הבחירות ללוק סבהה (1999)

הבחירות ללוק סבהה ב-1999 התקיימו בחמישה פעימות מ-5 בספטמבר ועד ל-3 באוקטובר. בבחירות אלו נקבע הרכבו של הלוק סבהה השלושה עשר.

בבחירות ניצחה הברית הדמוקרטית הלאומית בהובלת מפלגת מפלגת העם ההודית, שזכתה יחד ב-269 מושבים, שיחד עם 29 מושבים של מפלגת טלוגו דזאם, שהודיעה על תמיכתה במפלגת העם בלא לחבור לברית הדמוקרטית הלאומית, הביאו אותה אל מעבר ל-272 מושבים הנדרשים לרוב. המפלגות זכו יחד ב-40.8% מהקולות, והייתה זו הפעם הראשונה מהבחירות ללוק סבהה ב-1984 בה הייתה תוצאה מובהקת בבחירות. הניצחון הוביל להשבעתו של אטאל ביהארי ואג'פאיי לראש ממשלת הודו בשלישית, והוא היה לראש הממשלה הראשון שלא מטעם הקונגרס לכהן כהונה מלאה. התוצאות הובילו לתום חוסר היציבות הפוליטית שנמשכה מהבחירות ללוק סבהה ב-1996.

מבחינת הקונגרס הלאומי ההודי, היו תוצאות בחירות אלו התוצאות הגרועות ביותר מאז עצמאות הודו, כשהמפלגה זוכה ב-114 מושבים בלבד.

 רקע 
הבחירות ללוק סבהה נערכות אחת לחמש שנים, אלא אם כן הלוק סבהה מפוזר קודם לכן. הבחירות הקודמות לוק סבהה התקיימו בפברואר 1998, וכהונתו הייתה תמה בנסיבות רגילות בפברואר 2003. לאחר הבחירות הקימה מפלגת העם ההודית ממשלת קואליציה על ידי הברית הדמוקרטית הלאומית, ברית מפלגות שבראשותה. הקואליציה נפלה לאחר שאנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית, שהייתה חברה בקואליציה, ממישה את איומיה והצביעה נגד בהצעת אי-אמון שהתקיימה באפריל 1999, לאחר שממשלת הודו סירבה לפזר את ממשלת טאמיל נאדו שנשלטה בידי דראווידה מונטרה קזגאם ולבטל אישומים בשחיתות נגד מנהיגת המפלגה, ג'. ג'איאלאליתה. מנהיגת האופוזיציה סוניה גנדי לא הצליחה לגבש רוב להקמת ממשלה חליפית, ונשיא הודו ק. ר. נאראיאנאן פיזר את הלוק סבהה זמן קצר לאחר ההצבעה, כראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי ממשיך לכהן כראש ממשלת מעבר.

מפלגת העם ההודית עמדה התמודדה לבחירות בראשות הברית הדמוקרטית הלאומית, קואליציית מפלגות שהוקמה על ידה לקראת הבחירות הקודמות ללוק סבהה ב-1998, שכללה עשרים וארבע מפלגות. מספר מפלגות נוספות הבטיחו את תמיכתן למפלגה לאחר הבחירות, בלא להצטרף לברית. הקונגרס נמנעה מלבקש את תמיכתן של מפלגות אחרות, מתוך חתירה להקמת ממשלה ללא קואליציה, כדרכה בעבר. המפלגה קיבלה את תמיכתם של שתי מפלגות: אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית בטמיל נאדו וראשטריה ג'נטה דאל בביהאר. נתמכה בידי מספר קטן יותר של מפלגות, ללא מבנה פורמלי. הייתה גם "החזית השלישית", שלא הגיעה לכדי יציבות של ממש, שכללה מפלגות שמאל, בעיקר המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית), מספר פלגים של הג'נטה דאל ומפלגות אזוריות. מפלגת בהוג'אן סמג' התמודדה ללא תמיכה במפלגות אחרות.

מועמדותה של סוניה גנדי, שנבחרה למזכירת הקונגרס לאחר תבוסת המפלגה ב-1998, הייתה נושא בבחירות, עקב מוצאה האיטלקי. בתוך הקונגרס הדבר הוביל לפרישת מספר מנהיגים, בהם שארד פאוור, שהקימו את מפלגת הקונגרס הלאומית. הנושא שימש מקור לקמפיין של מפלגת העם ההודית, שהנגידה בין סוניה ה"וינדשי" (זרה) לוואג'פאיי ה"סוואדשי" (בן הארץ). המפלגה העמידה את סושמה סוואראג', אחת מהנשים הבולטות במפלגה, כמתחרה לגנדי במחוז בחירה בקרנאטקה, אחד משני מחוזות בחירה מהם התמודדה גנדי.

