דמוגרפיה של ירושלים לאורך ההיסטוריה

שמאל|ממוזער| ערבי ויהודי בבזאר הערבי, העיר העתיקה בירושלים
ממוזער| ילדים יהודים אורתודוקסים בירושלים
גודל האוכלוסיית בירושלים והרכבה (באנגלית: Demographic history of Jerusalem), השתנו פעמים רבות במהלך 5,000 שנות ההיסטוריה שלה.

רוב נתוני האוכלוסייה לפני 1905 מבוססים על אומדנים, לרוב של נוסעים זרים שסיירו בארץ ישראל או ארגונים כגון ארגוני צדקה. נתוני מפקד האוכלוסין הקדומים כיסו בדרך כלל אזורים רחבים יותר מאשר העיר עצמה כמו מחוז ירושלים.Usiel Oskar Schmelz, in Ottoman Palestine, 1800–1914: Studies in Economic and Social History, Gad G. Gilbar, Brill Archive, 1990 הערכות אלו מצביעות על כך שמאז סוף מסעי הצלב, המוסלמים היוו את הקבוצה הגדולה ביותר בירושלים עד אמצע המאה ה-19. בין השנים 1838 ל-1876, קיימות מספר הערכות המתנגשות בשאלה האם היהודים או המוסלמים היו הקבוצה הגדולה ביותר בתקופה זו ובין 1882 ל-1922 ההערכות מתנגשות לגבי מתי בדיוק הפכו היהודים לרוב באוכלוסייה.

בשנת 2020 מנתה אוכלוסייה העיר 951,100 תושבים, מתוכם יהודים 570,100 (59.9%), מוסלמים 353.800 (37.2%), נוצרים 16.300 (1.7%) ו-10,800 לא מסווגים (1.1%).
 סקירה כללית 
התושבים הירושלמים הם בני עדות לאומיות, אתניות ודתיות מגוונות שכוללות יהודים אירופאים, אסיתים ואפריקאים, ערבים מוסלמים, שיאים וסונים, נוצרים מההפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית, קתולים מהכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית, קתולים לטינים ופרוטסטנטי נצרות פרוטסטנטית, ארמנים מההפטריארכיה הארמנית והארמנים קתוליים אשורים בעיקר מההכנסייה האורתודוקסית הסורית והכנסייה הקתולית הסורית, המארונים והקופטים. רבות מהקבוצות הללו היו בעבר מהגרים או עולי רגל שהפכו עם הזמן לאוכלוסיות כמעט ילידיות הטוענות לחשיבותה של ירושלים לאמונתן כסיבה למעבר לעיר ולחיות בה.

ההיסטוריה הארוכה של ירושלים של כיבושים על ידי כוחות צבא עוינים ומעצמות שונות הביאה לכך שקבוצות שונות המתגוררות בעיר מעולם לא הזדהו או נטמעו במלואן עם כוח צבאי מסוים, למרות משך שלטונו. אף על פי שייתכן שהם היו אזרחים של הממלכה והאימפריה המסוימת ומעורבים בפעילויות וחובות אזרחיות, קבוצות אלה ראו את עצמן לעיתים קרובות כקבוצות לאומיות מובחנות (ארמנים, לדוגמה). שיטת המילת העות'מאנית, לפיה ניתן למיעוטים באימפריה העות'מאנית סמכות לשלוט בעצמם, אפשרה לקבוצות אלו לשמור על אוטונומיה עצמית ולהישאר נפרדים מקבוצות דתיות ולאומיות אחרות. חלק מתושבי העיר הפלסטינים מעדיפים להשתמש במונח מקדיסי או קודסי (ירושלמי) כשם פלסטיני.

 חלוקה היסטורית לפי דתות 
הטבלאות להלן מספקות נתונים על השינויים הדמוגרפים לאורך השנים בירושלים, בדגש על האוכלוסייה היהודית. יש להעיר, שגבולות ירושלים השתנו פעמים רבות במהלך השנים וכי ההתייחסות לשם ירושלים עשוי להתייחס לא רק לעיר עצמה אלא גם למחוז ירושלים או אפילו נפה במינהל עות'מאני, בריטי או ישראלי, למשל מחוז ירושלים במנהל הישראלי. לפיכך, השוואות בין שנה לשנה עשויות שלא להיות תקפות בשל האזורים הגאוגרפיים המשתנים המכוסים על ידי מפקדי האוכלוסין.

