אלכרמס

אלכרמס (באיטלקית: Alchermes; בערבית: القرمز; בפרסית: کرمست) הוא סוג של ליקר איטלקי (במיוחד בטוסקנה, אמיליה-רומאניה ובסיציליה) המוכן על ידי שילוב של אלכוהול נייטרלי עם סוכר, קינמון, ציפורן, אגוז מוסקט, וניל, עשבי תיבול וחומרי טעם אחרים.

 מאפיינים 
המאפיין הבולט ביותר שלו הוא צבעו הארגמן, המתקבל על ידי תוספת של קרמס, חרק בקנה מידה קטן שממנו נובע שם המשקה. (קרמס הוא סוג של חרק קשקשת בסדרת הפשפשאים: Hemiptera). הוא ניזון ממוהל אלונים; הנקבות מייצרות צבע אדום הנקרא גם "קרמס", שהוא מקור הארגמן הטבעי. המילה "קרמס" מקורה בטורקית (qirmiz או kirmizi). מספר גרסאות קנייניות זמינות מסחרית, כאשר חומר הצביעה הוא צבע שמקורו בזפת פחם כגון E124 או E126. תכולת האלכוהול במשקה היא כ 21% - 32%. השימוש העיקרי שלו הוא בצביעה של מאפי מגדנאות, אם כי קינוחים מהירים נעשים לפעמים על ידי הוספתו לחביצה וסוכר. בפודינג האיטלקי זופה אינגלזה, עוגת ספוג או בישקוטים ספוגות בליקראפרסקים מתוקים – אלכרמס אפרסקים – מתכון ועצות זה מרכיב עיקרי.

 היסטוריה 
אלכרמס היה ליקר אהוב מאוד על משפחת מדיצ'י, למעשה בצרפת הוא נקרא "ליקר מדיצ'י".דרך הכנת הליקר (מתכון באיטלקית) מהגרסה המקורית, האלכוהולית למדי, נגזרו סוגים שונים של עותקים, כמעט בכל אזורי איטליה, המאופיינים באחוז אלכוהול נמוך ובטעם מתוק יותר. בימי קדם בסיציליה שימש ליקר זה, שנקרא "ארכמיסי", נגד "תולעים מפחידות", כלומר, כאשר, למשל, ילד נבהל מאוד מאירוע מסוים: במקרה זה, הסבים דאגו לתת לתת. לילד כפית או שתיים מהאלכוהול הזה (תלוי במידת הפחד) כדי לגרש את הפחד. אלכרמס הוא גם מרכיב בקרם רג'יו הטיפוסי.

 כשיקוי 
אלכרמס היה שינוי של שיקוי confectio alchermes מהמאה ה-8, טוניק שהיה מורכב מחוטי תולעי משי גולמי, מיץ תפוחים, פנינים טחונות, מושק, ענבר אפור, עלי זהב, מי ורדים, קינמון, סוכר ודבש. ברפואה הקדם-מודרנית, השיקוי דורג בין הטוניקים הטובים ביותר ללב והיה בשימוש תכוף עבור פעמת (דפיקות לב), או התעלפות, לפעמים עבור אבעבועות שחורות או חצבת, וכאמצעי שיקום כללי.

 לקריאה נוספת 
 גרינפילד, איימי באטלר: אלכרמס "ליקר של חוזק מופלא" גסטרונומיה. 2007 חורף; ז(1): 25–30.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: ליקרים