הסכם חמאס–ישראל (2023)

הסכם חמאס–ישראל או גם מבצע "דלתות שמיים" (המכונה גם: עסקת החטופים הראשונה) בין מדינת ישראל לארגון הטרור חמאס, במהלך מלחמת חרבות ברזל, היה הסכם הפסקת אש שהתקיימה בין 24 בנובמבר 2023 לבין 1 בדצמבר באותה שנה, והושגה בתיווך קטר. ההסכם כלל הפוגה הדדית בלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, שחרור אסירים ביטחוניים תמורת שחרור חטופים ישראלים וזרים, בעיקר נשים וילדים, והכנסת דלק וסיוע הומניטרי לרצועת עזה.

במסגרת ההסכם חמאס התחייב לשחרר 50 ישראלים שנחטפו לעזה במתקפת הפתע על ישראל, בתמורה לכל משוחרר התחייבה ישראל לשחרר שלושה אסירים ביטחוניים פלסטיניים. הצדדים התחייבו להפוגה של ארבעה ימים בלחימה ברצועת עזה, וישראל התחייבה לאפשר הכנסת סיוע הומניטרי ודלקים. הצדדים הסכימו שניתן יהיה להאריך את ההפוגה, בתמורה לשחרור חטופים נוספים, עד עשרה ימים ממועד סיום הפעימה הראשונה, כאשר אם תוצע עסקה נוספת תצטרך הממשלה לדון בה ולאשר אותה מחדש.

ביצוע ההסכם החל בהפוגה הדדית בלחימה ביום שישי 24 בנובמבר בשעה 7:00 בבוקר. ההסכם הוארך פעמיים ביומיים, בהם שוחררו 40 חטופים נוספים. בפועל ההפוגה בלחימה נמשכה שבע יממות ושוחררו במסגרתה 80 ישראלים תמורת שחרור 240 אסירים. בנוסף, שוחררו שלא במסגרת ההסכם, ישראלי אחד בעל אזרחות רוסית, ו-24 בעלי אזרחות זרה (23 תאילנדים ופיליפיני אחד) שנחטפו מישראל.

 רקע 

ב-20 באוקטובר, שחרר חמאס ללא תמורה 2 חטופות. החטופות אם ובתה היו בעלות אזרחות אמריקנית. יומיים לאחר מכן ב-22 באוקטובר, שוחררו 2 חטופות נוספות. שתי נשים כבנות 80 מניר עוז. בלילה שבין 29 ל-30 באוקטובר, עם תחילת התמרון הקרקעי שחררו כוחות צה"ל ושב"כ את החיילת החטופה טוראית אורי מגידיש במבצע שנקרא "ראשית האור". ב-16–17 בנובמבר חולצו 2 גופות של חטופות ישראליות.

 התיווך הקטרי 
החל משנת 2007 מדינת קטר העבירה כספים ומימנה את שלטון חמאס ללא פיקוח. מצב זה נמשך עד לשנת 2014, אז הפך המימון להיות תחת פיקוח האו"ם, ארצות הברית וישראל. ממסקנות "צוק איתן" נוצרה ההבנה שיש צורך במתווה מוסדר תחת פיקוח להעברת כספים מקטר לרצועה, ושאינו מבוסס על העברה חשאית.

בשנת 2018, בעקבות "צעדות השיבה" והמהומות על גדר הגבול בין יישובי הדרום לרצועת עזה, הציעה קטר, כחלק מניסיונות להגיע להסכם רגיעה, להעביר כספים לארגון חמאס ולרצועת עזה. בקטר חששו שהעברת כסף לארגון שמוגדר כארגון טרור תעמיד אותה בבעיה מול ארגונים בינלאומיים. עם זאת, במכתב סודי ביותר ששלח ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לדוחא, ביקש נתניהו להעביר באופן סדיר 30 מיליון דולר בכל חודש למימון משפחות במצוקה, רכישת סולר מישראל להפעלת החשמל בעזה, תשלום משכורות לפקידים ופיתוח התשתיות ברצועה. בסך הכל הועברו לחמאס 360 מיליון דולר בכל שנה במזומן זאת עד לזמננו. יתרה מכך, קטר הודיעה כבר בתחילת המלחמה שהיא תעניק בנוסף לכסף הסדיר שמגיע לרצועה גם מענקים נוספים לרצועה שיחשבו בתור "מענקי סיוע".

