פרשת בני הערובה בבארי

פרשת בני הערובה בבית פסי כהן בקיבוץ בארי התרחשה ביום הראשון של טבח שבעה באוקטובר 2023, שהתרחש גם בשטח הקיבוץ. כ־40 מחבלים מחמאס התבצרו בבית עם 15 בני ערובה, במטרה לחטוף אותם לעזה. במשך שעות התנהל משא ומתן תוך ירי עז בין המחבלים לבין כוחות צה"ל והימ"מ. במהלך הלחימה ירה טנק ארבעה פגזים. לאחר מכן פרצו לוחמי הימ"מ וסיימו את הקרב. מבין 15 בני הערובה, רק שתי נשים שרדו, והשאר נרצחו על ידי המחבלים; כל המחבלים נהרגו למעט אחד שנכנע.

לאחר האירוע עלו טענות מצד ניצולים ובני משפחות ההרוגים כי פגזי צה"ל הם שגרמו למותם יקיריהם. בהמשך תמך תחקיר של רשות העתיקות ותחקיר פנימי של מח"ט בשריון בטענה זו. אולם תחקיר צה"ל שפורסם בהמשך קבע כי ככל הנראה מרבית בני הערובה נהרגו מירי המחבלים, ולא מהפגזים. לפי מסקנות התחקיר, החלטותיו של תא"ל ברק חירם היו סבירות לנוכח תנאי הקרב והכאוס ששרר בקיבוץ באותו יום.

מהלך האירועים
השתלטות המחבלים על בני הערובה
ממוזער|כרזה לזכרו של טל סיטון במיצב להנצחת החללים ברחובות

ב-6 באוקטובר 2023, ליל שמחת תורה, אירחה פסי כהן בביתה שבבארי את אחותה חנה, בעלה יצחק (איציק) סיטון ובנם טל סיטון שנשארו ללון. למחרת בשעה 06:29 בבוקר החל טבח שבעה באוקטובר ביישובים רבים בדרום ישראל ובמרכזה. עם הישמע אזעקות צבע אדום נכנסו פסי ואורחיה לממ"ד. בשעה 12:56 פרצו המחבלים לביתם. הם רצחו את יצחק (איציק) סיטון ופצעו את בנו טל. המחבלים גררו לביתה של פסי כהן את השכנים מהבתים הסמוכים: אילה ("איילוס") חצרוני והתאומים בני ה-12 ליאל וינאי שגדלו אצלה, השכנה חוה בן עמי, זאב וזהבה הקר, וכן סוהיב אבו עמר, נהג אוטובוס ממזרח ירושלים, שהמחבלים חטפו מהמסיבה ברעים כדי שישמש להם מתורגמן. האחרונים שהובלו לבית היו הדס ועדי דגן, ואיתם בני הזוג יסמין פורת וטל כץ, שנמלטו ממסיבת הטבע נובה שליד קיבוץ רעים ומצאו אצלם מקלט. הם הובלו לבית של פסי בסביבות השעה 15:00, אחרי שהמחבלים פוצצו את דלת המקלט בביתם של הזוג הדס.

היו בבית 14 בני ערובה חיים ואיציק סיטון ההרוג. המחבלים הושיבו את בני הערובה סביב שולחן האוכל. בשעה זו עדיין לא הגיעו כוחות משטרה וצה"ל, אך המחבלים חשבו שהם מוקפים כוחות ביטחון. מפקד המחבלים שאל את יסמין פורת, באמצעות המתורגמן החטוף, אם היא מכירה אנשים במשטרה, היא השיבה בחיוב והוא ביקש ממנה להתקשר. הוא הורה לה לומר למשטרה שהם 50 בני ערובה (ולא 14), ושהם נמצאים בחדר האוכל. הוא דיבר עם השוטרים בטלפון ודרש שייתנו להם לקחת את בני הערובה לרצועת עזה מבלי שהצבא יפגע בהם, אחרת הם יוציאו את בני הערובה להורג אחד אחד.

