אלכס דנציג

אלכסנדר (אלכס) דנציג (בפולנית: Alexander (Alex) Dancyg; 21 ביולי 1948 – 14 בפברואר 2024) היה היסטוריון ישראלי יליד פולין, מחנך ביד ושם, חקלאי ותומך פעיל בדיאלוג פולני-יהודי. דנציג היה חבר קיבוץ ניר עוז ונחטף במהלך הטבח בניר עוז בטבח שבעה באוקטובר. לאחר 9 חודשים בשבי ב-22 ביולי 2024 הודיע צה"ל כי דנציג אינו בחיים. גופתו חולצה והושבה לישראל ב-20 באוגוסט 2024.

 ביוגרפיה 
דנציג נולד בוורשה שבפולין בשנת 1948 להורים ניצולי השואה, נינה ומרטין דנציג. צאצא ישיר לרב אברהם דנציג, מחבר הספר חיי אדם. בשנת 1957 עלו הוא ומשפחתו ארצה והתגוררו בתל אביב. דנציג הצטרף לתנועת הנוער השומר הצעיר, ושירת בצבא הגנה לישראל. במהלך שירותו הסדיר בצנחנים לחם במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה היה בין חברי גרעין השומר הצעיר לניר עוז, שם פגש את רחל, לימים אשתו, ושם הקים את ביתו.

בשנת 1974 קיבל תואר בהיסטוריה בהצטיינות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, לאחר מכן שימש כמורה ומחנך בבית הספר האזורי מעלה הבשור שבמועצה האזורית אשכול. 

בשנת 1986 ביקר דנציג בפולין, בפעם הראשונה מאז עזב אותה בילדותו, במסגרת משלחת כנציג השומר הצעיר, בין היתר במחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. לאחר שובו החל לפעול בחינוך בנושא השואה והיחסים הסבוכים שבין פולין והיהודים, והיה מיוזמי מסעות הנוער לפולין בתקופה זו.

בשנת 1990 החל לעבוד עם משרד החינוך ויד ושם בהכשרת מדריכי מסע בני נוער לפולין. דנציג הכשיר מאות מדריכים, והשפעתו על תחום המסעות לפולין הייתה גדולה. דגשי החינוך שלו נסובו סביב הרצון לחנך לזיכרון השואה דרך החיים ולא דרך המוות, וכללו את העולם היהודי שהתקיים בפולין לפני השואה ותרבות פולין. עבודתו ביד ושם כללה גם הרצאות ומפגשים עם אנשי חינוך, כמרים וסטודנטים מפולין ומישראל, בהם קז'ימייז' סמולן.

בשנת 1991 השתתף בשעשועון הטלוויזיה "מקבילית המוחות".

עבודתו כללה תוכניות רבות עבור הדיאלוג הישראלי-פולני, ביניהן סמינרים משותפים למורים פולנים וישראלים, ותוכנית שבמסגרתה תלמידים מ-120 בתי ספר ישראליים ופולניים נפגשו אלה עם אלה במהלך סיורי בתי ספר ישראליים לפולין.

 החטיפה לעזה ומותו 
ממוזער|ציור קיר בוורשה המציג את אלכס כחלק מקמפיין שקרא לשחרורו, אוקטובר 2023
ממוזער|כיסא לכבודו של אלכס דנציג בשולחן השבת של כיכר החטופים
ב-7 באוקטובר 2023, עם תחילת טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל נחטף דנציג על ידי מחבלי חמאס מקיבוץ ניר עוז. התכתובת האחרונה לפני החטיפה היה הודעת טקסט ששלח לבנו יובל, בערך ב-8:30 בבוקר, ובה סיפר דנציג על המצב בקיבוץ.

אחת החטופות שהייתה איתו סיפרה שהוא העביר לשאר החטופים השוהים איתו הרצאות בנושאים היסטוריים בשבי.

ב7-באוקטובר היו בניר עוז 14 מבני משפחתו של דנציג. בנו, כלתו, בתו, חתנו ושש מנכדותיו שרדו את המתקפה כשהסתתרו בממ"דים בבתיהם. גרושתו החזיקה את דלת הממ"ד סגורה במשך שבע שעות, והגנה על עצמה ועל שני נכדיה.

