כפרי הכס

כפרי הכס (בערבית: قرى الكراسي, תעתיק עברי: קֻרָא אל-כָּרָאסִי) היו כפרים באזורי ההרים המרכזיים של ארץ ישראל, שכל אחד מהם שימש כמקום מושבו של מנהיג מקומי של נפה מנהלית שכוללת כמה כפרים (נפה בערבית: نَاحِيَة בתעתיק עברי: נָאחִיָה). מאחר שבראש הנאחיה שלט שייח', לעיתים נקרא כל אזור "מַ֫שְׁיַיחַ'ה" (مشيخة). שיטת כפרי הכס פעלה בעיקר במהלך המחצית השנייה של השלטון העות'מאני.

 תפקידים פוליטיים וחברתיים 
היו כ־24 כפרי כס במחוזות המשנה שבאזור ההרים. לרוב הם היו מרוחקים יחסית מהמרכזים העירוניים העיקריים, כמו ירושלים, שכם, וחברון, שלהם היו מנהלים נפרדים. חלק מכפרי הכס היו ממוקמים, אסטרטגית, לאורך נתיבי מסחר, או שהם היו מרכזי ייצור שמן זית.

כמה כפרים שכנים קובצו יחד לנפה מנהלית, ובה שלט שייח' שישב בכפר כס. השייח' היה בן לחמולה חזקה ולרוב גם בעלת קרקעות ועשירה. כל כפר כס שימש כמרכז חברתי-פוליטי וכלכלי של הכפרים שבנפה. כפר הכס היה המרכז האדמיניסטרטיבי של המשפחה או החמולה השלטת באזור, וחלקם היו גם מרכזים של מסדרים סוּפיים שונים, במיוחד הקאדריה. החמולות המובילות של האזור שמרו על קשרים עם חמולות אחרות באמצעות רשתות חסות ובריתות, וקיימו יחסים דומים עם חמולות סוחרים עירוניים. הקשר של השייח'ים לרשויות נבע מתפקידם כגבאי מיסים מקומיים מטעם הממשלה.

השייח'ים ביססו את שלטונם על כוחם. הם היו באי כוח השלטון המרכזי וגבו מהאיכרים מיסים, אך בה בעת יצרו מעין אוטונומיה מקומית ושימשו כחוצץ בין האיכר לבין השלטונות שלא היו בני האזור ולא הכירו את הדמויות והמנהגים. השייח'ים הציעו לאיכרים הגנה, בתמורה לנאמנות והנכונות להתגייס למליציה המקומית, במקרה של איום מבחוץ. לרוב, השייח'ים כרתו בריתות עם שייח'ים שכנים וכן עם המנהיגים בערים הגדולות וכך יצרו לעצמם רשת הגנה סביבתית רחבה. מתוקף מעמדם, השייח'ים לא רק שלטו על גידול היבולים ונתיבי המסחר בהם, אלא גם שימשו כבוררים בסכסוכים, וכאוכפי החוקים השבטיים.

כשנפוליאון צר על עכו ב-1799 ונשקפה סכנה לשלטון העות'מאני, שלחו החמולות השליטות בכפרי הכס כוחות כדי לסייע בבלימת הפלישה הצרפתית.

כפרי הכס גם איחדו כוחות במהלך מרד האיכרים בארץ ישראל ב-1834 נגד צווי הגיוס של מוחמד עלי ממצרים.

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, עם ביצוע רפורמות הטנזימאט במשטר העות'מאני, חלו שינויים גם בשיטת המינהל הפוליטי של אזור ההר. השלטון המרכזי העביר את הסמכוית לידי השליטים העירוניים, בכל כפר מונה מוכתר ובכך תם עידן השייח'ים האזוריים ושלטון כפרי הכס.

