ארנה פריי

ארנה פריי (בהונגרית: Frey Ernő; ואגסרדאהיי, 10 בינואר 1873 – בודפשט, טרזווארוש, 21 בספטמבר 1937) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, נוירולוג, פרופסור באוניברסיטה, (חיצוני, לא חלק מהסגל), רופא ראשי בבית החולים, מנהל בית חולים.

 קורות חיים 
ארנה פריי נולד במשפחה יהודית ענייה כבנם של איגנץ פריי (1832–1921) ושל שרולטה פולק (1837–1913). את לימודי הרפואה שלו השלים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (1892–1897) (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). באוגוסט 1896 נבחר כמתמחה ללא שכר למשך שנה במכון מספר 2 של האוניברסיטה לפתולוגיה ולהיסטופתולוגיה.Hivatalos Közlöny, 1896. augusztus 15. (4. évfolyam, 16. szám) בספטמבר של השנה שלאחר מכן הוא מונה לשנה נוספת.Hivatalos Közlöny, 1899. szeptember 1. (5. évfolyam, 17. szám) לאחר מכן המשיך את לימודיו בווינה, פריז ומינכן. לאחר שחזר הביתה עבד במכון להיסטולוגיה של המוח של אוניברסיטת בודפשט. ב-1911 מונה לרופא הראשי של המחלקה הנוירולוגית והפסיכיאטרית של מרפאות החוץ בית החולים ארז'בט בבודפשט ולאחר מכן, ב-1914, לרופא הראשי של המחלקה מספר 1 של בית החולים. באוקטובר 1936 הוא נבחר למנהל הראשי של כל בית החולים.Pesti Hírlap, 1936. október 28. (58. évfolyam, 247. szám) זמן קצר לפני מותו יצא לפנסיה מפני שהגיע לגיל פרישה, אך טיפל במטופליו הפרטיים עד ימי חייו האחרונים.Budapesti Orvosi Újság, 1911. október 19. (9. évfolyam, 42. szám) במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי בבית חולים של חיל מצב, שם היה ראש המחלקה הנוירולוגית והפסיכיאטרית. השנים 1915–1916 בשנת הלימודים האקדמית קיבל הסמכה פרטית להוראה באוניברסיטה בתחום הפתולוגיה ונתיחה של הפרעות מוחיות. הוא היה היועץ הרפואי של בית החולים של עובדי רכבות הונגריה (מ.א.ב), המזכיר הראשון ולאחר מכן סגן נשיא המחלקה הפסיכיאטרית והנוירולוגית של ההסתדרות הרפואית ההונגרית. הוא מת ב"סנטוריום פארק" כתוצאה מאי ספיקת לב לאחר כריתת תוספתן.

אשתו הייתה מרגיט ברוקנר (1890–?), בתם של פילפ מארק ברוקנר ושל אווה ברוקנר, לה נישא ב-1920 בטרזווארוש, בבודפשט. נולדו להם שני ילדים.

הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

 כתביו ומחקריו 
 נתונים על לוקליזציה של נגעים הגורמים להפרעות תנועה פוסט-המיפלגיות. (ארכיון רפואי הונגרי, 1904, 4)
 על הערך הטיפולי של גליסטרופוספטים. (Budapest Medical Journal, 1906, 7)
 הערך של מבחן וסרמן באבחון שחפת. (כתב עת רפואי, 1910, 14.)
 השפעת האנסול על מחלות עצבים של מתאלוזות ומבלן וסרמן. (כתב עת רפואי, 1911, 31)
 מקרה של פקעת מדולרית המחקה גידול זוויתי. (שבועון רפואי, 1914, 8)
 נתונים היסטופתולוגיים וקליניים למחלת אלצהיימר. (עלון מתמטי ומדעי הטבע, 1915, כרך 33)
 המצב היום של הפתוגנזה והטיפול הרפואי בשחפת ושיתוק. (Budapest Medical Gazette, 1923, 2–3)

 פרסים והוקרה 
 צלב הצטיינות מוכתר זהב על סרט מדליית החיל (1918)

 לקריאה נוספת 
 אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
 פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002
 A magyar társadalom lexikonja (לקסיקון החברה ההונגרית)
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת

ראו גם
 Révai nagy lexikona VIII. kötet (Földpálya–Grec). Budapest: Révai Testvérek Irodalmi Intézet Részvénytársaság. 1913. (הלקסיקון הגדול של רוואי)
 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:נוירולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1873
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1937