רות סלנצ'ינסקה

רות סלנצ'ינסקה (באנגלית: Ruth Slenczynska; נולדה ב-15 בינואר 1925) היא פסנתרנית אמריקאית ממוצא פולני שהייתה ילדת פלא.

 ביוגרפיה 
סלנצ'ינסקה נולדה בסקרמנטו, קליפורניה. אביה, יוסף סלנצ'ינסקי (Józef Ślenczyński), שהיגר מפולין לארצות הברית, היה כנר. בתקופת מגוריו בפולין היה דמות מובילה בקונסרבטוריון של ורשה, אך היה מאוכזב מכך שקריירת ההופעות שלו לא צלחה. הוא קיווה שיוכל להגשים את החלום שלו באמצעות ביתו, ולכן כבר כשהייתה סלנצ'ינסקה בת שלוש, הקפיד אביה על שגרת אימונים נוקשה ואילץ אותה להתאמן כ-9 שעות ביום. על פי עדותה של סלנצ'ינסקה, אביה הכריח אותה להתאמן בזמן שאחותה שיחקה עם חברים, והיה רודף אחריה עם מקל אם חשב שהיא לא מתאמנת מספיק.

כשהייתה בת ארבע כבר שלטה סלנצ'ינסקה במספר יצירות מרכזיות לפסנתר, והופיעה בפומבי בפעם הראשונה, במילס קולג' באוקלנד ב-10 במאי 1929. בהמשך של אותה השנה היגרה המשפחה לאירופה כדי שסלנצ'ינסקה תוכל ללמוד פסנתר אצל טובי המורים. את רסיטל הבכורה שלה ניגנה בברלין בגיל שש, וההופעה הראשונה שלה עם תזמורת התקיימה כשהייתה בת אחת עשרה. בשנת 1933 הופיעה בניו יורק והרשימה את יוזף הופמן, שהזמין אותה ללמוד אצלו. בשנים העוקבות למדה גם אצל ארתור שנאבל, אגון פטרי, אלפרד קורטו וסרגיי רחמנינוב.

כשהייתה בת חמש עשרה, גבר עליה הלחץ שדרשה הקריירה כפסנתרנית קונצרטים. היא ויתרה על הקריירה, ברחה מהבית, ונרשמה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1944, בגיל 19, הכירה סלנצ'ינסקה סטודנט בשם ג'ורג' בורן ונישאה לו. הם התגרשו בשנת 1953. כדי לכלכל את עצמה לאחר הגירושין, החלה סלנצ'ינסקה ללמד פסנתר, ובסופו של דבר חזרה להופיע בקונצרטים בשנת 1951 לאחר הפסקה של מעל לעשור. באותה השנה השתתפה בפסטיבל Carmel Bach .

בשנת 1957 כתבה סלנצ'ינסקה אוטוביוגרפיה בשם "ילדות אסורה" העוסקת בהתעללות שספגה בילדותה ובחיים כילדת פלא. מספר שנים מאוחר יותר, היא כתבה ספר העוסק בלימודי פסנתר שנקרא "Music at Your Fingers: Aspects of Pianoforte Technique".

בשנת 1958 הופיעה ב-56 ערים במסגרת סיבוב הופעות שערכה. באותה השנה חתמה על חוזה הקלטות עם דקה רקורדס.

ב-1964 החלה לעבוד סלנצ'ינסקה במשרה מלאה כאמנית הבית של אוניברסיטת דרום אילינוי באדוארדסוויל, והמשיכה לכהן בתפקיד עד לשנת 1987. בתקופת עבודתה באוניברסיטה הכירה פרופסור למדעי המדינה בשם ג'יימס קר וכעבור מספר שנים השניים נישאו. הוא נפטר בשנת 2001, ולזוג לא נולדו ילדים. אוסף המזכרות וההקלטות שלה קיבל מעמד של אוסף מיוחד בספריית Lovejoy באוניברסיטה שבה עבדה.

בשנת 1984 העניק לה שגריר פולין בארצות הברית, רומואלד ספאסובסקי , את העיטור האזרחי הגבוה ביותר בפולין, Golden Cross of Merit , על כך שקירבה את העולם אל המוזיקה של שופן.

סלנצ'ינסקה המשיכה להופיע וללמד באופן פרטי גם במאה ה-21. בשנת 2005 כיהנה כשופטת בתחרות שופן. כדי לחגוג את יום השנה ה-250 להולדתו של בטהובן בשנת 2020, בעיצומה של מגפת הקורונה, הקליטה סלנצ'ינסקה סרטונים שלה מבצעת את הסונטות לפסנתר של המלחין. בשנה שלאחר מכן הופיעה סלנצ'ינסקה בשגרירות פולין בניו יורק בפסטיבל הבינלאומי Chopin & Friends.

בשנת 2022, בגיל 97, הקליטה סלנצ'ינסקה את אלבומה "My Life in Music" עם חברת התקליטים דקה רקורדס, שישים שנה לאחר הפעם הקודמת שהקליטה איתם. האלבום כולל ביצועים ליצירות של רחמנינוב, של שופן, של באך, של דביסי ושל בארבר.

 הקלטות נבחרות 
+שנהאלבוםחברת תקליטיםמקור1997Ruth Slenczynska Plays Chopin and Liszt LiveAca Digital1998The Legacy of a GeniusIvory Records1999Ruth Slenczynska in ConcertIvory Classics2000Schumann: Carnaval; Kinderszenen; Sonata No. 2Ivory Classics2010Frédéric Chopin: 12 Etüden Op. 25; Impromptus Gis-dur Op. 51 und cis-moll Op. 66דויטשה גרמופון2010Chopin: 4 Scherziדויטשה גרמופון2014Frédéric Chopin: 12 Etüden Op. 10; Impromptus As-dur op. 29 und Fis-dur Op. 36דויטשה גרמופון2022My Life in Musicדקה רקורדס

 קישורים חיצוניים 

 הביוגרפיה של רות סלנצ'ינסקה, באתר AllMusic
 ריאיון עם רות סלנצ'ינסקה ב-ABC listen
 כרזת קונצרט משנת 1954 שבו ניגנה סלנצ'ינסקה כסולנית
 Thoughts on Memorizing, רות סלנצ'ינסקה
 On Preparation for a Piano Competition, רות סלנצ'ינסקה

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:פסנתרניות אמריקאיות
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1925