חוק המשיכה (העידן החדש)

חוק המשיכה הוא אמונה רוחנית המיוחסת לזרמים בעידן החדש. לפי אמונה זו, מחשבות חיוביות או שליליות מביאות חוויות חיוביות או שליליות לחייו של אדם בהתאמה.Whittaker, S. Secret attraction , The Montreal Gazette, 12 May 2007. החוק מבוסס על הרעיון שאנשים ומחשבותיהם עשויים מ"אנרגיה טהורה", ושאנרגיה זו יכולה למשוך אנרגיה נוספת, וכך לאפשר לאנשים לשפר את בריאותם, עושרם או מערכות יחסים אישיות. אין ראיות מדעיות אמפיריות התומכות בחוק המשיכה, והיא נחשבת באופן נרחב לפסאודו-מדע או לדת המשתמשת בטרמינולוגיה מדעית.

תומכי חוק המשיכה משלבים בדרך כלל טכניקות של מסגור קוגניטיבי (פריימינג) עם הצהרות (אפירמציות) והדמיה יצירתית (ויז'ואליזציה) של התוצאה הרצויה כדי להחליף מחשבות מגבילות או דפוסים של הרס עצמי ("מחשבות שליליות) במחשבות חיוביות יותר. מרכיב מרכזי בתפיסה זו הוא הרעיון שכדי לשנות ביעילות את דפוסי החשיבה השליליים של האדם, יש גם "להרגיש" (באמצעות הדמיה יצירתית) שהשינויים הרצויים כבר התרחשו. התומכים מאמינים שהשילוב של מחשבה חיובית ורגש חיובי מאפשר למשוך חוויות והזדמנויות חיוביות על ידי השגת תהודה עם החוק האנרגטי המוצע.

בעוד שחלק מהתומכים בחוק המשיכה מנסים להתבסס על תיאוריות מדעיות ומשתמשים בהן כטיעונים בעדו, עדיין לא נמצא לו בסיס מדעי שניתן לאששו. מספר חוקרים אף מתחו ביקורת על שימוש לרעה במושגים מדעיים על ידי תומכיו.

 היסטוריה 
תנועת העידן החדש צמחה מתוך תורתו של פיניאס קווימבי מתחילת המאה ה-19. בתחילת חייו, קווימבי אובחן כחולה בשחפת. לרפואה של תחילת המאה ה-19 לא הייתה תרופה אמינה לשחפת. קווימבי שהחל לרכב על סוסים, ציין שהתרגשות עזה שחררה אותו באופן זמני ממצוקתו.

שיטה זו להקלה על כאביו וההחלמה לכאורה לאחר מכן, הניעה את קוומבי להמשיך במחקר "השפעת הנפש על הגוף". למרות שהוא מעולם לא השתמש במילים "חוק המשיכה", הוא הסביר זאת בהצהרה שתפסה את המושג בתחום הבריאות:

בשנת 1855, המונח "חוק המשיכה" הופיע בספר "ההרמוניה הגדולה", שנכתב על ידי הספריטואליסט האמריקאי, אנדרו ג'קסון דייוויס, בהקשר הרמז לנפש האדם ולספירות של העולם הבא.

המפרגן הראשון של חוק המשיכה כעיקרון כללי הופיע אצל פרנטיס מולפורד. מולפורד הפך לדמות מרכזית בהתפתחות החשיבה החדשה כשדן בהרחבה בחוק במאמרו "חוק ההצלחה", שפורסם בשנים 1886–1887. בכך, אחריו החלו הוגים אחרים של העידן החדש, כמו הנרי ווד (החל עם הספר "צלם האל באדם", 1892), ורלף וולדו טרין (החל בספרו הראשון, What All the World's A-Seeking, 1896). עבור הוגים אלה, חוק המשיכה עוסק לא רק בבריאות אלא בכל היבט של החיים.

במאה ה-20 נרשמה עלייה בעניין בנושא עם ספרים רבים שנכתבו עליו, ביניהם שניים מהספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים; מדע ההתעשרות מאת וואלאס ד. ווטלס, חשוב והתעשר (1937) מאת נפוליאון היל, כוחה של חשיבה חיובית (1952) מאת נורמן וינסנט פייל, ו-You Can Heal Your Life (1984) מאת לואיז היי. ושיעורים שלומדו בידי אברהם-היקס.

בשנת 2006, זכה חוק המשיכה לחשיפה המונית מחודשת עם יציאת הסרט "הסוד" (2006) של רונדה ביירן, שפותח אז לספר בעל אותו שם ב-2007. הסרט והספר זכו לסיקור תקשורתי נרחב., אחריו הגיע סרט ההמשך, "הכוח" משנת 2010 המדבר על כך שחוק המשיכה הוא חוק האהבה.

