קסדת קרב

קסדת קרב היא סוג של קסדה שתוכננה במיוחד כדי להגן על הראש במהלך קרב. קסדות הקרב המודרניות תוכננו בעיקר להגנה מפני רסיסים ושברים, וכן לספק מידה מסוימת של הגנה מנשק קל. הן מצוידות גם באפשרות להתקין עליהן מכשירים כגון אמצעי ראיית לילה ואמצעי תקשורת. 

 היסטוריה 
קסדות הן אחד מצורות ההגנה האישית העתיקות ביותר, כאשר הן היו בשימוש על ידי האימפריה האכדית והשומרים במאה ה-23 לפנה"ס. גם היוונים המיקנים השתמשו בקסדות כחלק מציוד ההגנה האישי שלהם החל מהמאה ה-17 לפנה"ס. Nobuo Komita, The Grave Circles at Mycenae and the Early Indo-Europeans האשורים בסביבות 900 לפנה"ס. והרומאים, לאורך כל ימי הביניים, ועד סוף המאה ה-17 על ידי לוחמים רבים. החומרים שהשתמשו בהם כדי לייצר קסדות והבנייה שלהם השתכללו יותר ככל שהנשק שאיתם נאלצו להתמודד נעשה חזק יותר ויותר. הם נבנו בתחילה מעור ופליז, ולאחר מכן מברונזה וברזל בתקופת הברונזה והברזל, עד מהרה הם נוצרו לחלוטין מפלדה מזויפת בחברות רבות לאחר בערך 950 לספירה. באותה תקופה, הם היו ציוד צבאי גרידא, שהגן על הראש מפני מכות חרבות, חצים מעופפים ומוסקטרי במהירות נמוכה. קסדות ברזל נפרסו בחיל הפרשים של אימפריית מאלי כדי להגן על הפרשים וההר שלהם.

לאחר שנת 1670, השימוש הצבאי בקסדות חווה ירידה, והתפתחות שימוש בנשק חם הביאה להפסקת שימושם על ידי חיילות הרגלים אחרי 1700 כמעט לחלוטין. זאת מפני שהקסדות לא היו מסוגלות להגן בצורה מועילה כנגד הכדורים והאש הכבדה של נשק הירי. אך בעידן נפוליאון חזרו לשימוש על ידי חיל הפרשים כאשר הם מקושטות עם ציורי קירסיר ודרקונים הם המשיכו לשמש את הכוחות הצרפתיים במהלך מלחמת העולם הראשונה עד 1915.Heaumes Page 

במהלך מלחמת העולם הראשונה, השימוש המוגבר בארטילריה גרם לחידוש הצורך בקסדות פלדה. קסדת אדריאן הצרפתית וקסדת ברודי הבריטית היו בין הקסדות המודרניות הראשונות ששימשו בשדה הקרב. הן סיפקו הגנה טובה יותר לחיילים מפני רסיסים ושברים שנגרמו מהירי ופיצוצים, והיו צעד חשוב בפיתוח ציוד ההגנה האישי במאה ה-20. Military headgears 

שהיוו השראה לפיתוח קסדות פלדה נוספות כמו השטאלהלם על ידי שאר המדינות הלוחמות. קסדות כאלה הציעו הגנה על הראש מפני רסיסים ושברים.

הצבאות של היום משתמשים לעיתים קרובות בקסדות באיכות גבוהה העשויות מחומרים בליסטיים כמו קוולר וטוורון  המציעות הגנה משופרת. לקסדות מסוימות יש גם תכונות הגנה לא בליסטיות טובות, מפני איומים כמו גלי הלם מוחיים מפיצוצים .  

קסדות הקרב המודרניות של ימינו התפתחו והותאמו לצרכים של הלוחמה המודרנית. הן עברו שדרוגים רבים, כולל התקנת מסילות פיקטיני, שמאפשרות להרכיב עליהן ציוד טכנולוגי כגון מצלמות, מצלמות וידאו, ואמצעי ראיית לילה באמצעות תכריכי VAS. כל אלו משפרים את יכולות הלחימה והניווט של החיילים בשדה הקרב, ומעניקים להם יתרון טקטי נוסף.

מתחילת המאה ה-20, נוספו לקסדות הקרב באופן נפוץ כיסויי קסדה למטרות הסוואה. שני הסוגים העיקריים של כיסויים שהיו בשימוש הם רשתות וכיסויי בד הסוואה. בעבר, רשתות הרשת היו נפוצות יותר, אך בשנים האחרונות רוב קסדות הקרב המודרניות משתמשות בכיסויי בד הסוואה. כיסויי הבד מאפשרים הסוואה יעילה יותר והתאמה לסביבות שונות, ובכך מעניקים יתרון טקטי בשדה הקרב. בישראל הסוג הנפוץ הוא לכיסוי קסדה הוא המצנפת.

עד סוף המאה ה-20, החל משנות ה-70 וה-80, חומרים חדשים כמו קוולאר וטוורון החלו להחליף פלדה כחומר העיקרי לקסדות קרב, במאמץ לשפר את הפחתת המשקל וההגנה הבליסטית, והגנה מפני פגיעה מוחית טראומטית .

המאה ה-21 הביאה איתה המשך ושיפור השימוש בכיסויי קסדה, עם התקדמות נוספת בחומרי הסיבים שמשתמשים בהם, עיצוב וצורת הקסדה, ומודולריות מוגברת.
 ריפוד 
ריפוד משמש כדי לשלול פציעות זעזוע מוח. חוקרים מהמעבדה הלאומית לורנס ליברמור פרסמו מחקר בשנת 2011 שהסיק כי תוספת של 3.2 מילימטר של הכרית הפחית את כוח הפגיעה בגולגולת ב-24%.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מדי צבא
קטגוריה:ציוד צבאי
קטגוריה:קסדות
קטגוריה:כיסויי ראש