חטיפת משפחת ביבס

חטיפת משפחת ביבס לרצועת עזה אירעה במהלך הטבח בניר עוז במתקפת שבעה באוקטובר. מחבלים פלסטינים חטפו את האם שירי עם ילדיה הקטנים, אריאל בן ה-4 וכפיר בן ה-9 חודשים, מביתם בניר עוז. כפיר היה הצעיר ביותר מבין אלו שנחטפו מישראל לרצועת עזה במהלך המתקפה. אב המשפחה, ירדן, נחטף קודם לכן בשטח הקיבוץ. במהלך הטבח נרצחו הוריה של שירי, יוסי ומרגיט סילברמן, גם הם בני קיבוץ ניר עוז, וגופותיהם זוהו שבועיים אחר כך.

במהלך הפסקת האש הראשונה, בהיעדר הידיעה על הרצחם בשבי, הייתה ציפייה בישראל לשחרורם של שירי והילדים. בשלהי נובמבר 2023 טען חמאס כי הם נהרגו מתקיפה אווירית ישראלית. הידיעה התקבלה בישראל בספקנות, ונטען כי מדובר ב"טרור פסיכולוגי". יממה אחר כך פרסם חמאס סרטון שבו נראה ירדן ביבס מקבל את הבשורה המרה.

ב-1 בפברואר 2025 שוחרר ירדן והושב לישראל במסגרת הפסקת האש השנייה. ב-20 וב-22 בפברואר הושבו לישראל גופותיהם של כפיר, אריאל ושירי ביבס. בניתוח לאחר המוות אוששה הטענה כי שירי וילדיה נרצחו על ידי שוביהם, שניסו לאחר מכן להסוות את הרצח כהרג בהפצצה ישראלית על ידי השחתת הגופות. על פי ממצאי הזיהוי הפלילי ומידע מודיעיני של ישראל, שירי והילדים נרצחו בידי שוביהם זמן מה לאחר שנחטפו, כאשר הילדים הקטנים נרצחו בידיים.

ב-26 בפברואר 2025, לאחר מסע הלוויה המוני שזכה לסיקור עולמי נרחב, הובאו שירי, אריאל וכפיר למנוחות בטקס פרטי בבית העלמין בצוחר שבחבל אשכול.

 משפחת ביבס 
ממוזער|250x250px|הוריה של שירי ביבס, יוסי ומרגיט סילברמן, נרצחו בטבח בניר עוז. שירי וילדיה, כפיר ואריאל, נחטפו לעזה ונרצחו שם.

יוסי ומרגיט סילברמן, זוג ממוצא ארגנטינאי, השתקעו בקיבוץ ניר עוז, שם נולדה וגדלה בתם, שירי סילברמן. משפחת סילברמן גרה בשכנות למשפחת קוניו, שבניה (דוד ואיתן) היו חבריו הקרובים של ירדן ביבס מילדות. בשל קרבה זאת הכירו ירדן ושירי מגיל צעיר.

ירדן ושירי נישאו במאי 2018 ונולדו להם שני בנים: אריאל וכפיר. שירי עבדה בהנהלת החשבונות של הקיבוץ, וירדן עבד כרתך. בעת הטבח הייתה שירי בת 32, אריאל היה בן 4, וכפיר היה בן 9 חודשים.

 החטיפה 
בבוקר ה-7 באוקטובר שהה ירדן ביבס בביתו שבניר עוז יחד עם אשתו שירי וילדיהם, אריאל וכפיר. כשהמחבלים פשטו על הקיבוץ, החליט ירדן לצאת ראשון מהממ"ד כשהוא חמוש באקדחו האישי, מתוך תקווה למשוך את האש אליו ולהגן על משפחתו שנותרה בפנים. בסביבות השעה 06:30 שלח ירדן ביבס לאחותו עדכון על ירי רקטות. לאחר מכן דיווח לה על מחבלים שנכנסו לקיבוץ, ושלח מסרונים נוספים כדי לעדכן במצב הלחימה בקיבוץ ניר עוז ובסביבתו. סמוך לשעה 09:43 הוא שלח את ההודעה "הם בפנים", וזמן קצר אחרי כן שלח למשפחתו: "אני אוהב אתכם". הוא נחטף על ידי מחבלי חמאס בשטח הקיבוץ. לאחר האירוע הופצו תמונות של ירדן כשהוא מדמם מראשו ונדחף על ידי מחבלים. חודשים לאחר מכן פורסם גם סרטון שבו פניו נראות מכוסות דם והמחבלים מתעללים בו.

זמן קצר לאחר חטיפתו של ירדן ביבס, פשטו מחבלים על בית המשפחה בו שהו שירי וילדיהם, אריאל וכפיר, ורצחו את כלב המחמד שלהם, טונטו. התוקפים השתייכו לארגון סלפי המכונה "אדוני השממה", המזוהה עם תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית. במהלך האירועים תיעוד מצמרר של שירי המבועתת מחזיקה בזרועותיה את שני ילדיה הקטנים עטופים בשמיכה, בעודם מוקפים במחבלים, הופץ ברשתות החברתיות ובטלוויזיה. תיעוד זה זו הפך במהרה לאחד מסמליה המובהקים של המלחמה והתפרסם ברחבי העולם. בהמשך המלחמה, ב-19 בפברואר 2024, חשף צה"ל בפני בני המשפחה סרטון נוסף שנמצא בדרום רצועת עזה, ובו נראים שירי והילדים ימים ספורים לאחר שנחטפו.

ביום החטיפה, הוריה של שירי, יוסי ומרגיט סילברמן, נרצחו במהלך המתקפה על קיבוץ ניר עוז וביתם נשרף כליל. רק ב-21 באוקטובר 2023, לאחר מאמצי זיהוי מורכבים, זוהו גופותיהם באופן רשמי.

 השבי ברצועת עזה 
תקופת שביו של ירדן ביבס התאפיינה בבידוד קיצוני ובהתעללות פסיכולוגית שיטתית. לאחר שחרורו בפברואר 2025, נחשף כי הוא הוחזק במנהרות תת-קרקעיות של חמאס, בתנאים תת-אנושיים, בתוך תא מבודד דמוי כלוב. בניגוד לחטופים רבים ששהו בקבוצות, ירדן הוחזק בבידוד כמעט מוחלט, תוך מניעת מגע עם חטופים ישראלים אחרים, למעט בזמן ארוחה אחת, שהתאפשרה כמעט כל יום. לאורך חודשי השבי, שוביו הפעילו כלפיו מניפולציות נפשיות אכזריות. בתחילת הדרך הוא בכלל לא ידע שאשתו וילדיו נחטפו. חוטפיו הזינו אותו במידע כוזב לפיו משפחתו כלל לא נחטפה והצליחה להימלט, תוך שהוא בחוסר ידיעה מוחלט לגבי גורלם. שיאה של ההתעללות נרשם בנובמבר 2023, כאשר אולץ להצטלם לסרטון לוחמה פסיכולוגית בו התבשר למול המצלמות על מותם של אשתו וילדיו, לכאורה מהפצצות צה"ל. המידע הוטח בו ללא כל יכולת אימות, ובמטרה לשבור את רוחו. מעבר לתנאים הפיזיים הקשים, ירדן ספג לעג מתמשך משוביו על אובדן משפחתו. הוא העיד כי המחבלים השמיעו באוזניו אמירות מקוממות ואכזריות, כמו "תקבל אישה וילדים חדשים וטובים יותר". ירדן שוחרר לבסוף בעסקה, ולאחר כשלושה שבועות נאלץ להתמודד עם הבשורה המרה על הירצחם של שירי, אריאל וכפיר בשבי והשבת גופותיהם לקבורה בישראל.