 ארכיטקטורה 
האדריכלות של כל ארמון או מצודה הושפעה רבות מסגנון הבנייה שהיה מקובל בערים, בניגוד לאדריכלות הפשוטה יותר של בתי איכרים. בכל מבנה כזה היה אגף לגברים שנקרא בשם העות'מאני "הסָלמלוכּ" (السلملك), אגף סגור עבור נשות הבית – "החָרמליק" ("الحرملك") שהייתה לו דלת רק לאזור הפנימי, היו החלקים המִנהליים ומוסדות הציבור (לרוב באגף נפרד, או במבנים סמוכים) והיה האזור הפתוח לאירוח.

 רשימת כפרי הכס 
כפראזורשם המצודהשם השבטאבו דיסאל-ואדיה (الوادية)עריקאת (عريقات)עבוויןבני זיד (بني زيد)ארמון סחוויל (قصر سحويل)א-סחוויל (السحويل)עראבהאל-חארית'ה (بلاد الحارثة)ארמונות אַאל עבד אל-האדי (قصور آل عبد الهادي)עבד אל-האדי (عبد الهادي)בית איכסאג'בל אל-קודס (جبل القدس)מצודת אל-ח'טיב (قلعة الخطيب)אל-כַּסְוַואנִי (الكسواني)בית עיטאבאל-ערקוב (العرقوب)א-לחאם (اللحام)בית ג'ובריןג'בל אל-ח'ליל א-תחתא (جبل الخليل التحتا)אל-עזה (العزة)בית וזןג'ורת עמרה (جورة عمرة)ארמון אל-קאסם (قصر القاسم)קאסם (قاسم)ביתאמשאריק אל ביתאווי (مشاريق البيتاوي)דוויכּאת (دويكات)ביתוניאג'בל אל-קודס (جبل القدس)אל-ביתוני (البيتوني)אל-בירהג'בל אל-קודס (جبل القدس)אל-ביראווי (البيراوي)בורקהואדי א-שעיר (وادي الشعير)ארמון אַאל מסעוד (قصر آل مسعود)אל-בורקאווי ואל-מירי (البرقاوي والمري)דיר ע'סאנהבני זיד (بني زيد)מצודת א-שייח' סאלח (قلعة الشيخ صالح)אל-ברע'ות'י (البرغوثي)דיר איבזיעבני חארת' (بني حارث)אל-כראג'ה (الكراجة)דיר איסתיאג'מאעין (جماعين)ארמון דיר-אסתיא (قصور ديرإستيا)קאסם (قاسم)דוראג'בל אל-ח'ליל אל-פוקא (جبل الخليل الفوقا)עַמְר (عمرو)ג'בעג'בל סאמי (جبل سامي)ג'ראר (جرار)ג'אלודמשאריק אל-ביתאווי (مشاريق البيتاوي)מנצור (منصور)ג'מאעיןג'מאעין (جماعين)ארמון אַאל ח'ליל (قصر آل خليل)קאסם וריאן (قاسم وريان)כפר מאליכבני סאלם (بني سالم)א-דייכּהכורقصر الجيوسيארמון אל-ג'יוסי (قصر الجيوسي)אל-ג'יוסי (الجيوسي)מג'דל יאבאג'מאעין (جماعين)א-ריאן (الريان)מזרעה א-שרקיהבני מורה (بني مرة)אל-עינסווייה (العينسوية)נעליןאל-ערקוב (العرقوب)ארמון אל-ח'וואג'ה (قصر الخواجا)אל-ח'וואג'ה (الخواجا)אבו גוש (קריית אל-ענב)בני מאלכ (بني مالك)אבו ע'וש (أبو غوش)ראס כרכרבני חארת' (بني حارث)מצודת אַאל סמחאן (قلعة آل سمحان)אבו סמחאןסנורשעראוויה (شعراوية)מצודת אַאל ג'ראר (قلعة آل جرار)ג'ראר (جرار)סבסטיהואדי א-שעיר (وادي الشعير)ארמון אל-כּאיד (قصر الكايد)אל-כּאיד (الكايد)אל-ולג'הבני חסן (بني حسن )אל-עבסייה (العبسية)

 הערות שוליים 

קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל