תקצוב משתף

תקצוב משתף או תקצוב השתתפותי (באנגלית: Participatory budgeting) הוא תהליך המאפשר לאזרחים מן השורה להשתתף בהחלטות הנוגעות לתקציב הציבורי. תקצוב השתתפותי הוא אחד התהליכים הנכללים במסגרת הרחבה יותר של דמוקרטיה השתתפותית. תקצוב משתף בוצע לראשונה בברזיל בשנת 1989. משם הרעיון התפשט למדינות נוספות, ונכון ל-2023 הוא מיושם במעל 7,000 ערים בחמש יבשות.

 התהליך 
תהליכי תקצוב משתף עשויים להיות שונים מעיר לעיר וממדינה למדינה, אבל בגדול הם כוללים מספר שלבים בסיסיים:
 קביעת מסגרת התקציב: בשלב זה, העירייה מחליטה איזה חלק מהתקציב העירוני להקדיש למיזמים של תקצוב משתף (לדוגמה, פריז הקדישה כ-75 מיליון יורו לתקצוב השתתפותי בשנת 2023).
 העלאת רעיונות: פעילים מקומיים (נבחרים או מתנדבים) נפגשים עם נציגי העירייה, ומעלים רעיונות למיזמים היכולים לסייע לאזור שלהם או לעיר כולה. ניתן לשתף גם לשתף בשלב זה את כל אזרחי העיר, למשל על ידי מפגשים ציבוריים פיזיים או וירטואליים. בערים גדולות, מקובל לחלק את העיר למחוזות גאוגרפיים, ולקיים את הדיונים בכל מחוז בנפרד, משיקולי יעילות.
 ניתוח הרעיונות: הרעיונות השונים מחולקים לקטגוריות, כגון: תשתית, תחבורה, בריאות וכו'. לכל קטגוריה, ישנה ועדת מומחים הדנה בהצעות למיזמים, מפתחת ומשכללת את ההצעות לכדי תוכניות מפורטות, ומחשבת את העלות של כל מיזם.
 הצבעה: הרשימה הסופית של מיזמים מוצגת לציבור. מתבצע תהליך של הצבעה, שבו כל אזרח בעיר מקבל את רשימת המיזמים, ומתבקש לסמן את המיזמים החשובים בעיניו. ההצבעה יכולה להתבצע בטפסי נייר בקלפי, או אונליין דרך אתר אינטרנט. ישנן תצורות שונות של הצבעה, המאפשרות לאזרחים לא רק לסמן את רשימת המיזמים הרצויים, אלא גם לדרג אותם או לתת ניקוד לכל מיזם.
 חישוב התוצאות: לאחר ההצבעה, משתמשים באלגוריתם המחשב את רשימת המיזמים ה"זוכים". ערים שונות משתמשות באלגוריתמים שונים (ראו פירוט בהמשך).
 ביצוע המיזמים: בהתאם לרשימת הזוכים מהשלב הקודם.

תהליך זה חוזר מדי שנה, בהתאם למחזור התקציב העירוני.

 אלגוריתמים לחישוב התוצאות 
האלגוריתם הפשוט ביותר לחישוב התוצאות הוא לבחור את המיזמים שקיבלו הכי הרבה קולות. אולם אלגוריתם זה עלול להזניח את דעת המיעוט. לדוגמה, נניח שבעיר מסוימת, 60% מהתושבים גרים בצפון, ו-40% גרים בדרום. אם כל אזרח יצביע למיזמים הנמצאים באזור שלו, אז 100% מהתקציב ילך לצפון, והדרום לא יקבל כלום.