גרסה מחודשת ומודרנית של חוק המשיכה ידועה לפעמים בשם manifestation, המתייחסת לאסטרטגיות שונות של עזרה עצמית שיכולות לכאורה להגשים את משאלותיו של אדם על ידי הדמיה מנטלית. טכניקות גילוי הכוללות חשיבה חיובית או הפניית בקשות ל"יקום" וכן פעולות שונות מצד המבקש.

 תיאוריה 
צ'ארלס האנל כתב ב-The Master Key System (1912):

בספרו In Tune With The Infinite (1897), כתב ראלף טריו:

בסרטה התיעודי "הסוד" מ-2006, רונדה ביירן הדגישה את החשיבה על מה שכל אדם רוצה להשיג, אך גם להחדיר למחשבה את כמות הרגש המרבית האפשרית. היא טוענת שהשילוב של מחשבה ותחושה הוא זה שמושך את התשוקה.

ספר דומה נוסף הוא הנבואה השמימית של ג'יימס רדפילד, שאומר שהמציאות יכולה לבוא לידי ביטוי על ידי האדם. "כוחו של התת-המודע" מאת ג'וזף מרפי, שטען שמיישמי התיאוריה של חוק המשיכה (אם כי לא השתמש במושג ספציפי זה) יכולים להשיג מטרות שנראות בלתי אפשריות על ידי למידה כיצד להביא את המוח עצמו תחת שליטה ובאמצעות הצהרות חיוביות. "הכוח" מאת רונדה ביירן ו-"האלכימאי" מאת פאולו קואלו דומים. אמנם ישנן עדויות אישיות שטוענות ששיטות המבוססות על הסוד וחוק המשיכה עבדו עבורן, אבל מספר ספקנים מתחו ביקורת על סרטו וספרו של בירן. The New York Times Book Review כינה את הפסאודו-מדע הסודי ו"אשליה של ידע".

 בסיס פילוסופי ודתי 
תפיסת המחשבה החדשה של חוק המשיכה נעוצה ברעיונות המגיעים ממסורות פילוסופיות ודתיות שונות. במיוחד, הוא נוצר בהשראת ההרמטיציזם טרנסצנדנטליות בניו אינגלנד ופסוקים ספציפיים מהביבליה ומההינדואיזם.

ההרמטיציזם השפיעה על התפתחות המחשבה האירופית בתקופת הרנסאנס. רעיונותיו הועברו בחלקם באמצעות אלכימיה. במאה ה-18, פרנץ מסמר חקר את יצירותיהם של אלכימאים כמו פארצלסוס וואן הלמונט. ואן הלמונט היה רופא פלמי מהמאה ה-17 שהכריז על כוחות המרפא של הדמיון.

הדבר הוביל את מסמר לפתח את רעיונותיו לגבי מגנטיות של בעלי חיים, אותם חקר פיניאס קווימבי.

התנועה הטרנסצנדנטלית התפתחה בארצות הברית מיד לפני הופעתה של מחשבה חדשה ונחשבת שהייתה לה השפעה רבה עליה. ג'ורג' ריפלי, דמות חשובה באותה תנועה, הצהיר שהרעיון המוביל שלה הוא "עליונות הנפש על החומר".

הוגי העידן החדש מרבים לצטט פסוקים מסוימים מהתנ"ך בהקשר של חוק המשיכה. דוגמה לכך היא מרכוס מהברית החדשה, פרק י"א, פסוק 24: "לכן אני אומר לכם, כל אשר תבקשו בתפילה, האמינו שקיבלתם, וזה יהיה שלכם".

בסוף המאה ה-19 נסע סוואמי ויווקננדה לארצות הברית ונתן הרצאות על הינדואיזם שיחות אלו השפיעו רבות על תנועת העידן החדש ובפרט, על ויליאם ווקר אטקינסון שגם הוא היה אחד מחלוצי העידן החדש.

 ביקורת 
חוק המשיכה זכה לפופולריות בתחילת המאה ה-21 על ידי ספרים וסרטים כמו הסוד. סרט זה משנת 2006 והספר שלאחריו משתמשים בראיונות עם מחברים ודוברים של 'מחשבה חדשה' כדי להסביר את העקרונות של החוק המטפיזי המוצע שאפשר למשוך אליו כל דבר שחושבים עליו באופן עקבי. מרי קרמייקל ובן רדפורד כתבו עבור הוועדה לחקירה סקפטית כי "לא לסרט ולא לספר אין שום בסיס במציאות המדעית", ושהנחת היסוד שלו מכילה "היפוך מכוער: אם יש לך תאונה או מחלה, זאת האשמה שלך".