 התקופה הפרסית 
אוכלוסיית ירושלים בתקופת השלטון הפרסי ביהודה (מחוז יהוד מדינתא) מוערכת בין 1,500 ל-2,750 תושבים.The Wiley Blackwell Companion to Ancient Israel

 יהודה במאה הראשונה 
במהלך המרד הגדול (66–73 לספירה המלחמה הרומית-יהודית הראשונה), אוכלוסיית ירושלים הוערכה ב-600,000 נפשות על ידי ההיסטוריון הרומי טקיטוס, בעוד שיוסף בן מתתיהו -יוספוס העריך כי היו בירושלים עד 1,100,000 שנהרגו במלחמה - אם כי מספר זה כלל אנשים שלא התגוררו בעיר עצמה. יוספוס כתב גם ש-97,000 יהודים נמכרו כעבדים. לדבריו, לאחר הניצחון הרומי על היהודים, הוצאו משער אחד עד 115,880 גופות בין החודשים ניסן ותמוז.

הערכות המודרניות לגבי אוכלוסיית ירושלים במהלך המצור הרומי האחרון על ירושלים בשנת 70 (לספירה) הן שונות. וילקינסון העריך ב-1974 שמספר התושבים בירושלים היה 70,398,Wilkinson, "Ancient Jerusalem, Its Water Supply and Population", PEFQS 106, pp. 33–51 (1974). ברושי בשנת 1978 העריך שמספר התושבים עמד על 80,000Estimating the Population of Ancient Jerusalem, Magen Broshi, BAR 4:02, Jun 1978 ולוין בשנת 2002 העריך שמספר התושבים עמד בין 60,000–70,000."According to Levine, because the new area encompassed by the Third Wall was not densely populated, assuming that it contained half the population of the rest of the city, there were between 60,000 and 70,000 people living in Jerusalem.", Rocca, "Herod's Judaea: A Mediterranean State in the Classical World", p. 333 (2008). Mohr Siebeck. לפי יוספוס, התפלגות האוכלוסיות לפי כתות, מלומדים גברים בוגרים היו כדלקמן: למעלה מ-6,000 פרושים, יותר מ-4,000 איסיים ומעט צדוקים.Antiquities of the Jews, 17.42 חוקר הברית החדשה קוסלנד מציין כי "ההערכות האחרונות של אוכלוסיית ירושלים מצביעות שמספר התושבים עמד סביב מאה אלף".Cousland, "The Crowds in the Gospel of Matthew", p. 60 (2002). Brill. דעה מינימליסטית הנקוטה על ידי הלל גבע, אשר העריך מתוך ראיות ארכאולוגיות שאוכלוסיית ירושלים לפני החורבן בשנת 70 לספירה הייתה לכל היותר 20,000 נפש.

 ימי הביניים 
אל-מוקדסי, (כנראה 945–1000) יליד ירושלים וגאוגרף מוסלמי, מהמאה העשירית כתב עוד לפני מסעי הצלב (שהתקיימו בין המאה ה-11 למאה ה-13), "בכל מקום ידם של הנוצרים והיהודים על העליונה והמסגד ריק מקהילה".
שנה יהודים מוסלמים נוצרים סה"כ מקור מקורי כפי שצוטט ב ג. 1130 0 0 30,000 30,000 ? רנסימן 1267 2* ? ? ? נחמנידס, מלומד יהודי 1471 250* ? ? ? ? בָּרוֹן 1488 76* ? ? ? ? בָּרוֹן 1489 200* ? ? ? ? יערי, 1943Avraham Yaari, Igrot Eretz Yisrael, p. 98.(Tel Aviv, 1943)