ציורי קיר עם ההאשטאג "StandWithAlex" צוירו בוורשה כחלק מקמפיין שנועד ליצור לחץ לשחרורו.

ב-22 ביולי 2024 הודיע צה"ל כי דנציג אינו בין החיים וגופתו מוחזקת בידי ארגון הטרור חמאס.

ממוזער|ימין|אנדרטה לזכרו של דנציג בבית הקברות היהודי בוורשה
ב-20 באוגוסט 2024 הודיע צה"ל כי גופתו של דנציג הושבה ארצה, יחד עם חמש גופות נוספות של זקני החטופים: יורם מצגר, אברהם מונדר, יגב בוכשטב נדב פופלוול, והפסל חיים פרי. תחילה הייתה סברה שלמעט מצגר, השאר נהרגו יחד עם שוביהם מחנק מפחמן חד-חמצני שנוצר משריפה בעת התקפת חיל האוויר על בכירים ביעד סמוך. לעומת זאת באתר 360 לזכר קרבנות המתקפה, נרשם שהארבעה שנחנקו היו עמירם קופר (גופתו הייתה באחרונים שהוחזרו) ושלושה שגופותיהם נמצאו עם זו של דנציג: יורם מצגר, נדב פופליוול וחיים פרי. 

בדצמבר 2024 הודיע צה"ל כי ששת החטופים שגופותיהם נמצאו יחד הוצאו להורג על ידי מחבלי חמאס במנהרה בח'אן יונס. לא ניתן לדעת בוודאות ממה נהרג דנציג. על פי הערכות צה"ל הוא נורה על ידי השובים בעקבות הפגזה צה"לית שהתרחשה בסמוך למנהרה שבה שהה. על פי צה"ל אין דרך לקבוע אם נהרגו מהירי או מחנק בעקבות ההפגזה אך ברור שלא היו שורדים גם אם לא היו נורים.

בבית הקברות היהודי בוורשה הוקמה אנדרטה לזכר דנציג.

 חיים אישיים 
לדנציג 4 ילדים ו-13 נכדים ונכדות.

 פרסים 
 ב-2013 אות כבוד של קרן התרבות הפולנית.
 פרס ועדת החינוך הלאומית - אות הכבוד הגבוה ביותר של משרד החינוך הפולני
 צלב הכבוד מכסף (Cross of Merit)  מנשיא פולין לך קצ'ינסקי.
 כאיש מחלקת ההדרכה בתנועת השומר הצעיר זכה בפרס שר החינוך עם שותפיו מבני עקיבא על שיתוף פעולה בין שתי התנועות, על תוכנית חינוכית משותפת שכללה חוג לימוד משותף ומפגשים עם ההנהגות והחניכים בסניפים.
 במהלך תקופתו בשבי זכה דנציג בשני פרסים שאותם קיבל בנו יובל עבורו:
 פרס "איש הפיוס" מטעם הקרן ליהודים ונוצרים בפולין.
 פרס "הנשר על שם יאן קרסקי" מטעם קרן יאן קרסקי.

 ספרים 
 מדריך למסייר בווארשה (2005, בשיתוף עם בתיה דביר), הוצאת מורשת
 מדריך למסייר בקרקוב (2003), הוצאת מורשת
 מדריך למסייר בלובלין (2008, בשיתוף עם בתיה דביר), הוצאת מורשת
 מדריך למסייר בלודז' וסביבתה (2014, בשיתוף עם בתיה דביר), הוצאת מורשת
 מדריך למסייר בגליציה (2016, בשיתוף עם בתיה דביר), הוצאת מורשת
 מדריך למסייר בביאליסטוק, פלוצק, טורון, פוזנן (2018, בשיתוף עם בתיה דביר), הוצאת מורשת

 קישורים חיצוניים 

 קורות חייו של אלכס דנציג 
 על אלכס דנציג, באתר יד ושם
 פרידה מאלכס, באתר יד ושם


 הערות שוליים 

קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:ניר עוז: אישים
קטגוריה:חטופי ניר עוז
קטגוריה:חטופים ישראלים שנרצחו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024