לפיכך, ישנן ערים המשתמשות באלגוריתמים מתקדמים יותר, המבטיחים שכל מגזר באוכלוסייה יקבל ייצוג הוגן בתקציב, בהתאם לגודלו. לדוגמה, כלל החלקים השווים (Method of Equal Shares) הוא אלגוריתם הבוחר מיזמים באופן סדרתי. האלגוריתם נותן לכל אזרח 'תקציב' וירטואלי, שבו הוא יכול להשתמש כדי 'לממן' מיזמים שהוא הצביע עבורם. לאזרחים התומכים במיזמים שכבר נבחרו, יהיה פחות 'תקציב' וירטואלי למימון המיזמים הבאים; ולאזרחים שהמיזמים שהם תומכים בהם עדיין לא נבחרו, יהיה יותר 'תקציב'. כתוצאה מכך, מובטח ייצוג יחסי הוגן לכל המגזרים. יש להדגיש, שלא צריך להגיד לאלגוריתם מי הם המגזרים; האלגוריתם מזהה אותם בעצמו, באופן אוטומטי, בהתאם להצבעות. עבור כל קבוצה של בוחרים, המצביעים עבור אותם מיזמים, מובטח שייבחרו מיזמים שהם תומכים בהם, בכמות יחסית לגודל הקבוצה.

 תקצוב השתתפותי דיגיטלי 
כדי להקל על תהליך ההצבעה, ספירת הקולות וחישוב התוצאות, מקובל להשתמש בהצבעה דיגיטלית. הצבעה דיגיטלית דרך האינטרנט בוצעה לראשונה בעיר איפטינגה שבברזיל בשנת 2001. אפשרות ההצבעה המקוונת שולבה מאוחר יותר בתקצוב המשתף של ריו גרנדה דו סול בשנת 2003, ובעיריית בלו הוריזונטה בשנת 2006. מאז, מספר יוזמות התקצוב המשתפות שכללו הצבעה מקוונת גדל ברחבי העולם, וכולל ערים כמו פריז, ניו יורק, ליסבון, מדריד, ומקסיקו סיטי.

ההשפעות של ההצבעה המקוונת בתקצוב השתתפותי עדיין לא נחקרו בהרחבה. מחקר משנת 2006, שבחן את התקצוב ההשתתפותי של בלו הוריזונטה, מעלה כי הצבעה מקוונת סייעה בהגדלת מספר המשתתפים בתהליך. מחקר שנערך בשנת 2015 על ריו גרנדה דו סול הראה עלייה של 8.2% בשיעור ההצבעה הכולל בעקבות ההצבעה המקוונת, כאשר הערוץ המקוון משך משתתפים צעירים יותר, גברים, עשירים ומשכילים יותר. למרות ההבדלים הללו בנתונים הדמוגרפיים של המשתתפים, מחקר משנת 2017 מצא שהכנסת הצבעה מקוונת בריו גרנדה דו סול לא הובילה להבדל שיטתי בבחירות ההצבעה בין מצביעים מקוונים ולא-מקוונים.

טלפונים ניידים וקוויים שימשו גם-כן כדי לעודד השתתפות. עיריית איפטינגה הייתה הראשונה שהפעילה טלפוניה בשנת 2005, על ידי יצירת מספר חיוג חינם לאזרחים לציון העדפותיהם להקצאות תקציב, ועל ידי שליחת הודעות קוליות וטקסט אוטומטיות שתמרצו את האזרחים להשתתף בפגישות המקדימות. כמה יוזמות השתמשו בהודעות טקסט כדי לאפשר הצבעה ניידת - כמו לה פלאטה וקאסקאיס בפורטוגל; אך רוב השימוש היה כדי לעודד השתתפות בהצבעה, באופן אישי או דרך האינטרנט.

 הדרישות 
כדי שתהליך של תקצוב משתף יצליח, דרושים מספר גורמים:
 תמיכה חזקה של ראש העיר, המעוניין בהצלחת התהליך;
 חברה אזרחית המוכנה ומסוגלת לתרום לדיונים מתמשכים על מדיניות;
 סביבה פוליטית תומכת - פוליטיקאים המעוניינים לתרום להצלחת התהליך ולא להכשיל אותו;
 משאבים כספיים למימון המיזמים שנבחרו על ידי האזרחים.

