מייקל רמירז

מייקל פטריק רמירז (באנגלית: Michael Ramirez; נולד ב-11 מאי, 1961), הוא קריקטוריסט אמריקאי ב-לאס ווגאס רוויו ג'ורנל . הקריקטורות שלו מציגות בעיקר נקודות מבט שמרניות. הוא זכה פעמיים בפרס פוליצר, ובפרסים רבים אחרים.

 ביוגרפיה והישגים עיתונאיים 
רמירז נולד בטוקיו, יפן, לאב מקסיקני-אמריקאי ולאם יפנית-אמריקאית. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה, אירווין ב-1984 עם תואר ראשון באמנויות יפות. במהלך עבודתו עבור The Commercial Appeal of Memphis, הוענק לו ב-1994 פרס פוליצר לעריכת קריקטורות, "על הקריקטורות הנועזות שלו בנושאים עכשוויים". לאחר מכן עבר לעבוד עבור הלוס אנג'לס טיימס. במהלך עבודתו עבור ה"אינווסטור ביזנס דיילי", הוא זכה שוב, בשנת 2008, בפרס פוליצר לעריכת קריקטורות "על הקריקטורות הפרובוקטיביות שלו הנשענות על מקוריות, הומור ואמנות מפורטת". הוא זכה ארבע פעמים בפרס סיגמה-דלתא-חִי של איגוד העיתונאים המקצועיים על מצוינות בעיתונאות: בשנת 1997 "על אוסף של 10 קריקטורות בנושאים שונים" וגם בשנת 2007 ובשנים נוספות. בשנת 1996, הוא קיבל את פרס Mencken לעריכת הקריקטורה הטובה ביותר.

הוא מפרסם באופן קבוע ב-USA Today וב-ויקלי סטנדרד, ולעבודתו יש הפצה של למעלה מחמש מאות וחמישים עיתונים ומגזינים באמצעות ה- סינדיקט היוצרים. הוא גם היה העורך המשותף של ה-Investor's Business Daily. בשנת 2018, הוא הצטרף ל-Las Vegas Review-Journal.

הוא מחברם של שני ספרים: "לכל אחד יש את הזכות (לקרוא את) לדעה שלי" ו-"תן לי חירות או תן לי אובמה-קֶר". הראשון כולל אוסף מקיף של הקריקטורות עטורי הפרסים שלו, בליווי דברי מבוא לתמונות. בספר הוא מביע את הפרשנות שלו על כל דבר: החל מהכלכלה ו"השווקים" ועד לפוליטיקה ועניינים בינלאומיים; השני גם הוא אוסף קריקטורות, אך כולן מתמקדות בביקורת על 8 שנות כהונתו של ברק אובמה.

 קריקטורות שבמחלוקת 
 קיר של שנאה 
באוקטובר 2000 פרסם הלוס אנג'לס טיימס קריקטורה של רמירז שנראתה כמתארת גבר יהודי חרדי שסוגד למילה "שנאה" המוטבעת בכותל המערבי. הקריקטורה הופיעה במהדורה המודפסת והאינטרנטית של העיתון, וכעבור ימים ספורים גם בעיתונים רבים ברחבי ארצות הברית. למחרת הפרסום בעיתון, פרסם "הפוסט" מכתב מטעם הליגה נגד השמצה שלפי העורכת עמיתה של הטיימס, נרדה זצ'ינו, ששימשה גם כנציבת תלונות הציבור, הקריקטורה עוררה תגובות שלילית "חסרות תקדים". התלונות טענו שהקריקטורה מגנה באופן חסר רגישות וחד-צדדי יהודים ופעולות מדינת ישראל בסכסוך במזרח התיכון. רמירז טען שהקיר בקריקטורה לא ייצג את הכותל אלא "חומה לא מוגדרת של שנאה", ושהוא כיוון את פרשנותו הפוליטית ל"גורמים ישראלים ופלסטיניים כאחד, שמנסים לערער את תהליך השלום". לביסוס טענתו הראה שלְצד היהודי החרדי, מצוירת דמות מוסלמית חובשת כפייה שכורעת בתפילה לאותו קיר של שנאה, אך הדמות הזו הייתה קטנה מאד בהשוואה לדמות היהודי, וקשה היה להבחין שיש כפייה לראשה. בתגובה נוספת של נרדה זצינו נאמר ש"ברור שהקריקטורה לא הצליחה להעביר את המסר שלו (של רמירז). בנוסף, כמעט אף אחד לא ראה בתמונה משהו מלבד הכותל המערבי, שהשימוש בו בקריקטורה היה רשלני וחסר רגישות".

