פורט ריליאנס

פורט ריליאנס (באנגלית: Fort Reliance) היא תחנת סחר נטושה בטריטוריית יוקון שבצפון-מערב קנדה. היא ניצבת על הגדה המזרחית של הנהר יוקון, 13 קילומטרים במורד הזרם מהעיירה דוסון סיטי. המבצר הוקם בשנת 1874 על ידי פרנסואה מרסייה (François Mercier),  ופרנסיס ברנפילד (Francis Barnfield) עבור  כדי לשמש כתחנת מסחר עבור ציידי הפרוות.

המסחר בפורט ריליאנס נמשך ללא הפרעה עד 1877. במהלך תקופה זו, התחנה הפכה לנקודת ציון מרכזית עבור סוחרים. הנהרות  (40 מיילים),  (60 מיילים) וסוונטימייל (Seventymile; 70 מיילים) נקראו על שם מרחקם מהמבצר. ב-1877, סוחרים נטשו את המבצר לאחר שהילידים גנבו את סחורתם. הסוחרים חזרו ב-1879 והפעילו את המבצר עד 1886, אז הוא ננטש עקב גילוי הזהב על הנהר . גילוי הזהב הסיט את תשומת לבם של הסוחרים מציד פרוות, ולכן המבצר איבד מחשיבותו.

פורט ריליאנס הוכרז יחד עם שבעה אתרים נוספים הקשורים להיסטוריה של הילידים כאתר מורשת עולמית בשם טרונדק-קלונדייק במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין 10 ל-25 בספטמבר 2023.

היסטוריה
מבצר פורט ריליאנס הוקם במקור כתחנת סחר בפרוות כדי להתאים למסחר עם בני  הילידים. אתר המבצר נבחר על ידי פרנסואה מרסייה והוא נבנה על ידי ג'ק מקוואסטן ופרנסיס ברנפילד בסיועם של ילידי האן. לאחר בניית המבצר, מקוואסטן וברנפילד החלו לסחור עם הילידים. הם יכלו לסחור בכל הסחורה שלהם תמורת פרוות יקרות ערך. השנה הראשונה הוכיחה את הרווחיות של המבצר. פורט ריליאנס הפך למרכז מסחר מרכזי באזור עד שננטש על ידי הסוחרים ב-1877 עקב גניבת סחורותיהם על ידי חלק מילידי האן. ג'ק מקוואסטן חזר למבצר ב-1879 כדי להימנע מהתחרות עם עמדות מסחר אחרות במורד הנהר. צ'יף של שבט שכן ניסה להניא אותו מלחזור לפורט ריליאנס, כי לאחר שהמבצר ננטש, חלק מהנשים הילידות מתו מרעל עכברים מעורבב עם שומן מן החי שהושאר מאחור על ידי הסוחרים. הצ'יף חשש לשלומו של מקוואסטן אם יחזור למבצר. מקוואסטן החליט להמשיך לפורט ריליאנס וגילה שהוא למעשה התקבל בברכה על ידי ילידי האן עם שובו. הם אף פיצו אותו על הסחורות שנגנבו בעבר והם לא האשימו את הסוחרים במות הנשים. המבצר המשיך להיות מופעל כתחנת סחר בפרוות, אך הפך לבסוף לתחנת אספקה עבור מחפשי זהב על היוקון. כאשר נמצא זהב על נהר , יובל של הנהר יוקון במורד הזרם מפורט ריליאנס, המסחר הוסט מהמבצר והוא ננטש.

מבנים
פורט ריליאנס כלל מספר מבנים מסוגים שונים. כל מה שנותר מהמבנים הללו הם מאפייני קרקע כמו בורות או חורי עמודים. לאחר שננטשה, רבים מבנייניה פורקו והעץ שימש כדלק על ידי ספינות הקיטור ששטו בנהר היוקון. הבניינים הראשיים כללו שלוש או ארבע בקתות עץ שנבנו עבור הסוחרים. הגדול מבין הבקתות הללו תואר על ידי פרנסואה מרסייה באורך של כ-25 רגל (7.6 מטרים) וברוחב של 30 רגל (9.1 מטרים). במקום נמצאו שרידים של חמישה בתים חפורים. הבורות של בתים אלה היו בגודל של 4.5 עד 5 מטרים רבועים בערך, ולארבעה מתוך החמישה נחפרו פתחי כניסה המובילים אליהם שאורכם היה בין 2.5 ל-5 מטרים. הבתים החפורים אוכלסו ככל הנראה על ידי האינדיאנים בני ההאן שסחרו במקום.

יישוב קודם על ידי בני האן
האתר של פורט ריליאנס מכיל סימני התיישבות של האינדיאנים הילידים בני האן לפני הקמת המבצר ובמהלך הפעלתו כתחנת סחר. שרידי כפר דייגים של ההאן, נוקלאקו (Nuclaco), קיימים על אי קטן ליד הגדה המערבית של נהר יוקון, ממש מול המבצר. האתר היה מיושב בעונת הקיץ במהלך השיט של דגי אלתית גמלונית ואלתית צ'אם במעלה הנהר לצורך רבייה.

דמוגרפיה
פורט ריליאנס דווח בטעות במפקד האוכלוסין של ארצות הברית של 1880 כממוקם בתוך אלסקה (אזור יוקון), למרות היותו כ-80 קילומטרים מזרחה מהגבול הבינלאומי. היו בו 83 תושבים, מתוכם אחד לבן ו-82 בני שבט .

קישורים חיצוניים

 Tr’ondëk-Klondike – Nomination Text UNESCO site

הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: היסטוריה
קטגוריה:יוקון
קטגוריה:האינדיאנים בקנדה