הדעות בישראל על העברת הכספים היו חלוקות וכללו דיונים רבים ואמירות מכל צד בזירה הפוליטית והביטחונית. היו שטענו, שהעברת הכסף תאפשר לחמאס לצבור נכסים כלכליים וכך למנוע הסלמה ולהפחית מתחים בגזרה. מנגד, אחרים דווקא סברו שמדובר בטעות וכי בסבירות גבוהה הכסף אינו מגיע לתושבים לשיפור חייהם אלא לידי מנהיגי חמאס ולמימון הארגון עצמו. חבר הכנסת בני גנץ אמר: "לספק ביטחון לתושבי הדרום הממשלה לא מצליחה. לספק דולרים לעזה דווקא כן. רק שילוב של עוצמה צבאית קשה נגד חמאס בצד יוזמה מדינית לבידודו תחזיר את השקט לדרום. זהו אובדן ההרתעה- מזוודות הדולרים שוב עוברות ואין הישג מדיני שיבטיח שקט לתושבי העוטף". טענה זו וכמותה קיבלה משנה תוקף ביום המתקפה על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, כאשר נתגלו ממדי הרכש ומלאי ציוד המלחמה שהיה ברשות חמאס.

למעשה, הכנסת הכסף הקטרי לרצועה והתלות שנוצרה בו, יחד עם כניסתה של קטר לתיווך בין ישראל לחמאס ודחיקת מצרים כמתווכת בסבבים קודמים (לרבות מבצע "צוק איתן"), הפכו את קטר למתווכת לגיטימית ומקובלת בין ישראל לחמאס מיד עם פרוץ המלחמה.

מרגע שנודע על ישראלים שנחטפו לשבי חמאס, קטר לקחה על עצמה את תפקיד המתווכת בין ישראל לחמאס. כבר ב-8 באוקטובר החלו להתפרסם דיווחים על מעורבות גורמים קטריים ואמריקאיים בניסיון להניע משא ומתן לשחרור החטופים, בדגש על נשים וילדים, בתמורה לשחרור נשים וקטינים הכלואים בישראל.

לאורך חודש וחצי של שיחות ולחצים בינלאומיים מתמשכים יצאה לדרך עסקת החטופים הראשונה. העסקה התגבשה לאחר שיחות בין כלל הצדדים, זאת על אף הקשיים בקבלת תשובות ממנהיגי חמאס שירדו למנהרות ועיכבו את ההחלטות שוב ושוב. בתגובה לאישור העסקה משרד החוץ הקטרי הודיע על "הצלחת מאמצי התיווך המשותפים שנעשו עם הרפובליקה הערבית של מצרים וארצות הברית של אמריקה בין ישראל לבין תנועת ההתנגדות האסלאמית (חמאס), שהובילו להסכם על הפסקת אש הומניטרית".

מטעם קטר נשלחו מספר נציגים, בהם ראש ממשלת קטר מוחמד בן עבד א-רחמן בן ג'אסם אאל ת'אני. מישראל השתתפו נציגים ממשרד החוץ, המוסד ושירות הביטחון הכללי (שב"כ), בהם ראש המוסד דדי ברנע וראש השב"כ רונן בר. השיחות התקיימו במספר מקומות בעולם, כאשר אחד המרכזיים שבהם הייתה דוחא, בירת קטר.

 פרטי ההסכם 
הסכם הפסקת האש בין מדינת ישראל לחמאס הושג לאחר משא ומתן בתיווך קטר. ממשלת ישראל השלושים ושבע אישרה את ההסכם ב-22 בנובמבר, וקבינט המלחמה הופקד על ביצועה. בג"ץ דחה על הסף עתירה כנגד ההסכם בנימוק של היעדר עילה.