ישנן שתי גישות שבאמצעותן מתגבש תקציב משתף: מלמעלה למטה ולמטה למעלה.
 בגישה מלמעלה למטה, תקצוב משתף הוא דרישה של הממשלה הפדרלית, שהעיריות חייבות לבצע (כך המצב בפרו).
 בגישה מלמטה למעלה, מועצות מקומיות יוזמות תקצוב משתף ללא תלות בסדר היום הלאומי (כך המצב בפורטו אלגרה). בגישה זו, ארגונים לא-ממשלתיים וארגונים מקומיים ממלאים תפקידים מכריעים בגיוס והסברה לחברי הקהילה.

 היתרונות 
המטרה העיקרית ביישום תקציב משתף היא הגדלת המעורבות של האזרחים בחיי העיר והקהילה. המטרה היא, שהאזרחים ירגישו אחראיים ומעורבים יותר לנעשה בסביבתם, תוך כדי שהם מעלים רעיונות "מהשטח" ודנים בהם עם שכניהם. מספר מחקרים מדעיים מצאו גם יתרונות כמותיים-מדידים לתקצוב השתתפותי.

 שיפור איכות החיים של האזרחים 
כמה מחקרים מראים, שבערים המפעילות תקצוב משתף לאורך זמן, חל שיפור ניכר בתנאי החיים של האזרחים:
 תקצוב משתף בברזיל הוביל להפחתה בתמותת התינוקות. המחקר מצא כי שיעורי תמותת תינוקות נמוכים משמעותית בממשלות המשתמשות בתקצוב משתף בהשוואה לאלו שלא. זאת בשל העובדה שתמותת תינוקות משפיעה באופן לא פרופורציונלי על קבוצות הכנסה עניות יותר מקבוצות בינוניות-גבוהות. תקצוב משתף מוביל לגידול בהשקעות המועילות לעניים, כגון תשתיות בריאות וביוב.
 תקצוב משתף מוביל לשיפור ניכר בנגישות ובאיכות של שירותי רווחה ציבוריים שונים. לדוגמה, בפורטו אלגרה, מספר משקי הבית המחוברים למים וביוב עלה מ-75% ב-1988 ל-98% ב-1997. מספר בתי הספר גדל פי ארבעה מאז 1986.
 מחקר חוצה-מדינות מצא כי השתתפות רבה יותר בהכנת התקציב ובביצועו תואמת הקצאה גדולה יותר של כספי ציבור לחינוך.
 מחקר שבחן את השפעת התקצוב המשתף בעיר ניו יורק גילה שהוא הוביל לירידה במספר שיחות התלונות (למספר 311), מה שמעיד על שיפור בביצועי השירות הציבורי.
 מחקר חוצה-מדינות מצא שתקצוב משתף משפיע לטובה על רווחתן של קהילות מוחלשות בברזיל, פרו ודרום קוריאה.

 שיפור יחסם של האזרחים לשלטון 
כמה מחקרים מראים, שתקצוב משתף משפיע באופן חיובי על יחסם של האזרחים לשלטון:
 בדרום קוריאה, תקצוב משתף השפיע לטובה על תפיסות האזרחים ביחס לשקיפות השלטון, ושיפר את האמון בשלטון.
 בסין, תקצוב משתף איפשר לפתוח את תהליך קבלת-ההחלטות למשתתפים חדשים, ובפרט ל"אליטות מקומיות".
 בפראג, תקצוב משתף הגדיל את אחוז ההשתתפות בבחירות המקומיות. עם זאת, בערים אחרות בצ'כיה לא נמצאה השפעה משמעותית על אחוז ההשתתפות.

 הגדלת התקבולים ממיסים 
כמה מחקרים מראים, שתקצוב משתף איפשר להגדיל את שיעור גביית המיסים העירוניים:
 בפורטו אלגרה, תקצוב משתף תרם לעלייה של 269% בהכנסות ממקור עצמי בין 1988 ל-2004.
 מחקר משווה על 25 ערים באמריקה הלטינית ובאירופה מצא ירידה משמעותית בהעלמת מס לאחר אימוץ תקצוב השתתפותי.
 מחקר של הבנק העולמי על 253 ערים בברזיל מצא שעיריות עם תקצוב השתתפותי אוספות בממוצע 39% יותר מיסים עירוניים מעיריות דומות בלי תקצוב השתתפותי.Touchton, Michael; Wampler, Brian; Peixoto, Tiago. 2019. Of Governance and Revenue : Participatory Institutions and Tax Compliance in Brazil. Policy Research Working Paper; No. 8797. World Bank, Washington, DC