 מאמצים לשחרורם 
250px|ממוזער|שמאל|ציור של אריאל ביבס, המבוסס על צילום של עם הציור שלו על באטמן, עליו כתבה הגננת את דבריו של אריאל: "אני עף ומציל אנשים שתקועים בתוך בור"

שירי וילדיה היו צפויים להשתחרר במסגרת הסכם הפסקת האש בנובמבר 2023, ואי-שחרורם נתפס בישראל כהפרה בוטה של המתווה. ב-29 בנובמבר טענו גדודי עז א-דין אל-קסאם כי השלושה נהרגו בתקיפות צה"ל, אך בישראל הבהירו כי אין לכך ראיות. למחרת פורסם סרטון של ירדן ביבס מהשבי והוא בחיים. דובר צה"ל העריך בשעתו כי שירי והילדים הוחזקו בידי תנועת "אל-מוג'אהדין הפלסטינית". על פי האלוף ניצן אלון, לאחר ניתוח מידע מודיעיני צה"ל הגדיר את שירי ביבס וילדיה תחת הקטגוריה המבצעית "קרוב לוודאי חללים". בעקבות קביעה זו, פנתה ישראל לחמאס בדרישה לאתר ולהשיב את גופותיהם מידי הארגון שהחזיק בהם, "גדודי המוג'אהדין", וזאת עוד בטרם הושגה הוכחה פורנזית סופית למותם.

לאחר ששירי וילדיה לא שוחררו, פתחו קרוביהם בקמפיין עולמי שדרש את שחרורם המיידי. בן דוד של משפחת ביבס העלה בקשה לדבר עם נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ואמיר קטר, תמים בן חמד אאל ת'אני, כדי לעתור להם לסייע בשחרור המשפחה. הוא גם הזכיר שהם עובדים עם ממשלת ארגנטינה כדי לפעול לשחרור המשפחה. עצרות שקראו לשחרורם של בני משפחת ביבס התקיימו במספר מוקדים בישראל ובשאר העולם, כולל הפגנות קבועות מול ביתו של מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש. בהפגנה בוונקובר השתתף גם חבר פרלמנט מקומי, וברבות מהן הודגש הצבע הכתום. במהלך החודשים מאז נחטפו לרצועת עזה, בעודם מוחזקים בשבי ארגון טרור חמאס, ציינו בני משפחתם וחברים, בהזדמנויות שונות ובאירועים ציבוריים המוניים, את ימי הולדתם. ב-18 בינואר 2024 צוין באירוע בשם "יום ההולדת העצוב בעולם" יום הולדתו הראשון של התינוק כפיר ביבס. באירוע, שהתקיים בכיכר החטופים בתל אביב בהנחיית גילי ורנר השתתפו, לצד נציגים ממשפחת ביבס, גם האמנים וכוכבי הילדים: טל מוסרי, הדוד חיים, מיכל הקטנה, מני ממטרה ואוהד חיטמן.

כדי להעלות את המודעות הבינלאומית, האירה ישראל בדצמבר 2023 את נציגויותיה בעולם בצבע כתום, המזוהה עם שיערם. מהלך זה, שלווה בהפגנות מול בית מזכ"ל האו"ם בניו יורק, נועד לגייס את דעת הקהל העולמית ולזעזע את העולם אל מול זוועות חמאס.ממוזער|250px|נשיא ישראל, יצחק הרצוג, על בימת הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס עם תמונתו של כפיר לציון יום הולדתו של התינוק החטוף, 18 בינואר 2024. באירוע, ענדה פמליית הנשיא סיכה הנושאת את פניו של כפיר.

בחודש יוני 2024 אמר בני גנץ בראיון למגישה מיכל רבינוביץ, ב"כאן חדשות", כי הוא חושב שישראל יודעת מה מצבם של משפחת ביבס, ותחשוף זאת כשהתנאים יבשילו לכך. ב-5 באוגוסט 2024 צוין יום הולדתו החמישי של אריאל ביבס. באירוע, שהתקיים בכיכר החטופים והנעדרים בתל אביב-יפו בהנחיית ישראל קטורזה, השתתפו, לצד נציגים ממשפחת ביבס, גם האמנים: רן דנקר, דוד ד'אור ורוני דלומי.

במסגרת הקריאה הציבורית בישראל ובעולם להשבת משפחת ביבס משבי חמאס, הפך הצבע הכתום לסמלה, עקב היות שני בניה, אריאל וכפיר, בעלי צבע שיער ג'ינג'י עז.

 שחרור 
ממוזער|250px|ירדן ביבס במסוק מנקודת המסירה בגבול רצועת עזה אל בית החולים בישראל, 1 בפברואר 2025.