 התחייבות חמאס 
 הפסקת אש.
 לשחרר לפחות 10 חטופים ישראלים בכל יום, ובסך הכללי 50 בשלב הראשון ולשחרר 10 חטופים נוספים תמורת כל יום הפוגה.
 לפי ההסכם כלשונו לא הייתה התחייבות מפורשת שלא לפרק משפחות, אלא לעשות מאמץ שלא לפרק משפחות.
 למסור בכל יום את רשימת החטופים שישוחררו למחרת.
 לאפשר לצלב האדום לבקר את החטופים שלא שוחררו במסגרת העסקה, ולספק להם תרופות.

 התחייבות ישראל 
ממוזער|נתונים אודות המחבלים ששוחררו בהסכם
 לשחרר 3 אסירים ביטחוניים בתמורה לכל חטוף שישוחרר במסגרת העסקה. האסירים שישראל הסכימה לשחרר הם רק מקרב הקטינים והנשים שהיא מחזיקה במאסר, בתנאי שלא הורשעו ברצח.
 לעשות מאמץ לשחרר את האסירים "מהכבד לקל".
 לעצור את הלחימה ברצועת עזה.
 לא להטיס כלל בשמי דרום רצועת עזה, כלי טיס של צה"ל בכלל וכטב"מים בפרט; ובצפון הרצועה - בין השעות 10:00 בבוקר עד 16:00 אחרי הצהריים.
 לאפשר הכנסת סיוע הומניטרי ודלק.

מימוש ההסכם
חלק מהאזרחים שוחררו שלא במסגרת ההסכם אלא בעקבות מעורבות מקבילה של מדינות אחרות.
 ב-24 בנובמבר חמאס שחרר 13 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 39 אסירים. חמאס שחרר בנוסף שלא במסגרת ההסכם 10 חטופים תאילנדים וחטוף פיליפיני אחד.
 ב-25 בנובמבר חמאס שחרר 13 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 39 אסירים. חמאס שחרר בנוסף שלא במסגרת ההסכם 4 חטופים תאילנדים.
 ב-26 בנובמבר חמאס שחרר 13 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 39 אסירים. חמאס שחרר בנוסף שלא במסגרת ההסכם חטוף ישראלי בעל אזרחות רוסית ו-3 חטופים תאילנדים.
 ב-27 בנובמבר חמאס שחרר 11 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 33 אסירים.
 ב-28 בנובמבר חמאס שחרר 10 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 30 אסירים. חמאס שחרר בנוסף שלא במסגרת ההסכם 2 חטופים תאילנדים.
 ב-29 בנובמבר חמאס שחרר 10 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 30 אסירים. חמאס שחרר בנוסף 2 חטופות ישראליות בעלות אזרחות רוסית (אך הן "נספרו" לצורך שחרור מקביל של אסירים פלסטינים, יחד עם משוחררות היום שלמחרת) ו-4 חטופים תאילנדים.
 ב-30 בנובמבר חמאס שחרר 8 חטופים ישראלים, וישראל שחררה בתמורה 30 אסירים.
בסך הכל במסגרת העסקה שוחררו מידי חמאס 80 ישראלים, ושלא במסגרת העסקה 5 ישראלים, בהן: ארבע ישראליות בימים שקדמו לעסקה, ישראלי בעל אזרחות רוסית, ו-24 עובדים זרים.

