חור הבוטן

חור הבוטן (באנגלית: Peanut Hole) היה אזור של ים פתוח במרכז ים אוחוצק עד 2014. משנת 1991 עד 2014 מעמד השטח היה נתון למחלוקות בינלאומיות, אך מאז מרץ 2014 קרקעית הים ו של חור הבוטן הם באופן חוקי חלק מהמדף היבשתי .

חור הבוטן, שקרוי על שם צורתו דמוית הבוטן, היה אזור ברוחב (מזרח–מערב) של כ-55 קילומטרים ובאורך (צפון–דרום) של כ-480 קילומטרים, שהיה מובלעת ימית באזור הכלכלי הבלעדי של רוסיה המשתרע בין חופי חצי האי קמצ'טקה, איי קוריל, סחלין ליבשת הרוסית (מחוזות חברובסק ומגדן). חור הבוטן לא היה שייך לאזור הכלכלי הבלעדי של רוסיה מכיוון שהוא יותר מ-200 מיל ימי (שהם כ-370 קילומטרים) מחופי רוסיה.

אזורים כלכליים בלעדיים אינם אזורי ריבונות, אלא אזורים בהם זכויות ריבוניות מסוימות וסמכות שיפוט מעשיות. מכיוון שהשטח לא היה באזור הכלכלי הבלעדי הרוסי, אזרח כל מדינה היה יכול לדוג שם, ולכן היו שהחלו לעשות זאת בכמויות גדולות בשנת 1991, כאשר חלק מהערכות קובעים כי הם דגו כמיליון טונות של . מעשים אלו נתפסו על ידי רוסיה כסכנה לערך הדגים שלה, מכיוון שהדגים הנמצאים בחור הבוטנים הם אותם הדגים מהאזור הכלכלי הרוסי, הסובב אותו. מצב זה נקרא "".

בעקבות מצב המנייה החוצה באזור, בשנת 1993 הסכימו סין, יפן, פולין, רוסיה ודרום קוריאה להפסיק את הדיג בחור הבוטן עד שמלאי הדגים באזור יתאושש, אך ללא הסכמה כיצד להמשיך לאחר מכן, וזאת בעוד ש, שיצר מסגרת שנועד לסייע לניהול שיתופי של מצבי מניות חוצות, נכנס לתוקף בשנת 2001, 8 שנים מאוחר יותר.

רוסיה עתרה לאומות המאוחדות במטרה להכריז על חור הבוטן כחלק מהמדף היבשתי שלה. בנובמבר 2013 קיבלה ועדת משנה של האו"ם את הטיעון הרוסי, ובמרץ 2014 פסקה העצרת הכללית של האומות המאוחדות המלאה שהשטח מוכר כחלק מהמדף היבשתי של רוסיה ולכן הופך לחלק ממנה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:רוסיה: גבולות