הקרב בין כוח צה"ל וימ"מ למחבלים
בסביבות השעה 16:00 הגיע למקום כוח של צה"ל וימ"מ, והתנהל קרב יריות ממושך בינו לבין המחבלים שבבית. במקביל שוחח בטלפון עם משטרת ישראל מפקד חוליית המחבלים, חסן חמדונה. הוא הודיע כי בכוונתו להיכנע, ונענה כי עליו להתפשט ולצאת החוצה עם בת הערובה ששוחחה איתם בתחילת השיחה. חמדונה הציע לשאר המחבלים שייכנעו גם הם, אולם הם סירבו, ואיימו עליו שיהרגו אותו אם ייכנע והם רואים זאת כבגידה. הירי פסק, והוא יצא עם בת הערובה יסמין פורת כשהיא צמודה לגופו ומשמשת עבורו כמגן אנושי. פורת סיפרה שכאשר הם יצאו לחצר היא ראתה שם את בן זוגה שוכב כפות ופניו לקרקע, ולידו עוד שלושה בני ערובה. היא קראה לו והוא הרים את ראשו. כשהמחבל הגיע עם יסמין לחיילים והשוטרים שעמדו מנגד הוא שחרר אותה. החיילים אזקו את ידיו וכיסו את עיניו. הוא ויסמין פורת נחקרו בשטח וגילו שיש בבית וסביבו 40 מחבלים ו-13 בני ערובה חיים. בסיום החקירה לוחמי הימ"מ הורו לו לכרוז במגפון לחבריו להיכנע. הוא ביצע זאת ואף קרא לשאר המחבלים בשמותיהם הפרטיים. האש חודשה, המחבלים ירו רקטת RPG, ושני לוחמי ימ"מ ירו שני טילי לאו אל עבר הבית.

לפי תחקיר הניו יורק טיימס, במהלך האירוע התפתח עימות בין מפקד צוות הימ"מ, שביקש להמשיך במשא ומתן כדי לאפשר כניעת מחבלים נוספים, לבין מפקד אוגדה 99, תא"ל ברק חירם, שהתעקש לסיים את הקרב לפני רדת החשכה מחשש שהמחבלים ינצלו את הלילה לברוח, או לפגוע באזרחים נוספים. לפי התחקיר הורה חירם לטנק לירות לעבר הבית, גם במחיר פגיעה בבני ערובה. לפי הדס דגן, ששרדה את האירוע, הפגזים שהטנק ירה גרמו למות כל בני הערובה, כולל בעלה, ושל המחבלים. עם זאת, תחקירים צבאיים ואזרחיים קבעו כי בני הערובה נהרגו מירי נשק קל עם כדורי 7.62, ולא מהפגזת הטנק. דובר צה"ל מסר כי האירוע יתוחקר לעומק כאשר התנאים המבצעיים יאפשרו זאת. רק כחודש וחצי לאחר מכן זוהתה גופתה של הילדה בת ה-12 ליאל חצרוני, האחרונה מבין הנעדרים, שנהרגה בבית יחד עם אחיה התאום ובני משפחה נוספים.
250px|ממוזער|מצבות בני משפחת חצרוני שנהרגו בביתה של פסי כהן

 חקירת האירוע 
על פי תחקיר של מח"ט בחיל השריון, לא ניתן לקבוע ש-15 בני הערובה שהוחזקו בבית נהרגו מפגז הטנק. סיבת המוות המשוערת היא כי הרוב המכריע של החטופים נהרגו כתוצאה מירי נשק קל (קלצ'ניקוב). ההערכה היא כי אחד החטופים שהוחזקו בחצר נהרג מרסיסים גם דוח של רשות העתיקות הגיע למסקנות דומות.

 תחקיר צה"ל 
לפי תחקיר צה"ל ב־7 באוקטובר 2023 התרחשו שלושה אירועי בני ערובה: בתחנת משטרת שדרות, בבית רחל אדרי באופקים, ובבית משפחת כהן בקיבוץ בארי. באחרון הייתה הכי הרבה שליטה של כוחות מיוחדים לרבות יחידה מבצעית של ימ"מ וצוות משא ומתן משטרתי. האירוע בביתה של פסי החל בשעה 15:08, כשיסמין פורת דיווחה למוקדן שהן בפינת אוכל של הבית, והדיווח הובן כמתייחס לחדר האוכל של הקיבוץ. בשעה 15:59 הגיע כוח ימ"מ לחדר האוכל, ספג אש מהבית של פסי כהן הסמוך לו, והבין שהאירוע מתרחש שם. סביב הבית פעלו כ-50 מחבלים, ובתוכו 3-21 מחבלים שהחזיקו בכ־15 בני ערובה. מפקדם, חסן חמדונה, דיווח לעזה שהכוחות הקיפו את הבית. בשעה 16:13 מ' מהשב"כ מזהה שני אזרחים כפותים על הדשא, הוא מדווח על זה, אך הדיווח לא נטמע אצל המפקדים. רבע שעה לאחר מכן ימ"מ יורים טיל לאו על הבית, שהיה נפל.