 התקופה העות'מאנית המוקדמת 
שנה יהודים מוסלמים נוצרים סה"כ מקור מקורי כפי שצוטט ב 1525–1526 1,194 3,704 714 5,612 פנקסי מיסוי עות'מאניים * כהן ולואיס The registers give counts of tax-paying households, bachelors, religious men, and disabled men. These figures show the estimated total population, following Cohen and Lewis by taking 6 as the average household size, which they call "conjectural" and note that other scholars have suggested averages between 5 and 7. 1538–1539 1,363 7,287 884 9,534 פנקסי מיסוי עות'מאניים * כהן ולואיס 1553–1554 1,958 12,154 1,956 16,068 פנקסי מיסוי עות'מאניים * כהן ולואיס 1596–1597 ? 8,740 252 ? פנקסי מיסוי עות'מאניים * כהן ולואיס 1723 2,000 ? ? ? ואן אגמונט והיימן, מטיילים נוצרים

 התקופה המודרנית 
 "רוב יחסי" מוסלמי 
הנרי לייט , קצין תותחנים וממשל בריטי, שביקר בירושלים ב-1814, דיווח שהמוסלמים מהווים את החלק הגדול ביותר של אוכלוסיית ירושלים כ-12,000 הנפשות, אבל היהודים הם בני הדת הגדולה ביותר. בשנת 1818, רוברט ריצ'רדסון, רופא המשפחה של הרוזן מבלמור, העריך את מספר היהודים ב-10,000, פי שניים ממספר המוסלמים.
ממוזער| נערים ערבים בירושלים ימק"א, 1938
שנה יהודים מוסלמים נוצרים סה"כ מקור מקורי כפי שצוטט ב 1806 2,000 4,000 2,774 8,774 אולריך ג'ספר סיצן, חוקר פריז שרקנסקי, 1996 1815 4,000–5,000 ? ? 26,000 ויליאם טרנר קרק ואורן-נורדהיים, 2001 1817 3,000–4,000 13,000 3,250 19,750 תומאס ר. ג'וליף 1821 >4,000 8,000 ג'יימס סילק בקינגהאם 1824 6,000 10,000 4,000 20,000 פיסק ומלך, סופריםFisk and King, 'Description of Jerusalem,' in The Christian Magazine, July 1824, page 220. Mendon Association, 1824. (The figures are preceded by the comment "the following estimate seems to us as probably correct as any one we have heard". The authors also note that, "some think the Jews more numerous than the Mussulmans.") 1832 4,000 13,000 3,560 20,560 פרדיננד דה ז'רמב, נזיר צרפתי קרק ואורן-נורדהיים, 2001

 "רוב יחסי" מוסלמי או יהודי 
בהתייחס לתקופה שבין השנים 1838 ל-1876, קיימות הערכות סותרות לגבי השאלה, האם מוסלמים או יהודים היוו את "הרוב היחסי" בעיר.

ב-1841, חוקר המקרא אדוארד רובינסון הציג את ההערכות הדמוגרפיות הסותרות שהיו קיימות באותה תקופה לגבי ירושלים וקבע בהתייחס לאומדן משנת 1839 המיוחס למשה מונטיפיורי: "באשר ליהודים, הספירה הנדונה נעשתה מעצמם, בציפייה לקבל כמות מסוימת של נדבה על כל שם שהוזכר. ברור אם כן שהיה להם כאן מניע חזק להגזים את מספרם, כפי שלעיתים קרובות יש להם בנסיבות אחרות להמעיט בערכו. חוץ מזה, המספר הזה של 7000 נשאר רק לצורך הדיווח; סר מוזס עצמו לא פרסם דבר בנושא; גם סוכנו בלונדון לא יכול היה להרשות לי מידע כלשהו כל כך מאוחר מנובמבר 1840." בשנת 1843 דיווח הכומר FC Ewald, שהיה נוסע נוצרי שביקר בירושלים, על נהירה של 150 יהודים מאלג'יר. הוא כתב "שכעת יש מספר רב של יהודים מחופי אפריקה שהקימו קהילה נפרדת".Jerusalem Illustrated History Altas, Martin Gilbert, Jerusalem 1830–1850, p.37

