רוברט גוטמן

רוברט גוטמן (בצ'כית: Robert Guttmann; 20 באפריל 1880 – 14 במרץ 1942) היה צייר יהודי-צ'כי, פעיל ציוני ופעיל למען הלאומיות הצ'כית. פעל בעיקר בצ'כיה והיה מעורב בתקומת שתי האומות. גוטמן יצר סביב אירועי השעה בתנועה הציונית והן תנועת השחרור הצ'כית בסגנון האומנות הנאיבית. נרצח בשואה בגטו לודז'.

קורות חייו
רוברט גוטמן נולד באפריל 1880 בסושיצה, דרום בוהמיה. אבותיו מצד אביו הגיעו ממרכז בוהמיה ומשפחת אימו, בית פישר, היו ממוראביה. גוטמן העביר את ילדותו בסושיצה ולמד בבית ספר יסודי בפלאנה נאד לוז'ניצ'י. הוא למד בבית ספר תיכון בצ'סקה בודייוביצה אך לאחר שנתיים בלבד חזר לבית אביו והוכנס לעסק המשפחתי. בנעוריו היה מהלך בטבע ומתעניין בעיקר בפרחים וסוסים, כך שעקב אופיו החולם-בהקיץ היו מכנים אותו "משורר הכפר".
שמאל|ממוזער|"חנוכה" (1941)
גוטמן הגיע לפראג בשנת 1895, ולמד בבית הספר למנהל עסקים עקב דרישת הוריו. מאחר שהיה לו קול בריטון משובח רצה להיות חזן בבית הכנסת. כספורטאי נלהב הוא גם חלם להשתתף באולימפיאדה. במשך כמה שנים למד בבית ספר פרטי לאמנות בניהולו של צייר הנוף אלויס קירניג. שאיפות אלה נדחקו הצידה לאור חשיפתו לתנועת הנוער "אגודת הסטודנטים המכבי" (לא קשורה בארגון המכבי והמכבי הצעיר שהוקמו כמה עשורים לאחר מכן) החל משנת 1893. בשנת 1896 קרא את ספרו של תיאודור הרצל, מדינת היהודים, והחליט להקדיש את חייו למפעל הציוני. ב-1897 יצא לקונגרס הציוני הראשון בבזל. הוא החליט ללכת ברגל לבזל, ומימן את הטיול על ידי מכירת גלויות מצוירות ביד וקריקטורות. באופן זה השתכר גוטמן גם בשאר שנותיו: היה מצייר ומוכר קריקטורות ודיוקנאות. בשנת 1899 היה שותף-מייסד של חוגים ציוניים בפראג. הוא השתתף ברוב הקונגרסים הציוניים עד 1925, כאשר חזותו האקסצנטרית הבדילה אותו משאר צירי הקונגרסים.

גוטמן היה מצייר בבתי קפה וברחובות פראג והיה מוכר את יצירותיו בסכומים פעוטים. הופעתו הייחודית ומסעותיו ברחבי אירופה עזרו להפכו למפורסם ביותר, ורבים החשיבו אותו ל"אדם המצויר ביותר בפראג" לאור צילומים וקריקטורות רבות אשר הנציחו את דמותו ברחבי צ'כוסלובקיה. במסעותיו הוא נדד בסלובקיה ובאוקראינה הקרפטית וביקר בקהילות יהודיות באזורים אלה. היה מאייר את דיוקנאותיהם של מנהיגי התנועה הלאומית הצ'כית וביניהם את דמותו של טומאש מסריק.

כיבוש צ'כוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית הביא את מסעותיו לקיצם. גוטמן הורשה להגיע רק לבית הקפה אליו הורשו יהודים להגיע בשם "רוקסי", והיה מסתגר בביתו עם יצירותיו וגזרי עיתון. ובכל זאת היה מסתובב ברחוב לבוש במיטב בגדיו הבוהמיינים, לצד ענידת הטלאי הצהוב. ב-16 באוקטובר 1941 גורש גוטמן בטרנספורט הראשון שיצא מפראג לגטו לודז'. בגטו סבל מתנאים קשים מאוד של רעב וצפיפות, ונרצח ב-14 במרץ. לא ברור אם מת מרעב או אם נורה למוות תוך ניסיון הימלטות.

 סגנון ציור 
סגנון הציור של גוטמן אינו משתלב בשיטות האמנות הקלאסיות. ניתן לראות בו צורה מקורית של פרימיטיביזם. כאמן, הגן על זכותו לחופש היצירה וביטויו העצמי תוך כדי סירוב והתנגדות לתפקיד האמן ה"משכפל" את המציאות במקום זה הנוקט עמדה כלפיה.

במהלך חייו, הוא נודע יותר כדמות בחיי הבוהמה של פראג מאשר כאמן. רק לאחר מלחמת העולם השנייה, יצירותיו זכו להערצה כיצירותיו של אמן נאיבי מקורי. כמה מיצירותיו ששרדו מתקופת השואה מופיעות באוסף המוזיאון היהודי בפראג, שאחד מסניפיו נפתח ב-2001 כגלריית רוברט גוטמן בעיר העתיקה של פראג, בצמוד לבית הכנסת הספרדי בעיר, עם תערוכת קבע של תמונותיו.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמנים יהודים צ'כים
קטגוריה:ציירים יהודים צ'כים
קטגוריה:פעילים ציונים בצ'כיה
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:נספים בגטו לודז'
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1942