האסון באגם ניוס

האסון באגם ניוס היה התפרצות מימית באגם ניוס שבצפון מערב קמרון ב-21 באוגוסט 1986. ההתפרצות גרמה לשחרור פתאומי של לפחות 100,000-300,000 טון של פחמן דו-חמצני (CO2). ענן הגז עלה במהירות של כמעט 100 קמ"ש ולאחר מכן, עקב היותו כבד מהאוויר, ירד על הכפרים הסמוכים, וגרם למותם בחנק של 1,746 איש וכן בעלי חיים רבים, בטווח של עד 25 ק"מ מהאגם.

מאז האסון הותקנה באגם מערכת הסרת גז, במטרה להפחית את ריכוז ה-CO2 במים ובכך להפחית את הסיכון להתפרצויות נוספות. 

שנתיים קודם לכן, ב-15 באוגוסט 1984, אירע אסון דומה באגם מונון הנמצא כ-100 ק"מ דרום מזרחית לאגם ניוס וגרם גם הוא למותם של 37 איש מחנק.  אלו שתי התפרצויות המימיות שתועדו במהלך ההיסטוריה.Ohba, Takeshi, et al. "A Depression Containing CO2-Enriched Water at the Bottom of Lake Monoun, Cameroon, and Implications for the 1984 Limnic Eruption." Frontiers in Earth Science, vol. 10, May 2022, p. 766791. DOI.org (Crossref), https://doi.org/10.3389/feart.2022.766791.

האסונות הפנו את תשומת לב הקהילה המדעית לאגמים בהם כלוא מצבור של פחמן דו-חמצני. באפריקה ידוע גם על  אגם קיוו השוכן בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לרואנדה, המכיל בנוסף לפחמן גם גז מתאן.
ממוזער|אגם ניוס, המתקן הקבוע לשחרור גז CO2

 שחרור גז 
היקף האסון הוביל למחקר כיצד ניתן למנוע את הישנותו והפתרון שנמצא הוא התקנת עמודי שחרור גז מרפסודות באמצע האגם. תחילה נשאבו מים רוויים ב-CO2 מקרקעית האגם דרך צינורות, ולאחר שהחל הגז להשתחרר עלו עמודי מים מבעבעים, שהמשיכו לעלות באופן טבעי ובכך משתחרר הגז מקרקעית האגם.

לאחר מחקרי ההיתכנות הותקן, ב-2001 צינור קבוע לשחרור הגז. שני צינורות נוספים הותקנו בשנת 2011. בשנת 2019 נקבע כי שחרור הגז הגיעה למצב יציב למעשה וכי אחד מהצינורות המותקנים יוכל לקיים את תהליך שחרור הגז בעצמו בעתיד, תוך שמירה על ה־CO2 ברמה בטוחה ללא צורך בהתערבות כוח חיצוני.

 קישורים חיצוניים 
 תצוגת Google Earth של האזור סביב אגם ניוס

 הערות שוליים 

קטגוריה:קמרון: היסטוריה
קטגוריה:אסונות טבע
ניוס
קטגוריה:1986