בעקבות מלחמת קרים, מאמצע שנות ה-50, החלה התרחבותה של ירושלים מחוץ לחומות העיר העתיקה, כאשר המוסדות, מגרש הרוסים, כרם אברהם, בית היתומים שנלר, בית הספר על שם הבישוף גובאט ומשכנות שאננים ציינו את תחילת ההתיישבות הקבועה של היהודים, מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים.Sephardi entrepreneurs in Jerusalem: the Valero family 1800–1948 By Joseph B. Glass, Ruth Kark. p.174

בין השנים 1856–1880 עליית היהודים לארץ ישראל יותר משהכפילה את עצמה, רוב העולים התיישבו בירושלים. רובם של עולים אלו היו יהודים אשכנזים ממזרח אירופה, שהתקיימו על החלוקה.
שנהיהודיםמוסלמיםנוצריםסה"כמקור מקוריכפי שצוטט ב18383,0004,5003,50011,000אדוארד רובינסוןאדוארד רובינסון, 184118447,1205,0003,39015,510ארנסט-גוסטב שולץ, קונסול פרוסיה18457,50015,00010,00032,000+יהוסף שוורץ18467,5156,1003,55817,173טיטוס טובלר, חוקר שווייץקרק ואורן-נורדהיים, 2001184710,00025,00010,00045,000קונסול צרפת מעריךאלכסנדר שולך, 1985Scholch, Alexander (1985). "The Demographic Development of Palestine". International Journal of Middle East Studies. 17 (4): p.49218498953,0741,8725,841מפקד עות'מאני רשמי שהושג על ידי הקונסול הפרוסי גיאורג רוזן, מציג נבדקים גבריםאלכסנדר שולך, 1985Scholch, Alexander (1985). "The Demographic Development of Palestine". International Journal of Middle East Studies. 17 (4): p.49118492,084???מפקד משה מונטיפיורי, המציג מספר משפחות יהודיות185013,860???ד"ר אשר, האגודה האנגלו-יהודית18515,58012,2867,48825,354מפקד אוכלוסין רשמי (רק אזרחים עות'מאנים)Wolff, Press, "The Jewish Yishuv", pp 427-433, as quotes in Kark and Oren-Nordheimקרק ואורן-נורדהיים, 200118538,0004,0003,49015,490סזאר פאמין, דיפלומט צרפתירעב18565,7009,3003,00018,000לודוויג אוגוסט פרנקל, סופר אוסטריקרק ואורן-נורדהיים, 200118577,000??10–15,000כתב העת "המגיד".קרק ואורן-נורדהיים, 200118628,0006,0003,80017,800כתב העת הכרמלקרק ואורן-נורדהיים, 200118648,0004,5002,50015,000הקונסוליה הבריטיתדור גולד, 200918668,0004,0004,00016,000מדריך טיולים בהוצאת ג'ון מאריקרק ואורן-נורדהיים, 20011867???14,000מארק טוויין, חפים מפשע בחוץ לארץ, פרק 5218674,000–5,0006,000??אלן-קלייר מילר, מיסיונריתEllen Clare Miller, Eastern Sketches – notes of scenery, schools and tent life in Syria and Palestine. Edinburgh: William Oliphant and Company. 1871. Page 126: 'It is difficult to obtain a correct estimate of the number of inhabitants of Jerusalem...'_18693,200*לאלאלאהרב ח"י סניורסוןניו יורק טיימסThe New York Times, February 19, 1869 [2]; See also I. Harold Scharfman, The First Rabbi, Pangloss Press, 1988, page 524 which reports the figure as 3,100.18699,0005,0004,00018,000החברה העברית לעזרה הדדית נוצריתBurns, Jabez. Help-Book for Travelers to The East. 1870. Page 75Hebrew Christian Mutual Aid Society. Almanack of 186918697,9777,5005,37320,850ליווין דה האמה, מיסיונר פרנציסקניקרק ואורן-נורדהיים, 200118714,00013,0007,00024,000מדריך טיולים של קארל בייקר קרק ואורן-נורדהיים, 200118723,7806,1504,42814,358Salname עות'מאני (תולדות הימים הרשמיות) לשנים 1871–72אלכסנדר שולך, 1985Scholch 1985, p. 486, Table 1 (families): Figures multiplied by 6 to estimate population, following Cohen and Lewis p.14-15187410,0005,0005,50020,500הקונסול הבריטי בירושלים מדווח לבית הנבחריםניירות פרלמנטריים187613,00015,0008,00036,000ברנהרד נוימןDie heilige Stadt und deren Bewohner in ihren naturhistorischen, culturgeschichtlichen, socialen und medicinischen Verhältnissen. Published by Der Verfasser, page 216; 512 pagesקרק ואורן-נורדהיים, 2001

