מארק ליידלו

מארק ליידלו (באנגלית: Marc Laidlaw, נולד ב-3 באוגוסט 1960) הוא סופר מדע בדיוני אמריקני הכותב בעיקר בסוגת הסייברפאנק והאימה, וידוע בעיקר בעבודתו כתסריטאי וכמעצב של סדרת משחקי הווידאו Half-Life. זוכה פרס גילדת ספרות האימה הבינלאומי  עבור ספרו מ-1996, The 37th Mandala.

 ביוגרפיה 
ליידלו נולד בלגונה ביץ' שבקליפורניה. למד תכנות מחשבים באוניברסיטת אורגון, אך פרש מלימודיו לאחר זמן מה, והחליט להתמקד בכתיבה. ספרו הראשון, Dad's Nuke, יצא לאור ב-1985, ולאחר מכן המשיך לכתוב ולפרסם מספר ספרים נוספים, כשאחד מהם, Neon Lotus, היה מועמד לפרס פיליפ ק. דיק לשנת 1988. באותה עת, עבד לפרנסתו כמזכיר משפטי בסן פרנסיסקו.

ליידלו היה חובב משחקי וידאו וארקייד מצעירותו, אך המשחק שהעמיק את אהבתו לתחום היה המשחק מיסט מ-1993, והוא אף קנה מחשב מקינטוש חדש על מנת לשחק בו. ב-1996, בטרם הצטרף ל-Valve, הוציא ליידלו לאור את הספר The Third Force, המתרחש בעולם הבדיוני של משחק המחשב Gadget.

 עבודתו ב-Valve 
ביולי 1997 הצטרף ליידלו לחברת פיתוח משחקי הווידאו Valve, שעבדה באותה עת על פיתוח המשחק Half-Life. במקור, היה אמור להצטרף ליידלו לצוות הפיתוח של משחק אחר בשם Prospero, אך המשחק בוטל על חשבון הפיתוח של Half-Life. ליידלו סייע לצוות הפיתוח בכתיבת סיפור המשחק ובעיצוב השלבים. בראיונות שהתקיימו עימו לאחר מכן, טען ליידלו כי תרומתו העיקרית הייתה בעיקר "הכנסת תכסיסי עלילה ישנים" אל תוך רעיונות העיצוב השאפתניים של Valve, והתמקד בעיקר בשאיפתו "לתפור" את סיפור המשחק אל הארכיטקטורה של השלב ואל "הפינות האפלות" שלו. על פי אתר האינטרנט של חברת Valve, שימש ליידלו כתסריטאי היחיד של Half-Life (וחבילות ההרחבה שלו) ו-Half-Life 2, וכתסריטאי הראשי של שני פרקי ההמשך ל-Half-Life 2. ליידלו התכוון לכתוב גם את העלילה לפרק השלישי של Half-Life 2 כפרק המסיים של סדרת משחקי Half-Life 2, אך החליט לנטוש זאת ו"להותיר את המלאכה לדור הבא". העבודה על הפרק השלישי ננטשה בסופו של דבר במהלך 2011, כשמייסד Valve, גייב ניואל, טען כי Valve "הפסיקה את הניסוי" שערכה בפיתוח משחקי וידאו אפיזודיים (מבוססי פרקים).

 פרישתו מ-Valve ולאחריה 
ב-2016, לאחר 18 שנה של עבודה ב-Valve, הכריז ליידלו על פרישתו מהחברה. ליידלו הצהיר כי הסיבות העיקריות לפרישתו הן גילו המתקדם ורצונו לחזור לתחום הספרות. בראיון מאוחר יותר, ציין ליידלו כי סיבה נוספת לעזיבתו את החברה הייתה "עייפות" מז'אנר משחקי היריות בגוף ראשון ומניסיונות לפתור בעיות באופן הסיפור של העלילה באותו סגנון שאפיין את Half-Life. הוא טען כי הוא תמיד קיווה ש"היינו נתקלים באוצר מילים או דקדוק נרחב יותר עבור סיפור העלילה בז'אנר משחקי היריות, כזה שיאפשר לך לעשות יותר מאשר לירות, או ללחוץ על כפתורים, או לדחוף ארגזים".

