשנותיו האחרונות. הוא היה תומך נלהב של האוניברסיטה הלאומית, ושימש כנאמן, נשיא מועצת העוצר והקנצלר של האוניברסיטה. הוא גם היה נשיא האגודה למניעת צער בעלי חיים וילדים.

 משפחתו 
בסביבות 1844, מקארתור התחתן עם אורליה בלכר (1819–1864), בתו של תעשיין עשיר. נולדו להם שני בנים, ארתור הבן, שנולד בצ'יקופי פולס, מסצ'וסטס, ב-1845, ופרנק, נולד בוויסקונסין ב-1853.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, ארתור הבן, אז בן שש עשרה, הפך להוט בעניין האיחוד. מקארתור פנה ישירות לנשיא אברהם לינקולן כדי להבטיח מינוי עבור ארתור הבן באקדמיה הצבאית של ארצות הברית, אבל הילד היה כל כך להוט להצטרף למטרה של האיחוד, שהוא דחה את האקדמיה להתנדב לשירות. מקארתור סייע לבנו אז בן ה-17 בקבלת נציבות ודרגת לוטננט ראשון ברגימנט הרגלים המתנדבים ה-24 של ויסקונסין, בפיקודו של קולונל צ'ארלס ה. לאראבי.Perret, Geoffrey (1996). Old Soldiers Never Die: The Life of Douglas MacArthur. New York City: Random House, Inc. p. 3. ISBN 9780679428824. Retrieved June 9, 2019. ארתור הבן זכה בעיטור מדליית הכבוד על מעשיו במלחמת האזרחים, ופתח קריירה בצבא, בסופו של דבר הגיע לדרגת לוטננט גנרל (שלושה כוכבים), ושימש כמושל הכללי האמריקני של הפיליפינים. ארתור הבן היה גם אביו של גנרל הצבא האמריקאי בעל וגיבור מלחמת העולם השנייה דאגלס מקארתור.

לאחר מותה של אשתו, אורליה, מקארתור התחתן עם מרי אי (ווילקאט) הופקינס (1824–1899), אלמנתו של בנג'מין פ. הופקינס.

 מותו 
ארתור מקארתור נפטר ב-26 באוגוסט 1896 באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי.
לקריאה נוספת
 Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1720-1721

 קישורים חיצוניים 

 ארתור מקארתור האב באתר אגודת המושלים הלאומית 
 ארתור מקארתור האב באתר המדריך הביוגרפי של השופטים הפדרליים 
 ארתור מקארתור האב באתר The Political Graveyard 


 הערות שוליים 

קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלי ויסקונסין
קטגוריה:שופטי בתי המשפט הפדרליים המחוזיים של ארצות הברית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ויסקונסין
קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896