ב-1 בפברואר 2025, כ-484 ימים לאחר שנחטף, שוחרר אב המשפחה, ירדן ביבס, מהשבי ברצועת עזה והגיע לישראל במסגרת עסקת שחרור החטופים השנייה. גורלם של יתר בני המשפחה לא היה ידוע, ומבחינת מדינת ישראל הם היו בחיים. רק ב-19 בפברואר 2025, עם קבלת רשימת החללים המיועדים להחזרה כחלק מהסכם, התקבל דבר הידיעה על מותם.

ב-20 בפברואר 2025, במסגרת עסקת שחרור החטופים, חמאס העביר לידי ישראל ארבע גופות, שלפי ההסכם היו גופותיהם של שירי, אריאל וכפיר וביבס, ושל עודד ליפשיץ בן ה-83. במהלך העברת הגופות לצלב האדום בח'אן יונס, חמאס הקים במה עם רקע תעמולתי שהציג את ראש הממשלה נתניהו כערפד מעל הארונות ודם זולג מפיו, תוך האשמת ישראל במותם. המעמד לווה במוזיקה ובצילומים של קהל פלסטיני חוגג, דבר שגרר גינויים חריפים מצד ישראל והאו"ם כהתנהלות "מזעזעת ומתועבת". ב-21 בפברואר 2025 אימת המכון לרפואה משפטית כי מדובר בגופותיהם של כפיר ואריאל, אך הגופה הנוספת לא זוהתה כגופתה של שירי, או של חטופה ישראלית אחרת.

המכון הלאומי לרפואה משפטית קבע כי שירי, אריאל וכפיר ביבס נרצחו בידי שוביהם כבר בנובמבר 2023. ד"ר חן קוגל הבהיר כי על הגופות לא נמצאו סימני פגיעה מהפצצה, מה שסתר את גרסת חמאס לפיה הם נהרגו בתקיפה אווירית. דובר צה"ל הוסיף כי הילדים נרצחו באכזריות "בידיים", תוך ניסיון של המחבלים להשחית את הגופות כדי לטשטש את עקבות הרצח. הודעתו של דובר צה"ל הסתמכה הן על ממצאים פורנזיים והן על ממצאים מודיעיניים. ההערכה היא שאריאל וכפיר נרצחו לקראת סוף נובמבר 2023 או תחילת דצמבר 2023. ב-22 בפברואר 2025 לפנות בוקר העביר חמאס מרצועת עזה גופה נוספת לידי ישראל, שזוהתה כגופתה של שירי ביבס.

 תגובות בעולם 
ממוזער|250x250 פיקסלים|עצרת שקטה  באנדרטת השואה בכיכר האופרה בהנובר, גרמניה, לזכר משפחת ביבס ועודד ליפשיץ, 20 בפברואר 2025.
 : שליח הנשיא לענייני חטופים, אדם בוהלר, אימת את הזיהוי הפלילי של המרכז הלאומי לרפואה משפטית, הגדיר את אי השבת גופתה של שירי ביבס כ"הפרה מוחלטת" ואמר שעל חמאס לשחרר את כולם מייד, אחרת יעמוד בפני "השמדה מוחלטת". מזכיר המדינה מרקו רוביו גינה את אי-השבתה של שירי, כינה את חמאס "רשע טהור" וקרא להשמדתו, ולהשבת כל החטופים.
 : ב-19 בפברואר 2025, מגיש החדשות כריס קני פרץ בבכי בשידור, והביע זעזוע על האכזריות של חמאס ותומכיו. הוא תהה מדוע מנהיגי עולם, מנהיגי קהילות מוסלמיות ופעילים נגד מלחמה לא קראו לשחרור משפחת ביבס, או הדגישו את מצוקתה בתקשורת המערבית. במיוחד כשהם עוסקים בתעמולה על המתרחש בעזה. קני הדגיש כי חמאס, המבצע פשעים נגד האנושות, לא ראוי לתמיכה או הצדקה ציבורית.
 : ב-20 בפברואר 2025 הנשיא חאבייר מיליי ביקש מבית הנבחרים להכריז על יום אבל לאומי לאחר זיהוי ארבעת החללים החטופים ששבו לישראל. תוך דיון קצר, אושרה יוזמת הנשיא, והוכרזו שני ימי אבל לאומי. בעיריית בואנוס איירס הוגשה הצעה להחליף את השם של רחוב "מדינת פלסטין" לרחוב "משפחת ביבס". ב-24 בפברואר נערך בבואנוס איירס בירת ארגנטינה טקס לזכרם של בני משפחת ביבס, בו השתתפו אלפי בני אדם, רבים מהם הניפו סרטים כתומים. בטקס השתתפו בני משפחות חטופים.
 : השגריר בישראל, שטפן זייברט, גינה את רצח כפיר ואריאל.
 : השגריר בישראל, סיימון וולטרס, גינה את רצח כפיר ואריאל ואת אי-השבתה של שירי. כינה את האירוע "שפל חדש ומזעזע" ואיחל "שכפיר ואריאל ינוחו בשלום".
 : ב-24 בפברואר נערך טקס לזכרם של בני משפחת ביבס ועודד ליפשיץ במטה האו"ם בהשתתפות עשרות שגרירים, נציגי הקהילה היהודית ובכירים בקהילה הבינלאומית.