 "הוצאה להורג" של הנשיא בוש 
ביולי 2003 פרסם הלוס אנג'לס טיימס קריקטורה מאת רמירז המתארת אדם מכוון אקדח לעבר ראשו של הנשיא ג'ורג' בוש. הקריקטורה צוירה בהשראת התמונה זוכת פרס פוליצר לשנת 1969 מאת אדי אדמס, שהראתה את הגנרל הדרום ווייטנאמי, נגויין נגוק לואן מוציא להורג אסיר וייטקונג מטווח אפס. כוונתו של רמירז הייתה לתמוך בבוש שמציגה אותו בקריקטורה כקורבן שנרצח פוליטית בשל תקיפתו בעיראק. השירות החשאי של ארצות הברית פתח בחקירה מכיוון שראה בקריקטורה איום אפשרי על הנשיא, למרות שצוירה כתמיכה במדיניותו בעיראק. הטיימס פרסם הצהרה שמדובר בדעתו של הקריקטוריסט ולא של העיתון. לחקירה לא היו השלכות מעשיות ולא הוגשו כתבי אישום.

 תיאור איראן באפיונים הדומים לתיאור היהודים על ידי הנאצים 
בספטמבר 2007 פרסם ה-Columbus Dispatch קריקטורה של רמירז המתארת את איראן כביוב (שסומן במילה "קיצוניות"), כאשר ג'וקים מתפשטים ומדביקים את עיראק, אפגניסטן, לבנון, פלסטין, סוריה, ומדינות אחרות במזרח התיכון. הקריקטורה עוררה סערה בקרב גורמים אירניים ברחבי העולם וכמה פרשנים השוו זאת לאפיונים של יהודים בגרמניה שלפני השואה ושל הטוטסי ברואנדה לפני רצח העם ב-1994, שגם אז הושוו אנשים לג'וקים.

 תיאור המטיף השחור אל שרפטון כמבצע לינץ' באמת 
ביולי 2013 פרסם ה-Investor's Business Daily קריקטורה של רמירז שתיארה את המטיף הבפטיסטי השחור אל שרפטון כעץ לינץ' שמבצע לינץ' בַּ-אמת. הקריקטורה צוירה בהשראת מבקריו הימניים שרואים בו כמלבה מחלוקת ואחד הגורמים להתדרדרות היחסים בין הגזעים בארצות הברית. הקריקטורה תיארה את שרפטון כעץ לינץ', שארבע גופות שעברו לינץ' תלויות על הענף המרכזי שבו, ושעל גב כל אחת מהן כתובה המילה "אמת", ומתחת לכל אחת מהן כתובים מקרים משפטיים שבהם נאשמו לבנים בהרג שחורים כמו למשל "משפט צימרמן".

 ההקבלה בין תקלות "חבלי הלידה" של אתר האובמה-קר לאסון הצ'לנג'ר 
באוקטובר 2013, ה-Investor's Business Daily והניו יורק פוסט פרסמו קריקטורה של Ramirez שציירה הקבלה בין בעיות הבכורה של אתר האינטרנט של "חוק ה-אובמה קר" לבין אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר. הקריקטורה יצרה הדים שליליים רבים, לרבות באתר הרשמי של נאס"א שקבל על כך שרמירז והעיתונים לועגים לאסון הצ'לנג'ר.

 תיאור ארגון החמאס במהלך מלחמת חרבות ברזל 
בנובמבר 2023, הוושינגטון פוסט חזר בו, עם התנצלות, מקריקטורה מאת רמירז שפורסמה כהערה סאטירית על מלחמת חרבות ברזל. תחת הכותרת "מגנים אנושיים", הוא תיאר גבר פלסטיני מארגון החמאס שנוהם: "איך ישראל מעזה לתקוף אזרחים...", וזאת כשהוא חגוּר עם ארבעה ילדים ואישה לבושת חיג'אב על גופו. פרסום הקריקטורה עורר תגובות חריפות, כאשר המבקרים גינו את הקריקטורה כגזענית, מה שהוביל לנסיגת הפוסט מהפרסום, אך הקריקטורה נותרה מפורסמת בעיתון הבית של רמירז, לאס ווגאס ריוויו ג'ורנל. בראיון לעיתון הארץ סיפר רמירז שההשראה שלו שלקריקטורה הייתה ראיון עם אחד מבכירי החמאס בבירות, ראזי חמד, ששיבח בראיון את הטבח של ה-7 באוקטובר ואמר שיהיו עוד כאלה. אכן, הדמות בקריקטורה דומה לראזי חמד. כדי להבהיר שאיש לא ישתיק אותו, פרסם רמירז כעבור מספר ימים קריקטורה בלאס ווגאס רוויו ג'ורנל, המציגה אדם מבוגר מהנהגת החמאס, שיושב במלון ארבע העונות בקטר, ותוך כדי טיפול מדיקור נותן הוראות לאנשי החמאס בעזה להקריב את עצמם.

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:קריקטוריסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961