גרטרוד אברקרומבי

גרטרוד אברקרומבי (באנגלית: Gertrude Abercrombie;  17 בפברואר 1909 - 3 ביולי 1977) הייתה ציירת אמריקאית שבסיסה בשיקגו. אברקרומבי, שכונתה "מלכת האמנים הבוהמיינים", הייתה מעורבת בעולם הג'אז של שיקגו והייתה ידידה עם מוזיקאים כמו דיזי גילספי, צ'רלי פארקר ושרה ווהן, שהמוזיקה שלה שימשה השראה לעבודה היצירתית שלה. Warren, Lynn, Art in Chicago 1945-1995, Thames & Hudson, 1996

 ראשית חייה 
אברקרומבי נולדה ב-17 בפברואר 1909 באוסטין, טקסס. Sparks, Esther (1971). A Biographical Dictionary of Painters and Sculptors in Illinois 1808-1945. Chicago: Northwestern University. p. 235. הוריה, טום ולולה ג'ינס אברקרומבי, היו זמרי אופרה נודדים שהיו במקרה באוסטין ביום לידתה של גרטרוד. המשפחה התגוררה בברלין בשנת 1913 כדי לקדם את הקריירה של אמה, אך תחילת מלחמת העולם הראשונה גרמה למשפחה לחזור לארצות הברית . "Finding Aid". Gertrude Abercrombie Papers. Archives of American Art. 2011 עם שובם התגוררה המשפחה באלדו, אילינוי, לפני שהתיישבה בהייד פארק, שיקגו בשנת 1916. היא גדלה בסביבה דתית קפדנית בבית.

היא קיבלה תואר בשפות רומנטיות מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ב-1929.Weininger, Susan, and Kent Smith. 1991. Gertrude Abercrombie. Springfield, IL: Illinois State Museum, P 12 לאחר שלמדה ציור דמות במכון לאמנות של שיקגו, היא למדה קורס בן שנה באמנות מסחרית באקדמיה האמריקאית לאמנות בשיקגו, מה שהוביל אותה לקבל עבודה הראשונה בציור - כפפות לפרסומות של חנות הכלבו Mesirow. היא גם עבדה לזמן קצר כאמנית עבור סירס.

 קריירה 
ממוזער|350x350 פיקסלים|הטיול, 1943
בשנת 1932, היא החלה להתמקד אך ורק באמנות שלה. בקיץ שלאחר מכן היא עשתה את המכירה הראשונה שלה ביריד אמנות חוצות בשיקגו וקיבלה ציון מכובד בעיתון עבור האירוע. באמצע שנות ה-30 היא עברה מבית משפחתה ונעשתה פעילה בעולם האמנות האזורית. מ-1934 עד 1940 היא שימשה כציירת עבור מינהל התקדמות העבודות, ובשנת 1934 ערכה אגודת האמנים של שיקגו תערוכת יחיד של עבודתה. במהלך שנות ה-30 וה-40 החלה גם ליצור חיתוכי עץ.

ב-1940 נישאה לעורך הדין רוברט ליווינגסטון, וב-1942 ילדה את בתם דינה. בשנת 1948 התגרשו בני הזוג. באותה שנה היא נישאה למבקר המוזיקה פרנק סנדיפורד, כשדיזי גילספי הופיעה בחתונה. בני הזוג היו פעילים באורח החיים הבוהמייני ובעולם הג'אז של שיקגו ומכאן הקשר שלה עם גילספי. הם הכירו מוזיקאים דרך סנדיפורד ודרך כישוריה של אברקרומבי עצמה כפסנתרנית. בני הזוג התגרשו ב-1964.