 יהודים כרוב מוחלט או יחסי בירושלים 
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל, שפורסמה ב-1883, תארה את האזור וציינה כי " בתקופת פרסומה של המפה מספר היהודים גדל בשיעור של 1,000 עד 1,500 בשנה. מאז 1875 גדלה אוכלוסיית ירושלים במהירות. מספר היהודים הוערך בין 15,000 עד 20,000 והאוכלוסייה, כולל תושבי הפרברים החדשים, מגיעה בסך הכל לכ-40,000 נפשות".Survey of Western Palestine, Volume III: Judea, page 163

בין השנים 1881–82 הגיעה קבוצת יהודים מתימן לירושלים, כתוצאה מ"כיסופים לציון ולהט דתי", בתקופת העלייה הראשונה. לאחר שהתגוררו מספר שנים בעיר העתיקה, עברו לגבעות מול עיר דוד, שם התגוררו במערות. בשנת 1884 עברה הקהילה, שמנתה 200 איש, לבתי אבן חדשים שנבנו עבורם על ידי ארגון צדקה יהודי.

בין השנים 1919–1923, בעקבות הצהרת בלפור האוכלוסייה היהודית בירושלים, גדלה עוד יותר במהלך העלייה השלישית. לפני כן, סקר בריטי מ-1919 ציין כי רוב היהודים בירושלים היו ברובם אורתודוקסים וכי מיעוטם ציונים.
שנה יהודים מוסלמים נוצרים סה"כ מקור מקורי כפי שצוטט ב 1882 9,000 7,000 5,000 21,000 וילסון קארק ואורן-נורדהיים, 2001 1883 15,000–20,000 ? ? 40,000 סקר PEF של פלסטין סקר PEF של פלסטין 1885 15,000 6,000 14,000 35,000 גולדמן קארק ואורן-נורדהיים, 2001 1889 25,000 14,000 ? >39,000 גילברט מרטין גילברט, 2008 1893 >50% ? ? ~40,000 אלברט שו, סופר שו, 1894Review Of Reviews. Volume IX. Jan–Jun, 1894. Albert Shaw, Editor. Page 98. "The present population of Jerusalem is not far from forty thousand, and more than half are Jews." 1896 28,112 8,560 8,748 45,420 לוח ארץ ישראל לשנת תשס"ו הארל וסטנדל, 1974 1905 13,300 11,000 8,100 32,400 מפקד האוכלוסין העות'מאני 1905 (רק אזרחים עות'מאנים) UOSchmelz 1922 33,971 13,413 14,669 62,578 מפקד האוכלוסין של פלסטין (בריטי) הארל וסטנדל, 1974 1931 51,200 19,900 19,300 90,053 מפקד האוכלוסין של פלסטין (בריטי) הארל וסטנדל, 1974 1944 97,000 30,600 29,400 157,000 ? הארל וסטנדל, 1974 1967 195,700 54,963 12,646 263,307 הראל, 1974

