הגירה מקולומביה

הגירה מקולומביה היא תופעה של הגירה שהחלה בתחילת המאה ה-20.

 סקירה כללית 
ההגירה מקולומביה נקבעה בעיקר על ידי סוגיות ביטחוניות הקשורות לסכסוך המזוין הקולומביאני (מלחמת האזרחים בקולומביה). בין השנים 1980–2000, ההגירה מקולומביה הייתה מבין הגדולות בנפח באמריקה הספרדית. על פי מפקד האוכלוסין הקולומביאני של 2005, כ-3,331,107 אזרחים קולומביאנים מתגוררים כיום באופן קבוע מחוץ למדינה. אולם, הערכות אחרות מצביעות על כך שהמספר האמיתי עשוי לעלות על 4 מיליון, או כמעט 10 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.Bushnell, David and Rex A. Hudson. "Emigration". In Colombia: A Country Study (Rex A. Hudson, ed.), pp. 98-99. Library of Congress Federal Research Division (2010). על פי ההערכות, כ-1.2 מיליון קולומביאנים עזבו את המדינה במהלך השנים 2000–2005 ולא חזרו.

בשנת 2005, תנועת האוכלוסייה לכיוון צפון אמריקה ואירופה הונעה בחלק מהמקרים מאיום האלימות, אך בדרך כלל יותר מחיפוש אחר הזדמנות כלכלית טובה יותר מההזדמנויות הכלכליות הקיימות בקולומביה. בשל המצב הסוציו-פוליטי הנוכחי בקולומביה, ההגירה משפיעה על הקולומביאנים מכל המעמדות החברתיים ומכל האזורים הגאוגרפיים. שיעורי ההגירה הגבוהים ביותר נרשמו במרכזים העירוניים העיקריים של המדינה, כגון: בוגוטה, מדיין, קאלי, בוקארמנגה, פריירה, מניסלס וקוקטה.

 יעדים 
ממוזער| קולומביאנים בספרד.
עד 2002, ההגירה החיצונית הייתה בעיקר לארצות הברית, ונצואלה, ספרד ואקוודור. נכון לשנת 2003, האוכלוסייה הקולומביאנית המשוערת באותן מדינות הייתה 2,020,000, 1,340,000, 240,000 ו-193,000 בהתאמה. בפנמה, איטליה, הולנד, גרמניה ובריטניה קיימות אוכלוסיות קולומביאניות משמעותיות. ב-2003, צפון אמריקה הייתה היעד של 48 אחוזים מהמהגרים מקולומביה, אמריקה ההיספנית והאיים הקריביים היוו 40 אחוזים, אירופה הייתה היעד של 11 אחוזים, ואסיה, אוקיאניה ואפריקה, אחוז אחד.

הפזורה הקולומביאנית מתייחסת לתנועה ההמונית של אנשים בעלי אזרחות קולומביאניות שהיגרו מהמדינה בחיפוש אחר ביטחון, איכות חיים טובה יותר ו/או התרחקות מהשחיתות השלטונית הרווחת בקולומביה. רבים מאלה שעברו היו קולומביאנים משכילים מהמעמד הבינוני והמעמד הבינוני הגבוה, בגלל זה, ניתן להתייחס לפזורה הקולומביאנית כבריחת מוחות. גורמים בקולומביה מצהירים כי תנועה זו הגיעה לשיא בשנת 2000 וכי היעדים הפופולריים ביותר להגירה כוללים את צפון אמריקה ואירופה. בספרד יש את הקהילה הקולומביאנית הגדולה ביותר ביבשת אירופה, אחריה נמצאות איטליה בריטניה. קולומביאנים רבים מפוזרים גם בכל אמריקה ההיספאנית: מקסיקו, קוסטה ריקה, פרו וצ'ילה קיבלו פליטים פוליטיים מאמצע עד סוף המאה ה-20, ועובדים אורחים קולומביאנים בתחילת שנות ה-2000. הפזורה הקולומביאנית יכולה להיות מיוחסת גם לגל הגדול של אמנים קולומביאנים שהיגרו בחיפוש אחר הזדמנויות טובות יותר ושווקים חדשים ורווחיים יותר.

 אוכלוסיות התפוצות הקולומביאניות המובילות 
אזורים עם אוכלוסיות משמעותיות
מדינהאוכלוסייהדירוגאוכלוסייהדירוג2,458,4681753,8472721,7912988,4831513,5833350,802336,234436,2344146,582524,427996,325670,405541,885757,051677,4268200,539440,000940,000835,0331016,2471413,876128,96318100,0001313,4111413,4111212,3311522,7031011,5001621,400127,275173,127IMMIGRANTS(1), BY PERIOD OF IMMIGRATION, COUNTRY OF BIRTH AND LAST COUNTRY OF RESIDENCE  Statistical Abstract of Israel 2008182,693251915,4551512,394168,39519 6,131206,086213,750223,687233,085242,548262,471271,75828 1,72829 1,62930 1,28631 1,22832 1,20233 97934 87635 65536 58037 56238 45639 39140 23841 20642 20143 19144 16545 14646 13347 12848 11049 8550 565154525453 49544355 4356 30572458 659

 השפעה חברתית וכלכלית 
1.5 מיליון מהקולומביאנים החיים מחוץ למדינה עזבו את קולומביה במהלך השפל הכלכלי בין 1996 ל-2002.

 סחר בבני אדם 
ממשלת קולומביה פיתחה תוכניות מניעה נגד קבוצות בלתי חוקיות המציעות עזרה בהגירה. רבים מהאנשים הנעזרים בשירותם נאלצים בסופו של דבר לעבדות, זנות כפויה וסחר בבני אדם במדינות זרות.

 הערות שוליים 

קישורים חיצוניים

קטגוריה:קולומביה: דמוגרפיה
קטגוריה:הגירה