אנדוטיאודון

אנדוטיאודון (שם מדעי: Endothiodon; מיוונית עתיקה: "שן פנימית") הוא סוג של סינאפסיד מקבוצת התראפסידה שחי בסוף תקופת הפרם שלפני 259 עד 254 מיליון שנה מזמננו. 

סוג זה תואר לראשונה ב-1876 בידי החוקר ריצ'רד אואן, אשר גילה את ממצאיו בדרום אפריקה ובהם נכללו שרידי גולגולת ולסת תחתונה.

הוא היה קרובו של הדיקטודון וכמותו היה נפוץ מאוד לאורך פנגיאה ברחבי כל היבשות, כאשר המאובנים שלו התגלו בהודו, ברזיל ובהרבה מדינות באפריקה: מלאווי, מוזמביק, דרום אפריקה, טנזניה, זמביה וזימבבואה. בדומה לדיקינודנטים אחרים הוא היה אוכל צמחים, אף שחסרו לו שני החטים שאפיינו את רוב הדיקינודונים. קצוות הלסתות היו בעלי מקור מעוקל כלפי מעלה מה ששימש לעקירת צמחים ואולי אף עזר בחפירה.

במקור נכללו בסוג זה 9 מינים, אך בהמשך הורדו ל-3 בלבד: E. uniseries, E. bathystoma ו-E. whaitsi.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיצינודונטים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באפריקה
קטגוריה:סינאפסידים שחיו בפרם
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1876