אחרים הטילו ספק בהתייחסויות לתיאוריה מדעית מודרנית, וטענו, למשל, שחוק המשיכה מייצג את הפעילות החשמלית של גלי המוח.

ויקטור שטנגר ולאון לדרמן ביקורתיים על ניסיונות להשתמש במיסטיקה קוונטית כדי לגשר על כל השפעות בלתי מוסברות או בלתי סבירות לכאורה, מאמינים שאלה הן תכונות של פסאודו-מדע מודרני. הדו-ירחון Skeptical Inquirer  מתח ביקורת על היעדר קריטריון הפרכה והבחינה של טענות אלו. המבקרים טענו כי הראיות המסופקות הן בדרך כלל אנקדוטליות וכי בגלל אופי הבחירה העצמית של הדיווחים החיוביים, כמו גם האופי הסובייקטיבי של כל תוצאות, דיווחים אלו רגישים להטיית אישור והטיית בחירה. הפיזיקאי עלי אלוסי, למשל, ביקר את זה כבלתי מדיד והטיל ספק בסבירות שמחשבות יכולות להשפיע על כל דבר מחוץ לראש.

המנטרה של הסוד, ובהרחבה, חוק המשיכה, היא כדלקמן: למחשבות חיוביות ולהדמיה חיובית תהיה השפעה ישירה על העצמי. בעוד שחיוביות יכולה לשפר את איכות החיים והחוסן של האדם באמצעות קושי, היא גם יכולה להטעות. החזקת האמונה שחשיבה חיובית תבטא חיוביות בחייו מפחיתה את הערך של עבודה קשה והתמדה, כמו בשנות ה-70 עם החתירה ל"חינוך מבוסס הערכה עצמית".