הפרות ההסכם

 ב-24 בנובמבר בשעה 7:15 בבוקר, לאחר הפסקת האש שהוכרזה ב-07:00, התבצע ירי לעבר כיסופים ועין השלושה על ידי הג'יהאד האסלאמי.
 ב-25 בנובמבר עיכב חמאס את שחרור החטופים של הפעימה השנייה עד סמוך לחצות הלילה, בטענה כי ישראל הפרה את ההסכם והטיסה כטב"מים בדרום הרצועה; וכי היא התחייבה לשחרר אסירים לפי ותק המאסר ולא עמדה בכך (ישראל התחייבה לעשות מאמץ לשחרר לפי ותק אך לא התחייבה במפורש). על אף שחמאס התחייב לעשות מאמץ לא לפרק משפחות (בלי התחייבות מפורשת), אמה של אחת המשוחררות ואחיה הצעיר של משוחררת אחרת נשארו בשבי - אם כי שניהם שוחררו בימי המשך העסקה.
 ב-28 בנובמבר בשעות אחר הצהרים חמאס פוצץ שלושה מטענים וירה על כוחות צה"ל בצפון הרצועה.
 ב-30 בנובמבר שחרר חמאס רק 8 חטופים, ולא 10 כפי שקובע ההסכם, עם זאת, לדברי דובר צה"ל, לא היה מדובר בהפרת ההסכם שכן נספרו למניין עשרת המשוחררים גם שתי חטופות ששוחררו יום קודם לכן בלי ששוחררו תמורתן אסירים אז.
 ניסיון לממש את הפעימה השמינית שבה ישוחררו 10 חטופות נוספות לא צלח. עמדת ישראל הייתה אפס סבלנות ל"משחקים" וחוסר רצינות מצד חמאס, ושאם לא תתקבל רשימה של 10 נשים לפעימה השמינית - צה"ל לא יהסס לחזור לתמרון רחב-היקף בעזה. ישראל דחתה את טענות חמאס שלא כל הנשים נמצאות ברשותו או שהוא לא יכול להביא אותן. המניע לעמדה זו היה לא לנטוש ולא לזנוח את הנשים, כשהסכמה לעבור לקטגוריה הבאה - שחרור גברים מבוגרים, משמעותה תהיה להפקיר אותן. לטענת חמאס סירבה ישראל לקבל בפעימה זו שבעה חטופים: נשים וילדים, וכן שלוש גופות - גם הן של נשים וילדים - בתמורה להארכת הפסקת האש ביום נוסף. עוד טענו בארגון הטרור כי מספר זה מייצג את כל החטופים שנמצאים בחזקתו, מקרב הנשים והילדים הישראלים המוחזקים ברצועה.
 לדברי יועץ מיוחד לראש הממשלה, מארק רגב, בראיון ל-חדשות NBC, חמאס הסכים לשחרר קבוצה של כ-19 נשים וילדים בהן נועה ארגמני, אך לאחר מכן חזר בו, וכי דבר זה גרם לקריסת מתווה שחרור החטופים ואיתם הפסקת האש. משרד החוץ האמריקאי העלה השערה כי חמאס מסרב לשחרר את החטופות מחשש שהן יעידו על התעללות מינית בשבי חמאס. לפי ניתוח של NBC נועה ארגמני נחטפה על ידי אנשים שאינם בהכרח משתייכים לחמאס והוחזקה בבית פרטי ולכן ייתכן שחמאס לא יודע היכן חלק מהחטופים.
 ב-1 בדצמבר בשעה 05:42, כשהפוגת האש עוד הייתה בתוקף, הפר חמאס את הפוגת האש ושיגר רקטות לעבר שדרות ויישובי עוטף עזה. בעקבות הפרה זו ההפוגה בלחימה נגמרה וחמאס המשיך לשגר רקטות לאורך היום וצה"ל בתגובה תקף מטרות חמאס ברצועה.
 למרות ההתחייבות, חמאס לא אפשר לצלב האדום לבקר את החטופים שנשארו בעזה, לעמוד על מצבם ולספק להם תרופות.
 חמאס לא שחרר את משפחת ביבס - האם שירי וילדיה כפיר ואריאל. חמאס טענו כי האם וילדיה נהרגו, אך לא סיפקו הוכחות לכך, וישראל לא קיבלה טענה זו. בנוסף לשירי ביבס נותרו בשבי 19 נשים נוספות לאחר תום ההפוגה. מאז אושר מותן של תשע נשים, מתוכן שש שגופותיהן חולצו בידי צה"ל (ביניהן שני לוק) ואילו אישה אחת (נועה ארגמני) חולצה בחיים. שאר הנשים נותרו בשבי החמאס עד עסקת החטופים השנייה כשנה וחצי לאחר מכן, מלבד גופותיהן של 3 נשים (שאר הנשים נחשבו לחטופות חיות, ביניהן גם שירי ביבס, עד שהוחזרה לבסוף יחד עם שני ילדיה, אריאל וכפיר, כשהם אינם בחיים).

