בנימין בן שלמה הלוי

הרב בנימין בן שלמה הלוי (ה'תכ"ז, 1667 – ה'תפ"ד, 1724) היה דיין, פוסק, מקובל באיזמיר. מכונה בחכמי דורו "נשיא נשיאי הלוי".

 תולדותיו 
נולד לרבי שלמה הלוי, מחבר הספר "לב שלמה" (שאלוניקי, תקס"ח), שהיה בנו של רבי בנימין הלוי. והיה מחכמי איזמיר ולבתו של רבי יהונתן גלאנטי (השני) (בנו של ר' משה גלאנטי). בעיר צידון, וגדל באיזמיר.

שם חותנו הוא ר' אהרן אלימלך.

לא ידוע שנת לידתו, אבל נולד בערך בשנת תכ"ז, שכן זקנו רבי בנימין הלוי, כתב אגרת לנתן העזתי בשנת תכ"ה-תכ"ו, למה בנו רבי שלמה לא הוליד בן, והבטיח לו שיולד בן בתוך שנה.

כבר בילדותו ניכר בו דרכי חסידות, ובהיותו בן י"א שנים הפציר באביו להניח תפילין.

שימש כאב בית דין באיזמיר בימי ר' ישראל בנבנישתי, בנו של בעל "כנסת הגדולה".

העמיד תלמידים הרבה, וביניהם הוא ר' אהרן אלפנדרי, בעל "יד אהרן", ומוזכר רבות בספריו של רבי אהרן.

שלח כמה תשובות הלכתית לרבי אברהם חיים רודריגס מחבר "ארח לצדיק". ותשובותיו וחידושים שלו נמצא בספרו של אביו "לב שלמה".

יצא נגד נחמיה חיון וספריו.

נפטר במגפה לפי מאיר בניהו בעשרה בתמוז ת"פ.

ובספר לשון ערומים לרבי ברזילי יעבץ נמצא הספד שנשא בכפר בונגאר-באשי הסמוך לאיזמיר עליו.

ולפי שלמה אברהם רוזאניס נפטר במגפה בשנת ת"צ.

ולפי דוב בר וואכשטיין ויעקב שפיגל נפטר בשנת תפ"ד. שכן נספד על ידי רבי ישראל יעקב אלגאזי בספרו "שמע יעקב" פרשת משפטים בשנת "תפד"ה", שהוא כנראה שנת ה'תפ"ד. וכן נמצא הספד על ידי ר' יצחק פראנסיס, ב"פני יצחק", פרשת נצבים, דרוש שני, בשנת "תפד"ה".

לקריאה נוספת
 שלמה אברהם רוזאניס, קורות היהודים בטורקיה וארצות הקדם - חלק ד, עמ' 290.
 ישראל וינשטוק, טמירין, א, עמ' יג, הערה 25.
 מאיר בניהו, ספר זיכרון להרב יצחק נסים, ירושלים תשמ"ה, ד, עמ’ קמו-קנד.
 יעקב שפיגל, מוריה, שטז-שיח, תמוז תשס"ה, עמ' לב-לח.

הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:ילידי 1667
קטגוריה:נפטרים ב-1724