הבחירות נערכו מספר חודשים לאחר תום מלחמת קרגיל, שנחשבה לניצחון צבאי הודי, דבר שסייע למפלגת העם ההודית ולוואג'פאיי.

ההצבעה נוהלה על ידי ועדת הבחירות של הודו, ובעקבות היקפה הגדול נוהלה בחמישה פעימות: 5 בספטמבר, 11 בספטמבר, 18 בספטמבר, 25 בספטמבר ו-3 באוקטובר. תוצאות הבחירות הוכרזו ב-6 באוקטובר.

במקביל לבחירות הארציות התקיימו בחירות ל, האספה המחוקקת של אנדרה פרדש והאספה המחוקקת של קרנאטקה.

בבחירות השתתפו שבע מפלגות בעלות מעמד מפלגה לאומית, שתי מפלגות בעלות מעמד אזורי, ו-457 מפלגות חסרות מעמד רשמי. כ-4,000 מועמדים התמודדו בבחירות.

 תוצאות הבחירות 
500pxמפלגה מושבים קולות אחוזים שינויהקונגרס הלאומי ההודי114103,120,33028.30%27מפלגת העם ההודית18286,562,20923.75%המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית)3319,695,7675.40%1בהוג'אן סמג'1415,175,8454.16%8 מפלגת סמג'וואדי2613,717,0213.76%7 טלוגו דזאם2913,297,3703.65%17ג'נטה דאל (מאוחדת)2111,282,0843.10%ראשטריה ג'נטה דאל710,150,4922.79%10טרינמול קונגרס89,363,7852.57%1 מפלגת הקונגרס הלאומית88,260,3112.27%חדשאנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית107,046,9531.93%8 דראווידה מונטרה קזגאם126,298,8321.73%6 שיוו סנה155,672,4121.56% 9 המפלגה הקומוניסטית של הודו45,395,1191.48% 5 ביג'ו ג'נטה דאל104,378,5361.20%1ג'נטה דאל (חילונית)13,332,7020.91%שירומאני אקאלי דאל22,502,9490.69% 6 פטאלי מקאל קטצ'י52,377,7410.65%1 טמיל מניאלה קונגרס02,058,6360.56%3 לוק דאל ההודית הלאומית52,002,7000.55%מרמולרצ'י דראווידה מונטרה קזגאם41,620,5270.44%1 המפלגה סוציאליסטית המהפכנית31,500,8170.41%2 ראשטריה לוק דאל21,364,0300.37%גוש הקדמה הכלל הודי21,288,0600.35%המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לנינסטית) שחרור11,220,6980.33%1 אסום ג'אנה פרישד01,182,0610.32%הליגה המוסלמית של מדינת קרלה2833,5620.23%אקהיל בהרטיה לוקטנקריק קונגרס2818,7130.22%בהרקיה בהוג'אן מהסנג1692,5590.19%הוועדה הלאומית של ג'מו וקשמיר4454,4810.12%1 כל הודו מג'ילס-א-איתאהדול מוסלמין1448,1650.12%MGR אנה דראווידה מונטרה קזגאם1396,2160.11%קרלה קונגרס1365,3130.10%1 קרלה קונגרס (M)1357,4020.10% שירומאני אקאלי דאל (סימרנג'יט סינג מאן)1298,8460.08% מפלגת סמג'וואדי ג'נטה (ראשטריה)1297,3370.08%מפלגת האיכרים והעובדים של הודו1282,5830.08%הימאצ'ל ויקאס קונגרס1264,0020.07%מפלגת הקונגרס של מדינת מניפור1222,4170.06%החזית הדמוקרטית של סיקים1107,8280.03%129 מפלגות נוספות0עצמאיים69,996,3862.74%שני נציגי הקהילה האנגלית-הודית (ממונים) 2–סך הכל545364,437,294100.00

ברמת המדינות, מפלגת העם ההודית נחלשה באוטר פרדש, בה הצליחה לזכות רק ב-29 מושבים לעומת 57 בהם זכתה בבחירות הקודמות, בעקבות התפיסה השלילית כלפי ביצועיה של ממשלת המדינה שבשליטת המפלגה. הקונגרס, שנמחקה בבחירות הקודמות במדינה, הצליחה לזכות ב-10 מושבים, וזכתה להצלחה גם בפנג'אב וקרנאטקה.

 לאחר הבחירות 
בעקבות תוצאות הבחירות, הושבע אטאל ביהארי ואג'פאיי לראשות ממשלת הודו בשלישית ב-13 באוקטובר 1999.

 קישורים חיצוניים 



הערות שוליים 

1999
קטגוריה:1999 בפוליטיקה
קטגוריה:1999 באסיה