טבח אדנה

טבח אדנה (בארמנית: Ադանայի կոտորած, בטורקית: Adana Katliamı) היה מעשה טבח המוני שבו נרצחו עשרות אלפי נוצרים ארמנים בידי עות'מאנים מוסלמים באפריל 1909, בוילאייט אדנה של האימפריה העות'מאנית בזמן ההפיכה הנגדית העות'מאנית. בסביבות 20,000 עד 25,000 בני אדם נרצחו בשורה של מעשי טבח שנמשכה כחודש שלם, באדנה ובערים הסובבות אותם, רובם ארמנים; דווח כי גם כ-1,300 אשורים נרצחו במהלך הטבח.

בניגוד למעשי הטבח הקודמים של החמידים, האירועים לא אורגנו על ידי הממשל המרכזי אלא יזמו על ידי פקידים מקומיים, אינטלקטואלים ואנשי דת איסלאמיים, כולל תומכי מועצת האיחוד והקידמה (CUP) באדנה. הפרופסור להיסטוריה רונלד גריגור סאני מאוניברסיטת מישיגן מתאר את טבח אדנה כ"יותר כמו מהומה עירונית שהידרדרה לפוגרום ולא הרג המוני ביוזמת המדינה".

הטבח באדנה היה חלק משרשרת אירועים של התנכלויות, אלימות ומעשי טבח שהובילו בסופו של דבר לרצח העם הארמני ב-1915.

רקע
בשנת 1908 התרחשה באימפריה העות'מאנית הפיכה צבאית, כאשר "הטורקים הצעירים" תפסו את השלטון והדיחו את הסולטאן. עם עלייתם של הטורקים הצעירים קיוו הארמנים לזכות ולממש את שאיפתם לאוטונומיה. ואכן, בתחילת שלטונם של הטורקים הצעירים קיבלו הארמנים שוויון זכויות, זכות לשרת בצבא (שהייתה נתונה עד אז למוסלמים בלבד) וזכות להיבחר לפרלמנט החדש.

ממוזער|הרובע הארמני של אדנה נבזז והרוס לאחר מעשי הטבח ב-1909.
בתחילת 1909 נערכה הפיכת-נגד  על ידי מספר גורמים צבאיים עות'מאניים ראקציונרים, בצירוף סטודנטים לתאולוגיה אסלאמית, שמטרתם הייתה להחזיר את השליטה במדינה לסולטאן ולשלטון השריעה. מהומות וקרבות פרצו בין הכוחות הראקציונרים לבין כוחות מועצת האיחוד והקידמה, עד שמועצת האיחוד והקידמה הצליחה לבסוף לדכא את המרד באירוע 31 במרץ  (לפי הלוח היוליאני, 13 באפריל לפי הלוח הגרגוריאני).

אך בעוד שתנועת הפיכת-הנגד סימנה בהתחלה את ממשלת הטורקים הצעירים כמטרה, היא גלשה לפוגרומים נגד הארמנים, שנתפשו כמי שתמכו בהחזרת החוקה  ושימשו כשעיר לעזאזל בין הכוחות.

הטבח
כאשר נקראו כוחות צבא עות'מאניים לטפל באירועים, במקום לנסות לשכך את האלימות, הם השתתפו בביזת מובלעות ארמניות בנפת אדנה שבקיליקיה באזור החוף. בטבח אדנה נרצחו כ-20,000 ארמנים ורבעים וכפרים ארמנים נשרפו ונשדדו. בעוד שהמרד נמשך עשרה ימים בלבד, הוא גרם לפוגרום ומעשי טבח בארמנים שנמשכו למעלה מחודש.

תגובות
ארשגוהי טאוטיג היא הראשונה שדיווחה על האירוע וביקרה במקום. זאבל יסאיאן עשתה מספר כתבות על הנושא וכתבה יצירות ספרותיות בהקשר לרצח העם באדנה.

תגובות ביישוב היהודי בארץ ישראל
ב-4 במאי 1909, לאחר טבח אדנה שהחל בחודש אפריל, פרסם איתמר בן-אב"י, עורך העיתון "הצבי" של אליעזר בן-יהודה, מאמר־מערכת בשם "אנחנו", בו הוא מאשים את היהודים בעמידה מן הצד ואדישות אל מול הטבח שעורכים הטורקים בארמנים: . בן-אב"י טוען במאמר כי היהודים בירושלים אינם אוספים כספים לתרומה, למרות בקשת העדה הארמנית, וזאת מתוך אתנוצנטריות, שאף נוספת לה מסורת עממית: "לפי מסורה בעם הפשוט, הארמנים אינם אלא עמלקים". משום כך החליט בן אב"י לפתוח בעיתון מגבית "לטובת הארמנים הנשחטים" ולפרסם קול קורא: .

ב-17 במאי 1909, במדור "חדשות אחרונות" תחת הכותרת "הטבח בארמנים" נכתב בעיתון: . כעבור יומיים, תחת כותרת זהה נכתב: . למחרת, תחת הכותרת "הטבח בעדנה", עודכנו המספרים: .

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:רצח העם הארמני
אדנה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רדיפת נוצרים
קטגוריה:1909