ממוזער|200px|בית נשיא המדינה הואר בכתום לזכרם של שירי, אריאל וכפיר ביבס, ביום קבורתם

 הלווייה 

ב-26 בפברואר 2026 לווייתם של שירי, אריאל וכפיר ביבס. ימים אחדים לפני הטקס, צוין זכרם ברחבי העולם באמצעות הארת מבני ציבור בולטים באור כתום, צבע המזוהה עם בני המשפחה. משרד החוץ הנחה את 108 נציגויות ישראל בעולם לפעול להנצחה זו, ואכן אתרים איקוניים הוארו בכתום, בהם הבית הלבן בוושינגטון, מגדל אייפל בפריז, שער ברנדנבורג בברלין, בניין האמפייר סטייט בניו יורק, משרד החוץ של איטליה, האובליסק בבואנוס איירס, פירמידת טרנסאמריקה בסן פרנסיסקו, בניין עיריית לוס אנג'לס ובניינים בבלגראד שבסרביה ועוד. במקביל, בבית הכנסת הגדול בקופנהגן הוקם גלעד מאולתר עם תמונותיהם, נרות נשמה ומאות זרי פרחים. נשיא ארגנטינה חאבייר מיליי הכריז על יומיים של אבל לאומי לזכרם של אריאל וכפיר ביבס. במטה האו"ם טקס לזכרם של בני משפחת ביבס ועודד ליפשיץ בהשתתפות עשרות שגרירים. קבוצת הכדורגל מכבי ברלין בגרמניה עלתה למשחק הליגה שלה מול ספרטק ליכטנברג עם מדים כתומים, כאשר במקום שמות השחקנים, הופיע באותיות גדולות השם "ביבס".

מסע ההלוויה, יצא מראשון לציון והסתיים בבית העלמין ביישוב צוחר שבחבל אשכול, ולווה על ידי רבבות ישראלים. המשתתפים נשאו דגלי ישראל לצד דגלים ובלונים בכתום ובצהוב, סמלי המאבק להשבת החטופים וכרזות תמיכה במשפחה. שירי וילדיה נטמנו בארון קבורה אחד משותף. בטקס שבו בלט השימוש באלמנטים כתומים כסמל לשיערם הג'ינג'י. הפרחת הבלונים הכתומים במהלך הטקס נועדה לסמל את הקשר לילדוּת, ואת עלייתן של הנשמות השמיימה. פן ייחודי בטקס היה בחירתו של אב המשפחה, ירדן ביבס, להקדיש ליקיריו בלאדות מטאל בעלי משמעות אישית. לשירי הוקדש השיר "Roman Sky" של להקת Avenged Sevenfold, ולאריאל וכפיר הוקדש "I Thank You Child" של זאק ויילד. הטקס נחתם לצלילי השיר "Hold on to Memories" של להקת Disturbed, שסולנה דייוויד דריימן הביע את תנחומיו על האובדן הכבד. האירוע זכה לסיקור נרחב ויוצא דופן בכלי תקשורת בינלאומיים מובילים, בהם העיתונים "בילד" הגרמני, "דיילי מייל" הבריטי ו"לה מונד" הצרפתי. אתר העיתון האיטלקי "לה רפובליקה" העביר את מסע ההלוויה בשידור חי, וחלקים מהטקס שודרו ברשתות חדשות רבות ברחבי העולם, תוך הדגשת הטרגדיה האנושית שפקדה את המשפחה.

