נשוטה נשוטה

"נשוטה נשוטה" הוא שיר שכתב חיים גורי בשנת ה'תש"ה לבקשתו של יוחאי בן-נון – אז מאנשי הכוח הימי של הפלמ"ח ולימים אלוף ומפקד חיל הים. השיר, שהוצמד ללחן עממי רוסי, עוסק במעפילים שגורשו בידי הבריטים למחנות המעצר בקפריסין ומתאר את תחושות הזעם וחוסר האונים למול היעדר הצדק, לצד ההבטחה האופטימית לחזור לארץ ואף לנקום בבריטים.

רקע
לאחר שבריטניה קיבלה מידי חבר הלאומים את המנדט על שטחי ארץ ישראל במטרה להקים בה מדינה לעם היהודי, היא הפרה את התחייבותה, הצרה את צעדי היישוב היהודי ומנעה בעקשנות את גדילתו. בספר הלבן של צ'רצ'יל והספר הלבן השני הוגבלה העלייה היהודית (לצד הגבלות על מכירת קרקע ליהודים ועוד), ולשיאה הגיעה ההתנכלות בספר הלבן אשר הקצה מכסת עלייה זעומה.

בעקבות מדיניותה של בריטניה התפתחה ההעפלה לארץ בדרכים בלתי ליגאליות, וזו התרחבה בשנות מלחמת העולם השנייה ולאחריה, כאשר מאות אלפי פליטי חרב וניצולי השואה ביקשו למצוא מפלט בארץ. הבריטים מצידם הגבירו את האכיפה והמרדף אחרי העולים, ובתום מלחמת העולם ייסדו את מחנות המעצר בקפריסין כדי להגלות אליהם ולכלוא בהם מעפילים שניסו להגיע לארץ ישראל. לקפריסין, שהייתה אף היא בשליטה בריטית, הוגלו מעל חמישים ושניים אלף מעפילים, שהגיעו מנמלי צרפת, איטליה, שוודיה, יוגוסלביה, אלג'יריה, בולגריה, ויוון, והיישוב הנבגד זעם.

השיר
יוחאי בן נון, מראשוני הפלי"ם של הפלמ"ח ומפקד קורס החובלים שלו דאז, ולימים מי שיצר את הקומנדו הימי ושייטת 13, אלוף ומפקד חיל הים, נסע עם גורי לגליל באוטובוס ערבי. בשעת עצירה בנצרת אמר בן נון לגורי כי ישנו שיר בעל מנגינה "נהדרת", ניגן לו את המנגינה הרוסית וביקש שיחבר בהתאם לה שיר עברי. זו מצאה חן בעיני גורי, ותוך כדי המשך הנסיעה חיבר את השיר "נשוטה נשוטה". זו הייתה הפעם השנייה שבן נון ביקש מגורי שיחבר שיר, כאשר בפעם שלפניה, מספר חודשים לפני מקרה זה, חיבר גורי בעקבות בקשתו את "שיר הקברניט".

השיר עוסק בגירוש המעפילים מחיפה לקפריסין, ומתאר לחלופין את התחושות הקשות בשעת הגירוש לצד האחיזה בתקווה וההבטחה לחזור ואף לנקום. בין הנהגת היישוב לבין אנשי הפלמ"ח לא היו הסכמות על דרך הפעולה כנגד הגירושים, ונאסר על הפלמ"חאים לנקוט בפעולות כמו פיצוץ האוניות שנועדו לגירוש. במקרים אחרים הדבר לא היה ניתן מבלי לסכן חיי אדם. המצב יצר תחושות איומות, כאשר עם התרחקות הספינות מהחוף נמלאו עיני האנשים עצב וחרון בעודם מביטים אל הכרמל וחופי הארץ המתרחקים בעל כורחם. מבטים אלו והתחושות באוניות נחרטו בזכרונם של אנשי הפלמ"ח, ובאו לידי ביטוי בשיר זה. את הרגשת חוסר האונים המתסכלת ביטא חיים גורי בבית הראשון: "החוף מתרחק לו... הליל יורד...". בבית השני ניתן מקום לזעם וחוסר הצדק, כאשר זרים ונוכרים שולטים בארץ לא להם, בארצם של המגורשים בידיהם: "נכר יעטנו... זרים בביתנו... ארצי הסגורה".

הפזמון מעמיד למול התחושות הקשות את הביטחון בניצחון העתידי: החזרה למרות הכל לארץ ממנה הם מגורשים כעת, ואף השבת נקם למגרשים: "עוד נחזורה, שוב נחזורה / והרוח תרעש חזקה / ושירים יעלו מסיפון ומתורן / עוד נחזור ונשיבה נקם", וכך נחתם השיר. במכתב ליהודה בן-צור כתב גורי:השיר בוצע על ידי נחמה הנדל, יונה עטרי, אופירה גלוסקא, חבורת שהם ועוד.

קישורים חיצוניים
 נשוטה נשוטה, באתר זמרשת.

הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1945
קטגוריה:שירי נחמה הנדל
קטגוריה:שירי אופירה גלוסקא
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים גורי
קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות