סאלסיצ'ה

סאלסיצ'ה הוא מגוון סוגים של נקניק איטלקי (באיטלקית: Salsiccia). השם מתייחס לרוב לסגנון של נקניק בשר חזיר. הנקניק מצוין לעיתים קרובות כמתובל בשומר פשוט או באניס כתיבול עיקרי. באיטליה מייצרים מגוון רחב של נקניקים בצורות שונות, שרבים מהם שונים בתכלית זה מזה.

 באיטליה 
באיטליה הוא מיוצר בדרך כלל על ידי מילוי מעטפת חזיר טבעית או מעטפת כבש בתערובת של חלקים רזים (למשל כתף) ושומן (למשל קותלי חזיר) חתוכים לקוביות (או קצוצות) ומעורבבות עם מלח. לתערובת המתקבלת בדרך כלל מוסיפים יין (בעיקר אדום) ותבלינים אחרים כמו פלפל שחור, פלפל צ'ילי, כוסברה, שומר, אגוז מוסקט, אפילו סוכר (דקסטרוז, סוכרוז).

בייצור תעשייתי, חומצה אסקורבית (E300) מתווספת בדרך כלל כנוגד חמצון ואבקת חלב, כך שהבשר המבושל שומר על רכות מסוימת לאורך זמן. השילוב של מלח וחומרי טעם וריח נקרא "שיזוף". ניתן לצרוך אותו טרי (לאחר הבישול) או מיובש (לכן מתובל).

באיטליה מיוצרים עשרות סוגים של סלסיצ'ה והם משתנים מאזור לאזור.

 בעולם 
הסוגים הנפוצים ביותר המשווקים כ"סאלסיצ'ה" במרכולים בעולם הם חמים, מתוקים ומתונים. ההבדל העיקרי בין חריף למתון הוא הוספת פתיתי פלפל אדום חריף לתערובת התבלינים. ההבדל בין עדין למתוק הוא תוספת של ריחן מצוי באחרון.

באזור לודון מאלי באוסטרליה, במיוחד סביב העיירות ניוסטד ודיילספורד (Newstead and Daylesford), הנקניק האזורי המומחה ידוע בשם נקניק חזיר בול, שמיוצר עם מתכונים סודיים שבידי משפחות, קצבים מקומיים וצאצאיהם שהיגרו מדרום שווייץ במאה ה-19 לשדות הזהב של ויקטוריה. התבלינים העיקריים שמשתמשים בהם הם קינמון, אגוז מוסקט וציפורן, כאשר תערובת שווה של בשר בקר ובשר חזיר מושרית ביין אדום לפני ההרכבה.

 היסטוריה 
בתחילה הנקניק היה ידוע בשם "לוקאניקה". העדות הראשונה לנקניק מסוג זה מתוארכת למאה ה-1 לפני הספירה, כאשר ההיסטוריון הרומי מרקוס טרנטיוס וארו תיאר את מלית הבשר המתובל והמלוח שנדחס לתוך מעי חזירים, באופן הבא: "הם קוראים ללוקאניקה בשר טחון ממולא בתוך מארז, כי החיילים שלנו למדו להכין אותו". הכתבים של קיקרו ומרציאל מזכירים את לוקניה כמקום הולדתה של הנקניק, ומאשרים את מקורותיה במחוז בזיליקטה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:נקניקים
קטגוריה:המטבח האיטלקי