 קליטת החטופים בישראל 
ממוזער|מיצב שולחן השבת בכיכר החטופים עם הכיסאות המסמלים את החטופים שחזרו

צה"ל יזם מבצע לקליטת החטופים בישראל בשם "דלתות שמיים", ובמסגרתו הכשיר צה"ל נקודות קליטה ראשוניות, בהן סופקה מעטפת רפואית וליווי. לאחר מכן השבים מן השבי המשיכו לבתי החולים לצורך בדיקה רפואית כללית ואשפוז מחשש לתסמונת חידוש הזנה, ונפגשו שם עם בני משפחותיהם. אחת החטופות אושפזה במצב קשה תוך סכנה לחייה במשך ימים רבים עקב התדרדרות מצבה הרפואי בזמן החטיפה.

 החזית הצפונית 
 לבנון 
חזבאללה הודיע כי הם מחויבים להפסקת הלחימה אף על פי שהם לא היו חלק מההסכם.

למרות הבטחת חזבאללה, ב-25 בנובמבר לקראת השעה 7 בבוקר הופעלה התרעה ביישובים יפתח, מלכיה, דישון, רמות נפתלי ומבואות החרמון בעקבות ירי של טיל קרקע-אוויר לעבר כלי טיס של צה"ל. בצהריים נשמעו אזעקות במספר יישובים בגליל המערבי.

 ציר זמן 
 24 בנובמבר, היום הראשון להפוגה 
בשעות הלילה השלים צה"ל את משימותיו המבצעיות בשטח רצועת עזה לרגל ההפוגה.

בשעה 7:00 בבוקר נכנסה לתוקפה ההפוגה.

קצת אחרי השעה 7:00 בבוקר נורו רקטות ליישובים בשטח עוטף עזה ככל הנראה על ידי ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שהפר את הסכם ההפוגה.

לאורך שעות הבוקר המאוחרות והצהריים נכנסו לצפון רצועת עזה משאיות דלק ומזון ואמבולנסים של ארגון הצלב האדום דרך מעבר רפיח, זאת כחלק מהסיוע ההומניטרי לפליטים העזתים.

לאורך היום חסם צה"ל את רחוב צלאח א-דין ששימש כציר בריחה הומניטרי לפליטי מלחמה לפני שנכנסה לתוקף ההפוגה, באמצעות טנקים ואמצעים לפיזור הפגנות.

אחר הצהריים שוחררו 10 חטופים תאילנדים ופיליפיני אחד. בערב שוחררו 13 חטופים ישראלים: 9 נשים ו-4 ילדים. בתמורה לשחרור החטופים הישראלים שחררה ישראל 39 אסירים פלסטינים, נשים וקטינים.

 25 בנובמבר, היום השני להפוגה 
לאחר דחייה של שעות אחדות יצאה לפועל הפעימה השנייה של שחרור החטופים. בסביבות חצות הלילה הגיעו לישראל 13 חטופים ישראלים (שמונה נשים וחמישה ילדים). בנוסף שוחררו 4 עובדים זרים. 12 מהמשוחררים נחטפו מקיבוץ בארי, ואחת נחטפה ממסיבת הטבע ברעים. לאחר חזרת החטופים לישראל שחררה ישראל 39 אסירים פלסטינים (24 נשים ו-15 בני נוער). על אף שחמאס התחייב לעשות מאמץ לא להפריד קרובי משפחה, אמה של אחת המשוחררות ואחיה הצעיר של משוחררת אחרת, נשארו בשבי.

 26 בנובמבר, היום השלישי להפוגה 
במהלך היום נכנסו כ-200 משאיות של סיוע הומניטרי לתוך רצועת עזה.

