מבצע ראשית האור

מבצע ראשית האור היה מבצע של שירות הביטחון הכללי בשילוב צה"ל והימ"מ במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל להחזרתה של התצפיתנית טוראית אורי מגידיש משבי חמאס ברצועת עזה לישראל.

 החטיפה 

אורי מגידיש, בת 18 מקריית גת, שירתה כתצפיתנית במוצב נחל עוז על גבול רצועת עזה. היא נחטפה לעזה במהלך קרב מוצב נחל עוז בטבח שבעה באוקטובר יחד עם תצפיתניות אחרות שהופרדו ממנה והיא הוחזקה בנפרד על ידי אנשי חמאס מכוח הנוח'בה.

 תקופת השבי 
במהלך שהותה בשבי, תיארה מגידיש חשש מפגיעה כתוצאה מתקיפות של חיל האוויר. לדבריה, בשבוע השלישי לשהותה קרס גג המבנה בו הוחזקה כתוצאה מהפצצה והבית עלה באש. באירוע זה נהרג אחד משומריה והיא עצמה נפצעה בראשה וסבלה משבר בגולגולת. מגידיש תיארה כי חשה סחרחורת וחוסר שיווי משקל ופונתה לבית חולים סמוך, שם נתפרו פצעיה ללא אלחוש, בעוד אנשי הצוות הרפואי הורו לה לשמור על שקט בזמן שהיא תיארה זאת כ"כאב בלתי יתואר". לאחר לילה אחד בבית החולים, היא הועברה על ידי חמושים לדירת מסתור אחרת.

מגידיש העידה כי "המפקד" במקום שהותה ביצע בה מעשים מיניים, שכללו מגע גופני ועיסוק בחזה שלה. לדבריה, בנסיבות שבהן הוחזקה לא הייתה לה יכולת להתנגד למעשיו. היא ציינה כי לאחר זמן מה עיבדה את האירועים והכירה בהם כהטרדה מינית, תוך שהיא מדגישה כי אינה חשה אשמה על כך, כי לא יכלה למנוע את המעשים. 

ב-30 באוקטובר לפנות בוקר, בעת שישנה, החל מבצע החילוץ. מגידיש תיארה כי שמעה יריות והסתתרה מאחורי מקרר תוך שהיא קוראת בעברית. לוחם שהגיע לדירה הוציא אותה אל רכב שהמתין בחוץ. בתוך הרכב פנו אליה הלוחמים בעברית ובדקו את מצבה הרפואי. מגידיש ציינה כי חשה בהתרגשותם של המחלצים, וכי רק בדיעבד הבינה את משמעות האירוע עבורם בתקופה זו.

אז עמד לפניה אדם שנראה בדיוק כמו מקומי. "זה היה יכול להיות מישהו שבא לחטוף אותי, אבל הלכתי איתו. הוא לקח אותי ורצנו," סיפרה. הם הגיעו לרכב ונסעו משם. בתוך הרכב, האנשים דיברו אליה בעברית, והחייל שהביא אותה לרכב החל לבדוק אם היא פצועה. "אני זוכרת שהחלפתי איתו מבט, וראיתי כמה הוא נרגש. רק אחרי שחזרתי והתרגלתי לדברים קצת, הבנתי שעבור האנשים שחילצו אותי, זה היה, סוף סוף, רגע לנשום אחרי התקופה הקשה הזו".

 החילוץ 
ב-28 באוקטובר 2023, הצליחו אנשי היחידה המבצעית של השב״כ בשיתוף אמ"ן לאתר את המבנה שבו מוחזקת אורי והניעו מבצע לחילוצה. הרמטכ"ל הרצי הלוי וראש השב"כ רונן בר הסכימו ש"נדלק חלון הזדמנויות יקר" לחילוצה, ובאישור בנימין נתניהו ראש הממשלה נשלחה היחידה המבצעית של השב"כ לחלצה. 

בזמן החילוץ, הצליחו הלוחמים הישראלים להרוג או לפצוע את שומריה מכוח הנוח'בה מבלי שמגידיש ולוחמי השב"כ נפגעו. במהלך המבצע נותק הקשר לכמה דקות בין החיילים לחפ"ק ניהול המבצע.

 ההיערכות 
כוחות החילוץ המתינו בנקודות הכינוס לאישור הסופי ליציאה למבצע. דקות ספורות לפני מועד היציאה המתוכנן, התקבל במוקד המבצעים של שב"כ מידע מודיעיני חדש. בעקבות המידע, שנתפס כבעל השלכות על בטיחות הכוח והצלחת המשימה, הורו הרמטכ"ל וראש השב"כ על השהיית המבצע. לאחר הערכת מצב מהירה שבחנה את המידע החדש, בוצעו התאמות בתוכנית המבצעית, ככל הנראה בנתיבי ההגעה או בטקטיקת הפריצה, ועם סיום העדכונים, ניתן האישור המחודש והכוחות יצאו לדרך.

 החדירה והפריצה 
בחסות החשיכה ורעשי המלחמה של התמרון הקרקעי, שהחל יום קודם, כוח השב"כ החל בתנועה לעבר היעד בלב מחנה הפליטים "שאטי". התמרון של אוגדות צה"ל מסביב שימש כפעולת הסחה אסטרטגית, כשהוא מושך את תשומת הלב של מערך ההגנה של חמאס לחזית, ומאפשר לכוח המיוחד לחמוק דרך "השטחים המתים".

הכוחות הגיעו למבנה המגורים תוך שמירה על חשאיות. עם הפריצה לדירה, התפתח קרב פנים-אל-פנים מול שני פעילי חמאס ששהו במקום ושמרו על מגידיש. הלוחמים הרגו את המחבלים, ומגידיש חולצה מבלי שנפגעה במהלך חילופי האש. העובדה שהמחבלים חוסלו מבלי שהספיקו לפגוע במגידיש, או בלוחמי השב"כ, מעידה על רמת ההפתעה. מגידיש תיארה כי בתחילת המפגש עם הכוח המחלץ, הלוחם שלקח אותה נראה לה כתושב עזתי. למרות זאת, היא הסכימה להתלוות אליו, והשניים רצו אל רכב שהמתין בחוץ. בתוך הרכב פנו אליה הלוחמים בעברית, ואחד מהם בדק את מצבה הרפואי. מגידיש ציינה כי חשה בהתרגשות הלוחמים, והוסיפה כי רק בדיעבד הבינה את משמעות הצלחת המבצע עבור הכוחות המחלצים בתקופה זו.

מיד לאחר הפריצה למבנה, אבד הקשר עם הכוח המבצע למשך מספר דקות. נתק כזה בשלב המבצעי נחשב לאירוע חריג שעלול להצביע על סיבוכים בשטח, כמו מלכוד שהתפוצץ או היתקלות בכוח עדיף. בדיעבד התברר כי הנתק לא נבע מתקלה טכנית, אלא מכך שהלוחמים היו עסוקים בניהול הזירה: ביצוע סריקות, אבטחת הזירה וזיהוי החטופה, ולכן לא התפנו להשיב לקשר.  לבסוף, "הקשר חודש עם הדיווח: "היא בידינו. בריאה ומתקשרת". לאחר מכן שוחחה נציגת שב"כ מחמ"ל המבצעים עם מגידיש במטרה להרגיעה ולספק לה תחושת ביטחון. היא ציינה כי היא בדרכה לביתה ושיבחה את אומץ ליבה בתקופת השבי. מגידיש אישרה בשיחה כי היא חשה בטוב. לאחר מכן נסוג הכוח מהמבנה, חבר ליחידות שריון ולמסוקים שהמתינו בקרבת מקום, ומגידיש הוטסה לישראל. 

חילוצה של מגידיש העניק לחברה הישראלית זריקת מורל ותקווה, בעיצומם של אבל וחרדה לאחר טבח שבעה באוקטובר. בעוד שחמאס ניסה לערער זאת, באמצעות לוחמה פסיכולוגית והפצת שמועות שקריות על כניסתה להיריון.

 לאחר החילוץ 
עם שחרורה הועברה מגידיש למרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, ולאחר מכן לחקירת שב"כ בת 12 שעות. גורמי ביטחון מסרו שבחקירתה היא מסרה מידע רב. לאחר מכן חזרה למשפחתה. השב"כ וצה"ל הורו למגידיש שלא להתראיין והציבו לצידה קצינה שתשגיח על כך.

בפברואר 2024 חזרה מגידיש, לבקשתה, לפעילות בשירותה הצבאי באגף המודיעין. מגדיש הדגישה שהיא בחרה לחזור לשירות מרצונה החופשי, כחלק מתהליך השיקום שלה, מתחושת שליחות ורצון לתרום למדינה. ב-10 באפריל 2025 השלימה שירות חובה בן שנתיים והשתחררה מצה"ל. 

לאחר השחרור  דיברה על הכאב באובדן חברתה נועה מרציאנו, שנרצחה בשבי וגופתה חולצה מאוחר יותר, ועל הצורך להמשיך ולהילחם למען החטופים שנותרו מאחור.

לרגל יום העצמאות ה-76, השיאה משואה בטקס הדלקת המשואות.

 ראו גם 
 מבצע יד זהב
 מבצע ארנון
 חילוץ פרחאן קאדי

 קישורים חיצוניים 

 טקס הדלקת המשואות 2024: משואת התקווה, באתר מערך הדיגיטל הלאומי


 הערות שוליים 

ראשית האור
ראשית האור
קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:שביית אזרחי ישראל וחיילי צה"ל
ראשית האור
קטגוריה:2023 ברצועת עזה