 הוגים בולטים 
 בשנת 1891, הסופר וההומוריסט הקליפורני פרנטיס מולפורד השתמש במונח חוק המשיכה במאמריו כמה חוקים של בריאות ויופי והשפעות טובות וחולות של מחשבה.
 ב-1897, ראלף וולדו טרין כתב ב-Tune with the Infinite. בפסקה השנייה של פרק 9 הוא כותב, "חוק המשיכה פועל ללא הרף ברחבי היקום, והעובדה הגדולה והבלתי משתנה בקשר אליו היא, כפי שמצאנו, שדומה מושך כמו".
 בשנת 1902 כתב הסופר "מחשבה חדשה" האנגלית ג'יימס אלן (הידוע בעיקר בזכות כתיבת אדם כיציר מחשבותיו) סדרה של ספרים ומאמרים בין השנים 1901 ל-1912, ולאחר מכן המשיכה אשתו לילי בעבודתו.
 בשנת 1904, תומאס טרווארד, בעל השפעה חזקה בתנועת המחשבה החדשה, נשא הרצאה שבה טען שהמחשבה קודמת לצורה הפיזית ו"פעולת המיינד צומחת את הגרעין שאם יתאפשר לו לגדול ללא הפרעה, בסופו של דבר ימשוך אל עצמו את כולם. התנאים הדרושים לביטויו בצורה גלויה כלפי חוץ".Judge Thomas Troward, The Edinburgh Lectures on Mental Science, 1904.
 ב-1906 כתב אמט פוקס על מטפיזיקה וכוחה של תפילה במאמרים ובספרים. תורתו מבוססת על הנצרות וסיפורי התנ"ך. הוא מצטט את ישוע המשיח בתור המורה הגדול ביותר למטאפיזיקה שחי אי פעם ומסביר שמחשבות הן הנביעה החשובה ביותר שלנו, חשובה יותר ממה שאנו אומרים או ממה שאנו עושים. בספרים "כוח באמצעות חשיבה בונה" ו-"והשתמש בכוח הפנימי שלך'" שועל מדבר על "בניית המקבילה הנפשית של מה שאתה רוצה וכדי למחוק את אלה שאינך רוצה".
 בשנת 1906, בספרו "תנועת המחשבה החדשה", ויליאם ווקר אטקינסון השתמש בביטוי רטט מחשבתי או חוק המשיכה בעולם המחשבה, וקבע כי "כמו מושך כמו".William Walker Atkinson. Thought Vibration or the Law of Attraction. Advanced Thought Publishing. 1906. Out of Copyright version
 בשנת 1907, הספר Prosperity Through Thought Force של ברוס מקללנד, ספר תאולוגיה של שגשוג, מסכם את העיקרון כ"אתה מה שאתה חושב, לא מה שאתה חושב שאתה." הוא פורסם על ידי אליזבת טאון, העורכת של המגזין Nautilus, Journal of New Thought.MacLelland, Bruce, Prosperity Through Thought Force, Elizabeth Towne, 1907
 ב-1910 "מדע ההתעשרות" מאת וואלאס די. ווטלס. דגל בעקרונות דומים - שעצם האמונה במושא התשוקה שלך והתמקדות בו תוביל לכך שהאובייקט או המטרה יתממשו במישור החומרי (וואטלס טוען בהקדמה ובפרקים מאוחרים יותר של ספר זה שהנחת היסוד שלו נובעת. מההשקפה ההינדית המוניסטית שאלוהים מספק הכל ויכול לספק את מה שאנחנו מתמקדים בו). הספר גם טוען שחשיבה שלילית תביא לידי ביטוי תוצאות שליליות.
 בשנת 1915, הסופר התיאוסופי ויליאם קואן ג'אדג' השתמש בביטוי באוקיינוס התיאוסופיה.
 בשנת 1919, סופרת תיאוסופית בשם אנני בסנט דנה ב'חוק המשיכה'. היא השוותה את הגרסה שלה לגרביטציה, ואמרה שהחוק מייצג סוג של קארמה.
 נפוליאון היל פרסם שני ספרים בנושא. הראשון, חוק ההצלחה ב-16 שיעורים (1928), מתייחס באופן ישיר וחוזר לחוק המשיכה ומציע שהוא פועל באמצעות גלי רדיו המשודרים על ידי המוח. השני, חשוב והתעשר (1937), מכר כמאה מיליון עותקים עד לשנת 2015. היל התעקש על החשיבות של שליטה במחשבות שלו על מנת להגיע להצלחה, כמו גם על האנרגיה שיש למחשבות ועל יכולתן למשוך מחשבות אחרות. בספרו הזכיר היל "סוד" להצלחה ומבטיח לתאר זאת בעקיפין לפחות פעם אחת בכל פרק. זה אף פעם לא נקרא, והוא אומר שגילוי זה בעצמו מועיל הרבה יותר. אנשים רבים התווכחו מה היה הסוד בעצם; יש הטוענים שזהו חוק המשיכה. היל מציינת שה"סוד" מוזכר בספר לא פחות ממאה פעמים, אולם ההתייחסות ל"משוך" מופיעה פחות מ-30 פעמים בטקסט.
 ישראל רגרדי פרסם ספרים עם נושא חוק המשיכה כאחד מהחוקים האוניברסליים הרווחים שלו. בספר, אמנות הריפוי האמיתי: מסה על מנגנון התפילה והפעלת חוק המשיכה בטבע (1937), הוא לימד טכניקת מדיטציה ממוקדת כדי לעזור למוח ללמוד לרפא את עצמו ברמה הפיזית והרוחנית. רגרדי טען שחוק המשיכה הוא שיטה תקפה למשיכת בריאות גופנית טובה ולשיפור בכל היבט בחייו.
 בשנת 1944 פרסם נוויל גודארד את הספר "הרגשה היא הסוד", אשר קידם הדמיה יצירתית ותחושה רגשית כסוג של מדיטציה לקבלת רצונות מהיקום. ספרו השני בנושא, מחוץ לעולם הזה (1949), חקר את ההיגיון מאחורי מה שמכונה "הרגשה" וכיצד הנחות אם חוזרות על עצמן מספיק יכולות "להתקשות למעשה". ספרו השלישי, The Power of Awareness (1952), גודארד מסביר את המושג "אני" כדי לחשוב שלתת-מודע האנושי יש יכולת "נתונה מאלוהים" להפגין וליצור מציאות אם הוא מתרשם מהתחושה.
 בשנת 1960, W. Clement Stone ונפוליאון היל כתבו יחד הצלחה באמצעות גישה נפשית חיובית.
 בספרו "מיתוס ההצלחה האמריקאי" מ-1988, ריצ'רד וייס קובע כי עקרון ה"אי-התנגדות" הוא מושג פופולרי של תנועת המחשבה החדשה והוא נלמד בשילוב עם חוק המשיכה.
 ספרם של אסתר וג'רי היקס משנת 2008 Money and the Law of Attraction: Learning to Atttract Health, Wealth & Happiness הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
 רונדה ביירן, מחברת הספרים "הסוד, הכוח והקסם", הושפעה רבות מהספר "מדע ההתעשרות" של וואטלס.
 ספריו של נורמן וינסנט פייל.

 הערות שוליים 

קטגוריה:העידן החדש