ניסיונות משא ומתן על כניעתו של חסן חמדונה נמשכו, אך בשעה 16:37 ירה הימ"מ טיל לאו שני לעבר הבית. חסן חמדונה יצא מהבית עם יסמין פורת כמגן אנושי, ונכנע, תוך שהוא כורז לחבריו להיכנע. אולם שאר המחבלים המשיכו לירות. בסביבות השעה 17:00 פקד ארנון זמורה התגנב לבית ודיבר עם אחת מבנות הערובה. הוא ביקש ממנה לזחול לכיוונו. אז נשמע מהבית צרור יריות ואחריו דממה. זמורה דיווח על כך למפקד הימ"מ ולשב"כ, ועל פי התחקיר הובן שם בטעות שהמחבלים הוציאו להורג את כלל החטופים. בשעה 17:20 החליטו מפקדי הימ"מ והשב"כ להפעיל טנק כדי ללחוץ על המחבלים. תא"ל ברק חירם הגיע למקום, נתן אישור כללי לשימוש באש טנקים ועזב. בשעה 18:26 דווח בחמ"ל שב"כ שחמאס הורה למחבלים לברוח לרצועה. דקה לאחר מכן נורו פגזי טנק ראשונים – לשטח בלבד, ללא נפגעים. הפגז השלישי לא התפוצץ, ניתז ופגע במשקוף הבית, וגרם למותו של אחד מבני הערובה. הפגז הרביעי פגע בגג ולא גרם לנפגעים. בשעה 18:32 עדכנו המחבלים את מפקדתם בעזה שבכוונתם להתאבד, מכיוון שהם מכותרים. מפקד הפלגה בימ"מ, סנ"צ ב', שלקח פיקוד על אירוע בני הערובה, עודכן בשעה 18:45 כי כוח התגבור משדרות לא יגיע. לאחר ירי הפגז האחרון בשעה 18:57, המחבלים פתחו באש כלפי הכוחות. בשעה 19:56 החל מבצע ההשתלטות. לוחמי הימ"מ פרצו וניסו להנחות בני ערובה לזחול בכדי להימלט. הם השתמשו ברימונים וחיסלו את שלושת המחבלים. בסיום האירוע הוצאה בת ערובה בחיים.

מסקנות התחקיר קובעות כי כוחות הימ"מ והשב"כ מיצו את כל הכלים שעמדו לרשותם, וניהלו משא ומתן לצד הפעלת יכולות מבצעיות, תוך הבנה מודיעינית שהמחבלים מתכוונים להתאבד. החוקרים ציינו את גילוי הגבורה של מפקד הימ"מ, לוחמיו וחפ"ק השב"כ. לפי התחקיר, תא"ל ברק חירם נתן רק מסגרת הנחיות וכללים לפעולה, מבלי לנהל את האירוע בשטח. עוד נקבע שהשימוש בטנק בוצע בצורה סלקטיבית ונקודתית. לא הייתה כוונה לשימוש בטנק ככוח אש לפגיעה במחבלים עצמם או כחיפוי ללוחמים. לפי הממצאים, בתוך הבית לא נהרגו אזרחים מירי הפגזים, אך מחוץ לבית נפגעו שני בני ערובה כפותים מירי פגז שסטה ממסלולו.

 סיקור תקשורתי
במהלך שיחת הטלפון של בת הערובה יסמין פורת למשטרה, היא הוכרחה על ידי המחבלים לומר שבמקום מוחזקים 50 בני ערובה והשוטר בטעות הבין שהאירוע בחדר האוכל של הקיבוץ, דבר שגרם לדיווחים מוטעים במהלך האירוע.

האירוע סוקר באופן נרחב במהלך חודש דצמבר 2023 בתוכנית זמן אמת בערוץ "כאן 11", בתוכנית "אולפן שישי" של ערוץ N12 ובתחקיר של ניו יורק טיימס וכן במספר כתבות ופרסומים במחצית הראשונה של 2024.

ראו גם
 הטבח בבארי

קישורים חיצוניים










הערות שוליים

קטגוריה:טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:בארי
קטגוריה:בני ערובה ישראלים
קטגוריה:הרג חטופים, שבויים, ובני ערובה
קטגוריה:הטבח בבארי
קטגוריה:הרג אזרחים ישראלים בידי צה"ל