בישראל, המערכת הפוליטית הביעה אבל לאומי במגוון מחוות: משכן הכנסת ובית הנשיא הוארו בכתום כאות הזדהות, ודיוני המליאה נפתחו בדקת דומייה לזכרם ולזכר עודד ליפשיץ. שר החינוך יואב קיש קרא למנהלי התיכונים לאפשר השתתפות מאורגנת של התלמידים במסע הלוויה, אך הדגיש את הצורך לכבד את בחירתם של אלו שאינם מעוניינים להשתתף. לבקשת המשפחה, לא הוזמנו נציגי שלטון להלוויה.

 הנצחה 
משפחת ביבס הונצחה במגוון דרכים ברחבי בישראל. במגדל העמק נקרא על שמם רחוב חדש, בפתח תקווה הוקם מרכז לגיל הרך לזכרם, ובכפר יונה עתידה לקום כיכר הנצחה. ב-26 במרץ, בשל חיבתו של אריאל לפרפרים, שינתה האקדמיה ללשון העברית את שמו של הפרפר "כתמית ירושלים" ל"כתמית אריאל". הבחירה בפרפר זה נבעה מצבעו הכתום ומהעובדה ש"אריאל" הוא אחד משמות ירושלים. לצד יוזמות אלו, בתחילת מרץ 2025, ביקשה המשפחה מהציבור לתאם עמה מראש כל פעולת הנצחה עתידית כדי למנוע עוגמת נפש.

ב-18 בינואר 2026 פרסם ירדן ביבס פוסט לציון יום הולדתו של בנו כפיר, בו הביע את כאבו העמוק על האובדן ועל העולם האכזר אליו נולדו ילדיו.

 הרג החוטפים 
 באפריל 2025 הודיעה ישראל כי איתרה בצפון רצועת עזה את מוחמד חסן מוחמד עוואד, חבר בכיר בגדודי המוג'אהדין, והרגה אותו בתקיפה אווירית. עוואד היה אחראי לחטיפתם של שירי ושני ילדיה, לצד חטיפתם של תושבים נוספים מקיבוץ ניר עוז ומספר אזרחים תאילנדים שעבדו בקיבוץ. עוד נמסר מישראל כי עוואד היה "מעורב ככל הנראה" במותם של שירי ושני ילדיה.
 ביוני 2025 הודיעה ישראל כי הרגה את אסעד אבו שריעה, מנהיג גדודי המוג'אהדין, בתקיפה בשכונת סברה שבעיר עזה. על פי הדיווחים הישראליים, אבו שריעה נכח בקיבוץ ניר עוז ביום החטיפה והיה מעורב ישירות בחטיפתם של שירי וילדיה.
 ב-10 באוגוסט 2025 נהרג בתקיפה צבאית ג'יהאד כמאל סאלם נג'אר, פעיל חמאס שתועד כשהוא משתתף בחטיפתו של ירדן ביבס. ירדן הודה לכוחות הביטחון וציין כי נג'אר "לא יוכל עוד לפגוע באיש".

גלריה

אירועים לציון ימי ההולדת של ילדי משפחת ביבס

 ראו גם 

 החטופים במלחמת חרבות ברזל
 נשים במלחמת חרבות ברזל
 עקבות ביבס

קישורים חיצוניים

 המשפחה שעדיין בשבי – משפחת ביבס, "כאן 7.10.360", פרויקט הנצחה דיגיטלי

 כתבות 







 כתבות באנגלית 



 כתבות וידאו 









 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:הטבח בניר עוז
קטגוריה:החזית העממית לשחרור פלסטין: פיגועים
ביבס
ביבס
קטגוריה:רצח ילדים
קטגוריה:חטופים ישראלים שנרצחו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:רצח קטינים בישראל על רקע לאומני