 הגדלת הייצוג של מגזרים מוחלשים 
 מחקר שנעשה בפורטו אלגרה הראה, ששיעור ההשתתפות של נשים ואנשים מרקע סוציואקונומי נמוך בתקצוב השתתפותי גבוה יותר משיעור ההשתתפות שלהם בבחירות העירוניות.
 מחקר שנעשה בעיר ניו יורק הראה, ששיעור ההשתתפות של נשים ושחורים בתקצוב השתתפותי גבוה יותר משיעור ההשתתפות שלהם בבחירות העירוניות.

 יתרונות נוספים 
מאמר סקירה שהתפרסם באתר PeoplePowered מנה 19 השפעות של תקצוב משתף, שנבדקו במחקרים:

 המשתתפים רוכשים ידע אזרחי ופוליטי חדש.
 המשתתפים מפתחים כישורים אזרחיים, פוליטיים ודיוניים חזקים יותר.
 המשתתפים מפתחים גישות, עמדות וערכים חדשים.
 תקצוב משתף מפתח אמון הדדי בין המשתתפים, הממשלות, ומוסדות החינוך.
 תקצוב משתף יכול להגדיל את שיעורי ההצבעה בבחירות הרגילות, במיוחד באזורי-הצבעה שבעבר הופלו לרעה.
 תקצוב משתף יכול להגדיל השתתפות פוליטית של יחידים מחוץ לבחירות, כגון: יצירת קשר עם נבחרי-ציבור והצעת פתרונות לבעיות של הקהילה.
 עיצובים ומימושים שונים של תקצוב משתף עשויים להרחיב או להצר את פערי ההשתתפות האזרחית (עיצובים שמדגישים בחירה עצמית, או בחירה של יחידים עם כישורי מנהיגות, מגדילים את פער ההשתתפות; עיצובים שמדגישים הגעה לקבוצות שוליים ובחירה אקראית של משתתפים מקטינים את פער ההשתתפות).
 ההשפעות על ידע, כישורים, גישות והתנהגויות תלויים בניסיון הקודם של המשתתפים, בתפקידים שהם ממלאים בתהליך, בעוצמת ההשתתפות, ובמשך ההשתתפות.
 יש מתאם חיובי בין תקצוב משתף לבין ירידה בתמותת התינוקות.
 יש מתאם חיובי בין תקצוב משתף עם "חוקי צדק חברתי" (- חוקים הדורשים שתקציב רב יותר יעבור לשכונות עניות יותר) לבין ירידה בתמותת התינוקות.
 בניית אוריינות-תקציב בקרב מנהיגים קהילתיים משפיעה על הרווחה יותר מאשר ניסיון לחנך את כל המשתתפים.
 בקהילות שהקדישו יותר כסף לנפש, שיעורי ההשתתפות היו גדולים יותר.
 אסטרטגיות שיווק וחינוך, ושיתוף פעולה עם ארגוני חברה אזרחית, משפיעים על שיעורי ההשתתפות.
 תקצוב משתף יכול להגדיל את מספר הארגונים של חברה אזרחית, ולהוביל ליותר שיתופי פעולה בין ארגונים כאלה, אם יש בו מאפיינים מסוימים של עיצוב מוסדי, המעודדים פעילות קבוצתית. מצד שני, עם עיצוב לא נכון, תקצוב משתף עלול גם להיות פגיע להשתלטות על ידי אליטות.
 תקצוב משתף עשוי לעודד פעילות קבוצתית לא רשמית, מעבר לארגוני חברה אזרחית.
 בעיריות המשתמשות בתקצוב משתף, תקבולי המס המקומי גדולים יותר.
 תקצוב משתף בדרך-כלל מוביל להקצאת כסף שונה מאשר במקומות ללא תקצוב משתף. לדוגמה, בניו יורק: יותר השקעה במוסדות חינוך, דיור ציבורי ושיפורי תחבורה, ופחות השקעה בפארקים ושימור בתים.
 תקצוב משתף המשתמש בקריטריונים של שוויון, עשוי להביא להפניית תקציבים רבים יותר לקהילות עניות יותר.
 כל ההשפעות הנ"ל משתנות ממקום למקום.