 לאחר חקיקת החוק לאיחוד ירושלים 
שנהיהודיםמוסלמיםנוצריםסה"כשיעור התושבים היהודיםמקור מקורי1980292,300??407,10071.80%עיריית ירושלים1985327,700??457,70071.60%עיריית ירושלים1987340,000121,00014,000475,00071.60%עיריית ירושלים1988353,800125,20014,400493,50071.70%עיריית ירושלים1990378,200131,80014,400524,40072.10%עיריית ירושלים1995417,100182,70014,100617,00067.60%עיריית ירושלים1996421,200??602,10070.00%עיריית ירושלים2000448,800??657,50068.30%עיריית ירושלים2004464,500??693,20067.00%עיריית ירושלים2005469,300??706,40066.40%עיריית ירושלים2007489,480??746,30065.60%עיריית ירושלים2011497,000281,00014,000801,00062.00%הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל2015524,700307,30012,400857,80061.20%הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל2016536,600319,80015,800882,70060.80%הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל2017546,100328,60015,900901,30060.60%מכון ירושלים לחקר מדיניות2018555,800336,70016,000919,40060.50%2019563,200345,80016,200936,40060.10%2020570,100353,80016,300951,10059.90%2022590,600362,60012,900966,00061.13%שנהיהודיםמוסלמיםנוצריםסה"כשיעור התושבים היהודיםמקור מקורי

הסטטיסטיקה הישראלית הרשמית, המבוצעת על ידי הלמ"ס, מתייחסת לעיריית ירושלים המורחבת. כולל שטחי הרשויות הישראליות והירדניות שלפני 1967, כגון כפרים ושכונות פלסטיניות המרוחקים ממזרח העיר, שלא היו חלק ממזרח ירושלים הירדנית לפני 1967. הנתונים הדמוגרפיים מ-1967 עד 2012 הראו את הגידול המתמשך של האוכלוסייה הערבית, הן במספרים יחסיים והן במספרים מוחלטים, ואת הירידה בנתח האוכלוסייה היהודית בכלל האוכלוסייה בעיר. ב-1967 היוו היהודים 73.4% מאוכלוסיית העיר, בעוד שבשנת 2010 הצטמצמה האוכלוסייה היהודית ל-64%. באותה תקופה גדלה האוכלוסייה הערבית מ-26.5% ב-1967 ל-36% ב-2010 ב-1999 שיעור הפריון הכולל במגזר היהודי עמד על 3.8 ילדים לאישה, בעוד ששיעור הפריון באוכלוסייה הפלסטינית עמד על 4.4 ילדים לאישה. הדבר הוביל לחששות בקרב האוכלוסייה היהודית, שבסופו של דבר יהפכו הערבים לרוב באוכלוסיית העיר.

בין 1999 ל-2010, המגמות הדמוגרפיות התהפכו, כאשר שיעור הפריון היהודי עלה ושיעור הפריון הערבי ירד. כמו כן, מספר העולים החדשים היהודים שבחרו להתיישב בירושלים גדל בהתמדה. עד 2010 היה שיעור הגידול היהודי גבוה מאשר הערבי. באותה שנה עמד שיעור הילודה בעיר על 4.2 ילדים לאמהות יהודיות, לעומת 3.9 ילדים לאמהות ערביות. בנוסף, התיישבו בירושלים 2,250 עולים חדשים יהודים. על פי ההערכות, נכון לינואר 2024 שיעור הילודה במגזר היהודי עדיין בעלייה, בעוד ששיעור הילודה במגזר הערבי ממשיך בירידה.

 ראו גם 
 היסטוריה של ירושלים
 דמוגרפיה וסטטיסטיקה בירושלים

 ביבליוגרפיה 



 Salo Baron, A Social and Religious History of the Jews, Columbia University Press, 1983.

 Israeli Central Bureau of Statistics information page
 Jerusalem: Jewish, Muslim, and Christian Population (1910–2000) at israelipalestinianprocon.org
 Bruce Masters, Christians And Jews In The Ottoman Arab World, Cambridge University Press, 2004.
 Population of Jerusalem until 1945 (Table 10) at mideastweb.org


 Runciman, Steven (1980). The First Crusade. Cambridge. ISBN 0-521-23255-4.






 קישורים חיצוניים 

 מפקדי האוכלוסין העות'מאניים בארץ ישראל 1875–1918, ערך והקדים מבוא: יונתן פגיס 

 Demographics of Israel: Population of Jerusalem, (1844 - Present) 

 Selected Data on the Occasion of Jerusalem Day, 2022 

הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ישראל: דמוגרפיה
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה