אהרן שמעון שפירא

רבי אהרן שמעון שפירא (ה'ש"ס, 1600 – כ"ט בכסלו ה'ת"מ, 3 בדצמבר 1679), המכונה מהרא"ש מפראג או מהר"ש מפראג או הרא"ש, היה רב, דרשן, ראש ישיבה ואב"ד בעיר פראג ארבעים שנה. כתב חיבורים בתלמוד, בהלכה, ובקבלה, אך רובם נשרפו או אבדו.

 תולדות חייו 
נולד בפראג לרבי בנימין וואלף (הנקרא "ר' וואלף סלאוויש" (או: סלאוועס), ב"ר יחיאל מיכל ירושלמי שפירא), ולאמו, חוה בת ר' אשר אנשיל, ב"ר מנחם מן, אב"ד פראג. אביו ושני סביו היו כולם דיינים בפראג.
בתחילה נקרא שמעון בלבד, והשם אהרן נוסף לו רק בהמשך כאשר חלה.

בילדותו למד תורה מפי המהר"ל מפראג, ולאחר מכן אצל חכמי פראג רבי ישעיה הלוי הורוביץ ורבי שלמה אפרים מלונטשיץ. פנה בשאלה אל רבי יואל סירקיש (הב"ח).

נשא את חיה בת ר' שמעון נייאהויז (נפטרה בכ"ו בטבת תל"ו, 1676).

לאחר פטירת אביו בז' בחשון ה'שצ"א מילא את מקומו כדיין בפראג. בשנת ה'ת' נתמנה להיות אב"ד פראג (מרא דאתרא), ראש הישיבה, ורב מדינת בוהמיה. יריביו ביקשו למנות את המהר"ם שיף לכהן כרבה של פראג, אך הוא נפטר בפתאומיות בגיל צעיר, בכ' באדר ה'ת"א. סבל רדיפות בעירו בעד יושרו וצדקתו בענייני מיסים, ואף הלשינו עליו לשלטונות שאסרו אותו לתקופה קצרה, ועינו אותו, עד שהקיסר לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שחררו, ונתן לו כתב הגנה שנכתב באותיות מוזהבות.

כנראה שמעולם לא עזב את פראג, אבל קיבל עליו משרת של כמה קהלות אחרות, כגון פרנקפורט, לבוב, בריסק, לובלין, וינה.

תיקן תקנות בנוגע לחלוקת נטל המיסים הכבד שרבץ על יהודי פראג, ונדפסו בפראג, בערך בשנת תי"ד, בשם "תקונים הגונים טובים וישרים".

ספריו
חיבר הרבה ספרים, תלמוד, בהלכה, וספר שו"ת וגנבוהו וקרעוהו. בשנת תנ"ה הודפס בפראג ספר בשם "מראה יחזקאל קטן" מר' יחזקאל קינדלש אב"ד נאחוד  מתלמידי ר' אהרן שמעון, יש אומרים שר' יחזקאל הוא המחבר, ויש אומרים שהוא מרבו ר' אהרן שמעון.

גם חיבר סליחות ותפילת הזכרת נשמות מיוחדת להרוגי גזרות ת"ח ות"ט.

משפחתו
 בנו - רבי בנימין וואלף רב המדינה של בוהמיה. אשתו מרת שבע ב"ר שמואל קאליש.
בניו הם:
רבי אליה שפירא.
ר' אהרן יחיאל מיכל.
בנו - רבי משה יצחק שפירא שכיהן כאב בית הדין בעיר ליסא בומסלא בבוהמיה, ולימים נעשה רבה של בוהמיה כולה (נפטר י"ז בטבת תק"י). חתנו הוא ר' יהונתן אייבשיץ.
בנותיו היו:
א. יטטעל אשת רבי יעקב ריישר. ב. שפרה אשתו השנייה של רבי דוד אופנהיים.
 בנו - הרב אשר אנשיל - אשתו יארית בת ר' משה מירל'ס מנהיג ופרנס בווינא (גיסו בזיווג ראשון היה ר' יצחק מאיר תאומים-פרנקל). כיהן אף הוא כדרשן וראש ישיבה בפראג.
בנו ר' בנימין זאב שפירא (השלישי) היה נשוי שתי פעמים א. מרת סלאווע בת ר' מנחם ב"ר יצחק הנקרא "מענדלי בס" אב"ד פרנקפורט. (בתם סלאווה נישא לר' יונה לנדסופר).
ובנישואיו השניים, מרת אסתר בת ר' יעקב קופיל סג"ל פרנקל מווינא, (והיה נקרא על שם חותנו שפירא-פרנקל). מזיווג השני היה לו שלשה בנים. א. ר' יעקב קאפיל. ב. ר' אנשיל. ג. ר' שמעון. ובת הילדה עלקלה.
 בתו - מרת מלכה אשת הדיין "מורה שוה", ר' כתריאל ב"ר הירש מקרוטושין
 אחיו הרב חיים - כיהן כאב"ד בפוזנן
 אחיו הרב מנחם מן - כיהן כאב"ד בבריסק דקויא

 מתלמידיו 
 נכדו רבי אליה שפירא
 בעל נכדתו רבי יעקב ריישר
 רבי בצלאל הדרשן (בעל "עמודיה שבעה")
 רבי יחזקאל קינדלש אב"ד נאחוד
 רבי אבי עזרי זעליג מרגליות מקאליש (בעל "כסף נבחר")
 רבי יעקב פופרש (בעל "שב יעקב")
 רבי חיים קרוכמל (בעל "מקור החיים")

לקריאה נוספת

הרב שלמה שפיצר, קהילות אוסטריה, מכון ירושלים תשע"ז 2017, עמ' 158.



קישורים חיצוניים
תמונת מצבתו


 הערות שוליים 

קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה בוהמים
קטגוריה:ילידי 1594
קטגוריה:נפטרים ב-1679