 הבעיות 
לאנשים עניים במיוחד אין גישה לאמצעי הצבעה אלקטרוניים, וכתוצאה מכך שיעור ההשתתפות שלהם בהצבעה הוא נמוך, וההצבעה אינה משקפת בצורה נאמנה את הדמוגרפיה של העיר. למרות זאת, תקצוב השתתפותי עדיין מביא לתוצאות טובות יותר (מבחינת ייצוג של מגזרים שונים) מהמצב הקיים בדמוקרטיה ייצוגית.

בכמה ערים המפעילות תקצוב השתתפותי, אחוז ההשתתפות הכולל בהצבעה הוא נמוך מאד. לדוגמה, בכמה ערים בגרמניה שיעור ההצבעה היה 0.1%, ובשיקגו בשנים 2012–2014 שיעור ההצבעה היה 1%-3%.

ישנה טענה, שתקצוב השתתפותי עלול לפגוע בהקצאת המשאבים העירונית. לדוגמה, בשיקגו, נטען כי האזרחים מעדיפים להשקיע בפרויקטים הנותנים סיפוק מיידי, כגון פרויקטים של פנאי ובילוי, על-פני השקעה בתשתיות.

 היסטוריה וגאוגרפיה 
תקצוב משתף פותח לראשונה בשנות ה-80 על ידי מפלגת הפועלים הברזילאית (PT), שהצהירה שהצלחה בבחירות אינה מטרה בפני עצמה, אלא קרש קפיצה לפיתוח דמוקרטיה השתתפותית. היו מספר ניסויים מוקדמים, אך התהליך המלא הראשון יושם בעיר פורטו אלגרה בברזיל, בשנת 1989. פורטו אלגרה היא עיר הבירה של מדינת ריו גראנדה דו סול, ומרכז תעשייתי, פיננסי ושירותי; בזמן היישום היו בה 1.2 מיליון תושבים. ההצלחה הראשונית של התקצוב המשתף בפורטו אלגרה הפכה אותה עד מהרה לאטרקטיבית לעיריות אחרות. עד 2001, יותר מ-100 ערים בברזיל יישמו תקצוב משתף. כיום ישנן שיטות שונות ליישום תקצוב משתף במדינות שונות. לדוגמה:
 בכמה מדינות בדרום אמריקה, כגון הרפובליקה הדומיניקנית, בוליביה, גואטמלה, ניקרגואה ופרו יישמו תקצוב משתף על-פי חוק בכל הממשלות המקומיות.
 במדינות רבות אחרות באירופה ובארצות הברית, ישנן ערים היוזמות תקצוב משתף באופן עצמאי.
 בקנדה יושם תקצוב משתף בפרויקטים של דיור ציבורי, בקבוצות שכונתיות ובבתי ספר ציבוריים, בערים טורונטו, גואלף, המילטון,. ומערב ונקובר .
 בערים מסוימות הוחל תקצוב משתף עבור תקציבי בתי ספר, אוניברסיטה ודיור ציבורי. בצרפת, נוהג תקצוב משתף בבתי הספר התיכוניים..

גישות בינלאומיות אלו שונות באופן משמעותי זו מזו, והן מעוצבות על ידי ההקשרים המקומיים שלהן.