בתוך המעגל החברתי האוונגרדי של אברקרומבי היא הייתה ההשראה לשיר "Gertrude's Bounce" של ריצ'י פאוול, שטענה שהיא הלכה "בדיוק כמו שהקצב נשמע במבוא", LP sleeve notes by Alun Morgan for Clifford Brown and Max Roach, I Remember Clifford (Mercury MMC 14041)

 מוות 
בסוף שנות ה-50, בריאותה התדרדרה עקב בעיות כלכליות, אלכוהוליזם ודלקת פרקים, והיא הפכה מתבודדת. לאחר 1959, ציוריה פחתו במספר וגם בקנה מידה. Weininger, Susan, and Kent Smith. 1991. Gertrude Abercrombie. Springfield, IL: Illinois State Museum PP 33-34 היא נזקקה לכיסא גלגלים ולבסוף הייתה מרותקת למיטה. בשנה האחרונה לחייה, נערכה רטרוספקטיבה גדולה של עבודתה במרכז האמנות של הייד פארק. Abercrombie, Gertrude. Gertrude Abercrombie: A Retrospective Exhibition. Hyde Part Art Center, January 28 through March

היא נפטרה בשיקגו ב-3 ביולי 1977. בצוואתה הקימה את קרן Gertrude Abercrombie Trust שהפיצה את עבודתה ואת יצירותיהם של אמנים אחרים שהיו בבעלותה למוסדות תרבות ברחבי המערב התיכון.

 יצירה 
ממוזער|340x340 פיקסלים|הריסות בית מטבחיים,1937
אברקרומבי ציירה וריאציות רבות של הנושאים המועדפים עליה: חללי פנים מרוהטים בדלילות, נופים, דיוקנאות עצמיים וטבע דומם. קומפוזיציות רבות מציגות אישה בודדה בשמלה זורמת, לעיתים קרובות מתוארת עם מאפיינים של כישוף: ינשוף, חתול שחור, כדור בדולח או מקל מטאטא. עבודות אלו היו לעיתים קרובות דיוקנאות עצמיים, כפי שציינה בראיון ל-Studs Terkel זמן קצר לפני מותה: "אני מציירת תמיד את עצמי".  גבוהה וחדת מאפיינים, היא ראתה את עצמה מכוערת. היא חבשה לפעמים כובע קטיפה מחודד כדי להדגיש את מראה המכשפה שלה, "נהני מהכוח שהדימוי הזה נתן לה על פני אחרים שפחדו או נרתעו ממנה". אברקרומבי גם שאבה השראה מחלומותיה כמקור "מוצהר" לציוריה להעברת מציאות, עם אשליות של פנטזיה.  שנות ה-40 וה-50 מתוארות כתקופה הפוריה ביותר שלה; תקופה שבה כבר לא ציירה דיוקנאות רבים, אלא שמרה על הנושאים שהוזכרו לעיל.

העבודות הבוגרות של אברקרומבי מצוירות בסגנון מדויק. היא התעניינה מעט בעבודות של אמנים אחרים, אף שהעריכה את מגריט. אוטודידקטית במידה רבה, היא לא ראתה מכשול בהיעדר הכשרה פורמלית נרחבת. היא אמרה על עבודתה:

"אני לא מתעניינת בדברים מסובכים וגם לא בשגרה. אני אוהבת לצייר דברים פשוטים קצת מוזרים. העבודה שלי מגיעה ישירות מהתודעה הפנימית שלי והיא חייבת להגיע בקלות. זהו תהליך של בחירה וצמצום". Weininger, Susan, and Kent Smith. 1991. Gertrude Abercrombie. Springfield, IL: Illinois State Museum.P 12

עבודתה התפתחה בשילוב אהבתה למוזיקת ג'אז, בהשראת מסיבות וג'אם סשנים שאירחה בביתה בהייד פארק. חבריה היו מוזיקאים כמו סוני רולינס, מקס רו, ג'קי קיין ורביעיית הג'אז המודרנית.

דיזי גילספי תיארה אותה כ"אמנית הבופ הראשונה. בופ במובן זה שהיא לקחה את המהות של המוזיקה שלנו והעבירה אותה לצורת אמנות אחרת".

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אוסטין: אישים
קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977