בסביבות השעה 17:30 הועברו לידי הצלב האדום 14 חטופים ישראלים בהם 9 ילדים, 4 נשים ואזרח ישראלי שמחזיק גם באזרחות רוסית שנחטף מהמסיבה ברעים ששוחרר שלא כחלק מההסכם כ"מחווה לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין". בנוסף שוחררו 3 עובדים זרים תאילנדים. 13 מהם נלקחו באמבולנסים עד שהועברו לידי צה"ל סמוך לגדר הגבול במרכז הרצועה ויצאו ממנה בפרצה ליד קיבוץ בארי. הארבעה הנוספים הועברו דרך מעבר רפיח (בעל האזרחות הכפולה ושלושת העובדים הזרים). חטופה אחת, בת 84 שהייתה זקוקה לטיפול רפואי דחוף פונתה במיוחד על ידי מסוק במצב קשה לבית החולים סורוקה. בהמשך הודיע בית החולים כי נשקפת סכנה לחייה. יומיים לאחר שחרורה הודיע בית החולים כי מצבה מתחיל להשתפר וכי היא בהכרה ונושמת בכוחות עצמה.

 27 בנובמבר, היום הרביעי להפוגה 
27 בנובמבר היה מתוכנן להיות היום האחרון של ההפוגה אך בעקבות משא ומתן היא הוארכה ביומיים נוספים בהם ישוחררו 20 חטופים נוספים בתמורה ל-60 אסירים ביטחוניים פלסטינים.

ביום זה שוחררו 11 חטופים ישראלים (9 ילדים ושתי אמהות) כחלק מהפעימה הרביעית. לאחר ארבע הפעימות שבהן שוחררו בסה"כ 51 חטופים, נותרו 9 ילדים ובני נוער בשבי חמאס.

 28 בנובמבר, היום החמישי להפוגה 
אחר הצהריים הופרה ההפוגה על ידי מחבלי חמאס שהפעילו שלושה מטענים בצפון הרצועה בסמוך לכוחות צה"ל. ובאחד המקרים אף בוצע ירי לעבר כוח צה"ל, והוא השיב באש לעבר מקורות הירי.

בשעות הערב שוחררו 10 חטופות ישראליות ושני עובדים זרים תאילנדים.

 29 בנובמבר, היום השישי להפוגה 
בשעות הערב שוחררו 12 חטופים ישראלים (שתיים בעלות אזרחות רוסית שוחררו שלא כחלק מההסכם כ"מחווה לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין") ו-4 חטופים תאילנדים. שניים מהמשוחררים הם אמה של חטופה ואח של חטופה אחרת ששוחררו לפני כן והופרדו מהם, בניגוד להתחייבות חמאס לעשות מאמץ שלא לפרק משפחות.

 30 בנובמבר, היום השביעי להפוגה 
בשעה 06:42, 18 דקות לפני סיום הפסקת האש, חמאס העביר רשימה של 8 חטופים במקום 10 בניגוד להסכם, משום שהכליל את שתי האזרחיות הישראליות בעלות האזרחות הרוסית ששוחררו יום קודם לכן, אף על פי שלא היו חלק מההסכם.

בשעות אחר הצהריים הועברו שתי חטופות ישראליות. לאחר מכן, בשעות הלילה שוחררו 6 חטופים ישראלים נוספים.

 1 בדצמבר, היום השמיני והאחרון להפוגה 
בשעה 04:40 דווח ב"וול סטריט ג'ורנל" כי לפי גורמים במצרים, ישראל וחמאס הסכימו על הארכת הפסקת האש ביממה נוספת - בתמורה לשחרור 10 חטופים, נשים וילדים. בשעה 05:42, כשהפסקת האש עוד הייתה בתוקף, הפר חמאס את הפוגת האש ושיגר רקטות לעבר שדרות ויישובי עוטף עזה, כל הרקטות יורטו או נפלו בשטחים פתוחים. בשעה 07:00 הסתיימה הפוגת האש באופן רשמי. כמה דקות מאוחר יותר הודיע דובר צה"ל באופן רשמי על חידוש הלחימה. צה"ל תקף מטרות חמאס ברצועה, בעיקר בחלקה הדרומי. בהמשך דווח כי צה"ל הטיל כרוזים בערבית במזרח ח'אן יונס ובהם קרא לתושבים לנוע דרומה לאזור רפיח.

לפי קטר, הפעימה השמינית לא מומשה כי חמאס רצה לשחרר מספר חטופים נמוך משסוכם וסירב לשחרר חטופים מהקטגוריה שסוכמה.

לפי פרסום בערוץ 13 מספר ימים לאחר חידוש הלחימה שהתבסס על גורם מערבי שמתמצא במשא ומתן, בשלהי המגעים להמשך עסקת שחרור החטופים הציע חמאס לשחרר שבע נשים נוספות במקום עשר כנדרש להארכת הפסקת האש. הטענה הייתה שלא הצליח לאתר יותר משבע נשים וכתחליף הציע ארגון הטרור לשחרר גברים מבוגרים, בעקבות זאת התפוצצו המגעים להארכת הסכם שחרור החטופים. על פי אותו גורם, בהמשך ישנו חשש שהדרך לעסקה חדשה תהיה קשה יותר, מכיוון שהזרוע הצבאית של חמאס מרגישה מופסדת מהמתווה הקודם - ואנשי הלשכה המדינית יתקשו לשכנע אותם פעם נוספת בנחיצות העניין. הפרסום הובא תחת הסתייגות לפיה גורמים ישראליים הכחישו חלק גדול מפרטיו. לפי פרסום נוסף בערוץ 13 שהסתמך על מסמך קטרי-מצרי-אמריקאי הייתה אפשרות לשחרר שבע נשים באותה עסקה.

בשעות הצהריים צבא הגנה לישראל פיזר כרוזים מעל שמי העיר רפיח שברצועת עזה שקוראים לתושבי המקום להתפנות לאזורי מקלט בצפון הרצועה פן יפגעו.

משוחררי העסקה
גורם בפיקוד מרכז אמר בתחילת פברואר 2025, שרוב משוחררי העסקה חזרו לעסוק בטרור וש-82% מהמחבלים ששוחררו בעסקה חזרו לפעולות מסוגים שונים, ורובם נעצרו מחדש מאז.

ב-12 באוגוסט 2024 מח"ט אפרים נתנאל שמכה הרג את המחבל טארק דאוד בן ה-18 ששוחרר בעסקה, חזר לפעילות טרור ואף פצע קשה יהודי שנכנס למוסך בקלקיליה, דאוד שימש כראש התארגנות הטרור של חמאס בעיר. שלושה ימים לאחר מכן, ב-15 באוגוסט, נהרג במחנה הפליטים בלאטה בשכם המחבל ואאל משה, ממשוחררי העסקה, לאחר ששב לפעילות טרור. ב-27 באוגוסט נהרג בטול-כרם המחבל ג'בריל ג'בריל, בן ה-20, ממשוחררי העסקה ששב לפעילות טרור. יחד עמו נהרגו בתקיפה עוד 4 מחבלים.

ב-1 בפברואר 2025 המחבל עבד אל האדי כמיל ששוחרר בעסקה ושב לפעילות טרור, נהרג בתקיפה אווירית בקבאטיה יחד עם שני מחבלים נוספים במסגרת מבצע חומת ברזל.

ב-16 באפריל 2025 המחבל מרוח חזמיה בן ה-18 ששוחרר בעסקה ושב לפעילות טרור, חוסל בחילופי אש עם לוחמי ימ"מ, שב"כ וצה"ל באזור קבאטיה יחד עם מחבל נוסף.

 ראו גם 

 הסכם חמאס–ישראל (ינואר 2025)
 תוכנית 21 הנקודות
 הסכם חמאס–ישראל (אוקטובר 2025)
 גופות כקלף מיקוח בסכסוך הישראלי–ערבי

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:עסקאות חילופי שבויים
קטגוריה:החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יחסי ישראל–קטר
קטגוריה:2023 ברצועת עזה