 דוגמאות מפורטות 
 פורטו אלגרה, ברזיל 
החוקה שנחקקה בברזיל בשנת 1988 אפשרה לכוחות פוליטיים לבצע ניסיונות חדשים בהשתתפות אזרחים בתהליכי קבלת החלטות ברשויות מקומיות. בשנת 1989, פורטו אלגרה אורגנה מחדש וחולקה ל-16 מועצות מקומיות אשר המשתתפים בהן נפגשו על בסיס שבועי או דו-חודשי על-מנת לדון בצורכי האזרחים המקומיים, ומתוך כך, לבחון את סדרי העדיפויות התקציביים. לכל האזרחים יש אפשרות להשתתף, לארגונים קהילתיים אין מעמד מיוחד. המדיניות זכתה להצלחה רבה: מתוך מאות מיזמים שאושרו, ההשקעה במחוזות המגורים העניים של העיר עלתה על ההשקעה באזורים עשירים יותר כתוצאה ממדיניות ציבורית זו; מחוזות עם רמות עוני גבוהות יותר קיבלו חלק גדול יותר מההשקעה הציבורית.
 בכל שנה, הרוב המכריע של עשרים עד עשרים וחמישה קילומטרים של מדרכה חדשה הלך לתושבים העניים של העיר.
 כיום, ב-98% מכלל הדירות בעיר יש מים זורמים, לעומת 75% בשנת 1988;
 כיסוי הביוב עלה ל-98% מ-46%.
 בשנים 1992–1995, מחלקת הדיור הציעה סיוע לדיור ל-28,862 משפחות, לעומת 1,714 בתקופה זהה לפני יישום התקציב המשתף,
 מספר מעונות היום גדל מ-2 ל-120, ומספר בתי הספר הציבוריים המתפקדים כיום הוא 86 לעומת 29 בשנת 1988.
 הוקמו מפעלים למחזור פסולת בבעלות קואופרטיבית של תושבים, מפעלים לטיהור מי הנהר המקומי משפכים, מרכזי בריאות קהילתיים, ומיזם רחב ממדים לבניית בתים לחסרי הבית.

הדמוקרטיזציה של קבלת ההחלטות אף איפשרה את הרחבת המיסוי למימון המיזמים. האומות המאוחדות אף הכתירו פעילות זו של העיר פורטו אלגרה כאחת מ-40 הפרקטיקות של ניהול עירוני הטובות ביותר בעולם.

 ניו יורק, ארצות הברית 
ניו יורק היא העיר הגדולה ביותר בארצות הברית, ובה מעל 8 מיליון תושבים. במועצת העיר יושבים 51 חברים, כל אחד מהם מייצג מחוז אחד בעיר ונבחר באופן אישי על ידי תושבי המחוז. בשנים 2011–2012, החליטו ארבעה חברי מועצה לבצע תהליך של תקצוב השתתפותי במחוזות שהם מייצגים, על כמיליון דולר המיועדים לאותם מחוזות. במשך השנים הפרויקט התרחב, וכיום (נכון ל-2023) 29 מתוך 51 חברי מועצה מבצעים תהליך דומה במחוזות שלהם. התהליך נקרא PBNYC.

תיקון שאושר על ידי הבוחרים לאמנת העיר ניו יורק בנובמבר 2018 יצר ועדה חדשה למעורבות אזרחית (CEC) שהופקדה על תכנון ויישום תהליך תקצוב משתף כלל-עירוני החל מ-2020. ועדה זו מרחיבה את התקצוב המשתף מעבר למגבלות התקציביות של המחוזות, מרכזת את התיאום ומאגמת משאבים מתקציב העיר כולה, במקום כספים ייחודיים של חברי מועצה בודדים.

לפני קבלת מימון לתהליך כלל עירוני, ה-CEC הפעיל תחילה שני תהליכים מקומיים. הראשון היה "זה הכסף שלנו" ב-2019, שחילק 100,000 דולר לחמישה פרויקטים ממוקדי-נוער שהוגשו על ידי ארגונים המשרתים צעירים. הפרויקטים נבחרו על ידי בני נוער בין הגילאים 9–24, מתוך חמישים הצעות. השני היה "הכסף של העם" ב-2021, שאפשר לתושבי 33 המחוזות שנפגעו הכי קשה במגפת הקורונה להצביע על אופן חלוקת 1.3 מיליון דולר לפרויקטים מקומיים.

האיטרציה האחרונה של תקצוב משתף בניו-יורק נקראת גם "כסף העם", ומקצה 5 מיליון דולר למימון פרויקטים מקומיים ברחבי העיר.. באוקטובר 2022 התחיל תהליך יצירת רעיונות, שבו אנשים וארגונים יכולים להגיש הצעות. יצירת רעיונות יכולה להתבצע דרך אחד מ-86 ארגונים שותפים, או בפלטפורמה המקוונת של CEC. לאחר שלב הרעיונות, כל תושבי ניו יורק בני 14 ומעלה יוכלו להצביע על ההצעות שיקבלו מימון, במטרה ליישם את הפרויקטים הזוכים החל משנת 2024. לוח הזמנים של התהליך, (המחזור התשיעי - שנת 2023) הוא:
 אוקטובר-נובמבר: מקיימות פגישות בקהילה. התושבים מבצעים סיעור מוחות ומעלים רעיונות, וכן ממנים נציגים (Budget Delegates) לפיתוח הרעיונות. איסוף הרעיונות מתמקד במיוחד בקהילות שקשה להגיע אליהן, כמו מהגרים עם שליטה מוגבלת באנגלית, נוער, אזרחים ותיקים ותושבי דיור ציבורי.
 נובמבר-פברואר: נציגי הקהילות מעבדים את הרעיונות והופכים אותם להצעות מפורטות, בהתאם לצורכי הקהילה, ובסיוע סוכנויות העירייה. הנציגים משתמשים בכלי לדירוג רעיונות,https://www.dropbox.com/s/4tx9tjz3cft5q0t/Idea%20Ranking%20Tool-Cycle%2012.pdf?dl=0 שבו מדרגים כל רעיון על ידי הצורך, האפשרות, והשוויוניות, בסולם מ-1 ל-4. הפרויקטים המקבלים את סכום הנקודות הגבוה ביותר עוברים לשלב הבא.
 אפריל: הקלפיות להצבעה נפתחות למשך תשעה ימים. ההצבעה פתוחה לכל תושב המחוז מעל גיל 14.
 מאי-יוני: הפרויקטים הזוכים נכללים בתקציב העיר ניו-יורק לשנה הפיסקלית הבאה. הצוות והנציגים מעריכים את התהליך ומפקחים על ביצוע הפרויקטים הזוכים על ידי סוכנויות העירייה.
 ההצעות מובאות להצבעה קהילתית, סוכנויות עירוניות מיישמות את הפרויקטים הזוכים.
דוגמאות לפרויקטים שזכו במחזור הקודם (המחזר השמיני): בשכונה 3: חבילת הגנה לעצי רחוב (200 אלף דולר); שיפור התאורה בפארק השכונתי (600 אלף דולר); שדרוג ברזיות בבתי-ספר ציבוריים (300 אלף דולר). בשכונה 5: שיפוץ פארקים בכל רחבי השכונה (250 אלף דולר); נטיעת 60 עצים חדשים עם אמצעי-שמירה (225 אלף דולר); מחשבים ניידים ל-10 בתי-ספר ציבוריים (350 אלף דולר).

