בית הקברות קסיפורה

בית הקברות קסיפורה (בהולנדית: Cassipora begraafplaats) הוא בית קברות יהודי היסטורי במחוז פארה בצפון-מרכז סורינאם. בית הקברות שוכן בקרבת  ומכאן שמו.

בית הקברות שירת את היישוב היהודי הקטן שהוקם ליד נחל קסיפורה ב-1665. היישוב עצמו, שכלל בית כנסת שהיה כנראה עשוי מעץ, לא שרד והתושבים עקרו ממנו ליישוב החדש של יודנסוואנה, כ-2 קילומטרים דרומה ממנו בשנות ה-80 של המאה ה-17. לא נותרו שרידים מיישוב זה, למעט בית הקברות שהקבורה בו נמשכה עד 1873. הוכחה לרציפות הקבורה במקום התגלתה במסמך מ-1724 שבו העניק יעקב בר אברהם את השטח לשומר שתמורת הזכות לנצל את השטח לחקלאות ותמורת תשלום שנתי התחייב לשמור על בית הקברות ולאפשר לקיים את טקס הטהרה בביתו. היישוב ביודנסוואנה חרב בשריפה ב-1832 ובכך בא הקץ לקהילה היהודית העצמאית של סורינאם.

בית הקברות קסיפורה ושרידי היישוב של הוכרזו אתר מורשת עולמית במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין 10 ל-25 בספטמבר 2023.

פעולות שיקום
ימין|ממוזער|250px|מצבות בבית הקברות
כאשר שימש אתר יודנסוואנה כמחנה מעצר לחברים לכאורה של  מאיי הודו המזרחיים ההולנדיים במהלך מלחמת העולם השנייה, נוקה בית הקברות על ידי האסירים. למעלה מ-436 מצבות נחשפו בשנים אלו, אם כי צמחו שוב עשבים שוטים באתר בשנים שלאחר מכן.

בשנת 1967 בוצעה פעולת ניקיון חדשה על ידי  (TRIS). עקב  (1986–1992) היה האזור נטוש לזמן מה.

ב-1971 הוקמה קרן יודנסוואנה (stichting Jodensavanna) במטרה לשמר את השרידים של יודנסוואנה ובית הקברות קסיפורה. היא הוקמה מחדש ב-1998 וקיבלה אישור ממשלת סורינאם לנהל אתרים אלו. משנת 2000 שופץ האזור על ידי הקרן. גם בית הקברות נוקה שוב מצמחייה. לאחר מכן בוצעה גם פעולת ניקוי של אביבה בן-אור ורחל פרנקל שכתבו את הספר על מצבות הקבורה (ראו בקריאה נוספת), במטרה לפענח את כל הטקסטים. קמפיין ניקיון נוסף יצא בעקבותיו ב-2019 בעזרת תרומה מאת אונסק"ו.

לקריאה נוספת
 Aviva Ben-Ur, Rachel Frankel, Remnant Stones: The Jewish Cemeteries of Suriname: Essays, Hebrew Union College Press, 2012, 

קישורים חיצוניים

 Nomination Text – UNESCO

הערות שוליים

קטגוריה:יהדות הולנד
קטגוריה:בתי קברות יהודיים
קסיפורה