ב-25 באוגוסט 2017, פרסם ליידלו בבלוג האישי שלו סיפור קצר בשם "Epistle 3", שנתפס על ידי עיתונאי גיימינג רבים כסיכום של מה שיכלה להיות עלילת המשחק Half-Life 2: Episode Three. ליידלו הכחיש את הטענה הזו בתוקף. ב-2023 ליידלו טען כי הוא מתחרט על כתיבת הסיפור, בטענה כי באותה עת הוא "לקה בשיגעון והתנתק מהעולם" ושהסיפור יצר סכסוכים בינו לבין עמיתיו לעבודה לשעבר ב-Valve. לבסוף, הוציאה Valve לאור משחק וידאו נוסף בסדרת Half-Life, משחק מציאות מדומה בשם Half-Life: Alyx, וזהו המשחק הראשון בסדרה שליידלו לא היה מעורב כלל בפיתוחו. לאחר יציאת המשחק, טען ליידלו כי הוא "לא מעוניין לראות אפילו חייל 'קומביין'ה"קומביין" הוא שמה של אימפריית החייזרים הבין-גלקטית שמשמשת כאויב הראשי של משחקי Half-Life 2. אחד לעולם, אפילו לא במשקפי VR".

ב-2025 עובד הסיפור הקצר "נערי 400" לפרק בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה אהבה, מוות ורובוטים מבית נטפליקס. ליידלו לא היה מעורב כלל בהפקת הפרק, וציין כי "זה היה כיף לשם שינוי לצפות מהצד ולא להיכנס לבוץ של משהו".

 חיים אישיים 
ליידלו מתגורר מאז פרישתו בקוואי שבהוואי.

בראיון שהתקיים עימו ב-2003 ציין כי משחקי הווידאו האהובים עליו הם האגדה של זלדה, Animal Crossing, Castlevania: Symphony of the Night, Ico, Fatal Frame ו-Thief: The Dark Project, אותו ציין כמשחק האהוב עליו ביותר.

בנוסף לכך, הוא מחזיק ברישיון להפעלת רדיו חובבני.

 ביבליוגרפיה 
 רומנים 
 Dad's Nuke (1985)
 Neon Lotus (1988) (מועמד לפרס פיליפ ק. דיק)
 Kalifornia (1993)
 The Orchid Eater (1994)
 The Third Force (1996)
 The 37th Mandala (1996), מועמד לפרס הפנטזיה העולמי ב-1997 וזוכה פרס גילדת ספרות האימה הבינלאומי ב-1996.
 White Spawn (2015)
 Underneath the Oversea (2018)

 סיפורים קצרים (רשימה חלקית) 
 נערי 400 (1983). פורסם באנתולוגיה "משקפי שמש כסופים: אנתולוגיה פאנקיברנטית" מאת ברוס סטרלינג. תרגום לעברית: עמנואל לוטם, 1994
 Dankden (1995)
 The Perfect Wave (2008)
 Songwood (2010)
 Watergirl (2015)
 סדרת גורלן ויזנפירת' הפייטן (Bard Gorlen Vizenfirthe):
 Catamounts (ספטמבר 1996, הוצאה מחודשת ב־2013)
 Childrun (אוגוסט 2008)
 Quickstone (מרץ 2009)
 Bemused (ספטמבר-אוקטובר 2013)
 Rooksnight (מאי-יוני 2014)
 Belweather (ספטמבר 2013)
 Stillborne (נובמבר-דצמבר 2017)
 Weeper (ספטמבר-אוקטובר 2020)
 Underneath the Oversea (נובמבר 2020)

 עבודה על משחקי וידאו 
 Half-Life (1998)
 Half-Life 2 (2004)
 Half-Life 2: Episode One (2006) (ביחד עם אריק וולפאו וצ'ט פליסזק)
 Half-Life 2: Episode Two (2007) (ביחד עם אריק וולפאו וצ'ט פליסזק)
 Portal (2007)
 Dota 2 (2012)

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960