רחוב רחל אמנו

ממוזער|בית לואיזידיס
ממוזער|וילה ברחל אמנו
ממוזער|גני קטמון וגן אופירה נבון
רחוב רחל אמנו הוא רחוב מרכזי בשכונת קטמון הישנה בדרום ירושלים, הכולל מספר מוקדים מרכזיים והיסטוריים. לאורך השנים שכנו ברחוב מוסדות דיפלומטיים רבים, בין היתר הקונסוליות של בלגיה, לבנון, מצרים, סוריה, צ'כוסלובקיה, פולין, ונצואלה ויוון, ושגרירויות חוף השנהב ואורוגוואי כמו גם השגרירות הנוצרית הבינלאומית.

תחילתו של הרחוב בשכונת המושבה הגרמנית, בהתפצלות מרחוב עמק רפאים בכיכר חכמי יוון מול בית הקברות הטמפלרי, דרך המושבה היוונית, ומשם הרחוב חוצה את שכונת קטמון.
היסטוריה
רחוב רחל אמנו נסלל בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 לאורך הגבול הצפוני של המושבה היוונית והיה ידוע בשם "דרך המושבה היוונית". רוב הבתים ברחוב נבנו בבתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי פלסטינים נוצרים עשירים שהשכירו רבים מהם לפקידים בריטים רמי-דרג בממשלת המנדט ולקונסוליות. ברחוב הצפירה הקימו הבריטים מועדון ספורט. במקום הוקמו מגרשי טניס ומגרש כדורגל (מגרש קטמון) שצדו הדרומי גבל ברחוב. הבריטים עודדו וארגנו משחקי כדורגל, ואף תמכו בהקמת קבוצות מקומיות שנגדן התחרו.

התושב היהודי הראשון ברחוב היה רופא השיניים היילפרון, שעלה מגרמניה והיה נשוי לאשה גרמנייה ממוצא נוצרי. היילפרון רכש מעזיזה מאסו את הקומה השנייה של ביתה. ב-1940 השכיר חדר בדירתו לרחה פריאר וילדיה.

בשנת 1952 שונה שם הרחוב ל "רחוב רחל אמנו", שם שנבע ממיקומו בין דרך בית לחם ודרך חברון, המובילים לקבר רחל.

בדצמבר 1965⁩, בעקבות התגברות תנועת כלי הרכב באזור, הפך חלקו המערבי של הרחוב יחד עם מספר רחובות סמוכים לחד-סטריים.

אתרים בולטים ברחוב
 בית ד"ר פוטיוס אפקלידס (רחוב רחל אמנו 3), שמשמש היום כמוזיאון קטן לעדה היוונית-אורתודוקסית.
 מדרשיית הרטמן לבנות (רחוב רחל אמנו 18) - במתחם בו פעל עד 1948 הגדוד הירושלמי של האצ"ל.
 וילה ברחל אמנו (רחוב רחל אמנו 20) - בעבר קונסוליית צ'כוסלובקיה, ולאחר מלחמת העצמאות שגרירות חוף השנהב, מכון הרטמן, ומאז 1997 השגרירות הנוצרית הבין-לאומית ירושלים.
 מגרש קטמון (רחוב רחל אמנו 16) - בעבר היה מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הפועל ירושלים, כיום מתחם גני קטמון וגן אופירה נבון.
 הקונסוליה הסורית (עד 1948) - ברחוב יהואש פינת רחל אמנו.
 גן דטרויט בצומת הרחובות חזקיהו המלך ורחל אמנו, ובו בור מים בן כ-1,500 שנה, מהתקופה הביזנטית, ומערה תת-קרקעית גדולה.
 בית הספר ליפתא (רחוב רחל אמנו 27) - תיכון עיוני לשילוב אמנויות.
 הקונסוליה היוונית בירושלים (רחוב רחל אמנו 31) - השוכנת במבנה ההיסטורי של קונסוליית מצרים בירושלים.
 בית מילקן (בעבר נקרא וילת מורקוס) ברחוב רחל אמנו פינת רחוב תל חי, בעבר שגרירות אורוגוואי (1957-1980) והיום שוכן בו המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.

סביב "כיכר רחה פריאר" - אותה חוצים רחוב בוסתנאי ורחוב כובשי קטמון:
 בית לואיזידיס (רחוב רחל אמנו 39) - הבנוי אבן ירושלמית באדריכלות הסגנון הבין-לאומי.
 בית עבדין בי חושיימי ששימש בהמשך כקונסוליה הפולנית, ולאחר מכך כקונסוליה של ונצואלה (עד 1980). כיום משמש כמטה עמותת משפחה אחת.
 הבית ברחוב כובשי קטמון 32, ששימש את הקונסוליה של לבנון.
 פנסיון לוירר (רחוב רחל אמנו 35), שהיה בבעלות המשפחה הווינאית-יהודית לוירר, ושימש נופשים יהודים, ולאחר מכן שימש כמשכנה של הקונסוליה הבלגית במשך 25 שנה.
ארכאולוגיה
במספר חפירות ארכאולוגיות שנערכו ברחוב וסביבתו נחשפו ממצאים רבים מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל, כולל שרידי מבנה, פריטים אדריכליים בהם רעפים, שברי כלי חרס הכוללים: קערות, סירי בישול, ידיות ומכסי מחבתות, קנקנים, פערורים, קנקנים ונרות חרס. בנוסף מחשפה מחצבה ובור מים באורך של כ-40 מטרים מתחת לגן הציבורי - גן דטרויט.
לקריאה נוספת
 דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, כתר הוצאה לאור, 2002
 דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, כתר הוצאה לאור

 קישורים חיצוניים 



הערות שוליים

רחל אמנו, רחוב
קטגוריה:קטמון
קטגוריה:רחל