 וייליצ'קה, פולין 
וייליצ'קה היא עיר בפולין ובה כ-26,000 תושבים. בשנת 2023, החליטה העירייה לבצע תקצוב השתתפותי בעזרת כלל חדש - כלל החלקים השווים (Method of Equal Shares) - שמטרתו להבטיח ייצוג הוגן לכל הקבוצות באוכלוסייה. התוכנית נקראה "המיליון הירוק", שכן סך התקציב שהוקצה היה מיליון זלוטי, והתהליך התמקד בפרויקטים של איכות הסביבה. ציר הזמן של הפרויקט היה:
 3 במרץ 2023: הסברה לציבור על התהליך.
 8.3 - 25.3: הגשת הצעות לפרויקט. בשלב זה הוגשו 89 הצעות.
 25.3 - 31.3: בדיקת ההצעות שהוגשו. בשלב זה נדחו 25 הצעות ונשארו 64 הצעות.
 31.3: ההצעות שנשארו שנשמרו הוצגו לציבור. הפרויקטים הוצגו הן בטקסט (הסבר על פרטי הפרויקט) והן על גבי מפה.
 3.4 - 22.4: הציבור הצביע על הפרויקטים שהוא תומך בהם. הפורמט היה הצבעת אישור: כל מצביע קיבל טופס עם רשימת הפרויקטים, ויכל לסמן פרויקט אחד או יותר שהוא תומך בהם. בהצבעה השתתפו 6586 תושבים, מתוכם:
 3582 נשים ו-3004 גברים;
 28% מתחת לגיל 30, 37% בין 31 ל-45, 19% בין 46 ל-60, ו-16% מעל גיל 30;
 3328 הצביעו לפרויקט אחד בלבד; 1456 הצביעו בעד שני פרויקטים; 553 מצביעים ל-3 פרויקטים וכו'; 91 הצביעו עבור 14 פרויקטים או יותר.
 26.4: התוצאות פורסמו: 30 פרויקטים זכו. החישוב השתמש ב. דוח טכני מפורט פורסם, כדי להראות את תהליך החישוב.
 דוגמאות לפרויקטים זוכים: רכישת 10 מלכודות צילום נגד משאיות אשפה ומזבלות בר (5000 זלוטי); חידוש השטחים ירוקים בצ'ורגוויצה על ידי שתילה (100,000 זלוטי); יצירת תנאים לפעילויות פנאי לתושבי ווגריצ'ה ווילקי (85,000 זלוטי); התקנת בתי-רביה לציפורים (600 זלוטי).
עלות תהליך ההצבעה הוא 10-20 אלף זלוטי (1%-2% מהתקציב הכולל), עבור הצבעה אלקטרונית דרך חברת תוכנה חיצונית. בנוסף, יש עלויות מנהליות של כ-4%-6% מהתקציב הכולל, עבור ניתוח ואימות פורמלי של ההצעות לפרויקטים, וכן העלות המנהלית של יישום הפרויקטים.

 תל אביב, ישראל 
בתל אביב נוהג החל משנת 1999 פרויקט הנקרא שש"ת (=שדרוג השכונה על ידי התושבים, נקרא בעבר "תושבים עושים עיר"), שבמסגרתו תושבי השכונות השונות משתתפים בקביעת התקציב המיועד לשיפוץ השכונה שלהם. העיר מחולקת ל-58 שכונות. בכל שנה, 12-20 שכונות משתתפות בתהליך. מתוך תקציב העירייה הכולל, שהוא כ-10 מיליארד ש"ח,https://www.tel-aviv.gov.il/Pages/MainItemPage.aspx?WebID=3af57d92-807c-43c5-8d5f-6fd455eb2776&ListID=81e17809-311d-4bba-9bf1-2363bb9debcd&ItemID=1998 מוקדש לשש"ת כ-16 מיליון ש"ח, כך שכל שכונה מקבלת כמיליון ש"ח. התהליך כולל שלושה שלבים:

 שלב גיבוש ההצעות: תושבי השכונה יכולים להציע פרויקטים עבור השכונה בשאלון קצר, או להשקיע יותר ולהשתתף בסדנות תכנון יחד עם אנשי מקצוע עירוניים.
 שלב ההצבעה: כל תושבי השכונה בוחרים את הפרויקט המועדף עליהם, מבין הפרויקטים שנוצרו בסדנות התכנון. התושבים יכולים להצביע באופן פיסי בקלפיות, או באופן דיגיטלי.
 שלב הביצוע: הפרויקט שזכה במרב הקולות יבוצע על ידי העירייה תוך שנה. אם יישארו יתרות תקציב, הן יועברו לביצוע חלקים מהפרויקט שזכה במקום השני.

 ראו גם 
 תקצוב מגדרי - תקצוב שמיועד בפרט לצמצם פערים בין גברים לנשים.
 דמוקרטיה השתתפותית - מושג כללי יותר, המתאר תהליכים שונים של שיתוף הציבור בקבלת ההחלטות.
 תקצוב משתף באגודת הסטודנטים באוניברסיטת אריאל


 קישורים חיצוניים 

 דוגמאות נוספות לתקצוב משתף בעולם (באנגלית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:דמוקרטיה ישירה
קטגוריה:תקצוב