הטבח בכפר עזה

250px|ממוזער|שמאל|שי חרמש בהריסות ביתו בכפר עזה. מספר ימים לאחר הטבח הגיע לקיבוץ ומצא בהריסות הבית את התפילין שלו וחנוכיית המשפחה.
250px|ממוזער|שמאל|בית בשכונת הצעירים בכפר עזה, אפשר לראות את הסימנים באדום של האנשים שבדקו את הבית וגם הסימונים של זק"א. שנתיים לאחר הטבח. צולם בנובמבר 2025
הטבח בכפר עזה בוצע על ידי ארגון הטרור חמאס ומחבלים פלסטינים מארגוני טרור נוספים, בבוקר יום שבת, 7 באוקטובר 2023, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, בקיבוץ כפר עזה הסמוך לגדר הגבול בצפון רצועת עזה, כחלק מטבח שבעה באוקטובר. בטבח נרצחו 62 מחברי הקיבוץ, נהרגו 18 לוחמי צה"ל ושב"כ ונחטפו 19 מתושבי הקיבוץ, בהם משפחות שלמות, נשים וילדים. במהלך הטבח, המחבלים בזזו והציתו את בתי הקיבוץ ואת התושבים. בנוסף, חלק מהאלימות המינית במהלך טבח שבעה באוקטובר אירעה בכפר עזה.

 רקע 
קיבוץ כפר עזה
קיבוץ כפר עזה נמצא סמוך לגבול ישראל ורצועת עזה, על כביש 232, פחות או יותר מקביל לעיר עזה. הקיבוץ מרוחק מן הגבול בין 2 ל-3 קילומטרים, ונמצא כ-10 קילומטרים מצפון מזרח לנתיבות. ביישוב חיו ב-7 באוקטובר 2023 כ-950 איש ואשה, מהם היו ביישוב בבוקר 7 באוקטובר כ-800 בני אדם.

היישוב היה מוקף בגדר, ובה שבעה שערים: שלושה לכיוון מערב, אל רצועת עזה, שניים לכיוון מזרח ושניים בדרום. הגדר הייתה גדר "חכמה", כלומר גדר הנותנת התראה על נגיעה בה או חיתוך שלה, אך לא הייתה בגדר הגנה מעבר לכך. בקיבוץ הייתה כיתת כוננות ובה 15 חברים, מתוכם היו 14 בקיבוץ בבוקר שמחת תורה. נשקיהם של חברי כיתת הכוננות היו מאופסנים בנשקייה, שמקומה היה ידוע, כולל למחבלים. לא היו לחברי כיתת הכוננות מכשירי קשר, כי אלו טרם סופקו על ידי צה"ל.

כוחות צה"ל
הגזרה שבה נמצא הקיבוץ הייתה באותה שבת תחת אחריות גדוד 13 של חטיבת גולני וטנקים של גדוד 77, מחטיבה 7. על הקיבוץ עצמו הייתה אחראית פלוגה ב' של הגדוד, בפיקוד רס"ן . בשל החג צומצם סדר הכוחות בגזרה, ובעת המתקפה היו באזור כחצי מן החיילים בלבד. מצפון לקיבוץ, במוצב נזמית הסמוך לאנדרטת חץ שחור, כ-3 ק"מ מצפון מזרח לקיבוץ, היו טנק ונמ"ר בסך הכל היו בגזרה באותו יום ארבעה טנקים.

מחבלי הנוח'בה
את כפר עזה תקפו כ-250 מחבלי נוח'בה. כ-80 עד 100 מתוכם, 3 מחלקות, היו מגדוד דרג' תופאח; שתי מחלקות, 40 עד 65 מחבלים, היו מפלוגת נאצר רדואן, בגדוד אל פורקן; ו-80 נוספים ללא שיוך ארגוני. מטרת המחבלים, כפי שעלה מחקירת המחבלים שנפלו בשבי, הייתה לבצע רצח וחטיפה; מספרם היה גדול, יחסית לגודל הקיבוץ, וייתכן שהתכוונו להמשיך לקיבוץ סעד וליישובים סמוכים, וזאת בשל מפות שנמצאו אצל המחבלים שכללו מפות של קיבוץ סעד ושל הצירים לשדרות וליישובים נוספים. בניגוד למקומות אחרים, לא הצטרפו אל המחבלים בוזזים.

המחבלים הגיעו לקיבוץ במגוון דרכים - מצנחי רחיפה, אופנועים, מכוניות פרטיות וטנדרים. חלקם הגיעו ברגל - כאמור, הקיבוץ נמצא במרחק של כשני קילומטרים בלבד מהגדר. ברשות המחבלים נמצאו רובי סער, מקלעים, מטולי RPG-7, תחמושת רבה וכן מטעני חבלה. הם היו מצוידים במכשירי קשר פשוטים, לא מוצפנים, ששימשו לקשר ביניהם ובין מפקדת חמאס ברצועה. המחבלים לא התכוונו להתאבד: הם נשאו עמם ציוד רפואי, וטיפלו בפצועיהם תוך כדי הקרב.

דרג המפקדים של גדוד דרג' תופאח קיבל הנחיות להיערך לתקיפה כבר ביום שישי בשעה 21:00, והחלו לנוע לשטחי היערכות. במהלך הלילה קיבלו המחבלים בדרגים הנמוכים יותר הודעות דומות, והחלו גם הם לנוע לכיוון הגדר. המחבלים שנכנסו בגל השני קיבלו הודעה ב-6:29, בשבת בבוקר.

 הטבח 
ההתקפה על הקיבוץ
ממוזער|סיפורם של שני ילדיו של רועי עידן: מיכאל ועמליה, שהתחבאו שעות רבות בתוך ארון בגדים, בתערוכת סיפורי גבורה באשדוד

בבוקר 7 באוקטובר, בשעה 6:29, פתחו חמאס וארגונים פלסטיניים נוספים בירי תלול מסלול כבד על יעדים רבים, ביישובי עוטף עזה ובשאר הארץ. בכפר עזה נחתו לפחות ארבע רקטות. בשעה 6:42 דווח בקבוצת הווטסאפ של היישוב על נחיתת שלושה מצנחים ממונעים (המכונים "באקאיי") בתוך הקיבוץ. על פי ההערכה היו על כל אחד מהם שני מחבלים. צלם ynet רועי עידן, שהתגורר בקיבוץ, צילם בזמן אמת את הגעת המצנחים, שנחתו סמוך לביתו. הוא נרצח בתוך דקות מנחיתת המחבלים, יחד עם אשתו, , עובדת שב"כ. גופתו של רועי עידן זוהתה רק ב-18 באוקטובר. בתם בת ה-3, אביגיל, נמלטה לבית השכנים, משפחת ברודץ'. אבי המשפחה, אביחי, היה אחד מחברי כיתת הכוננות; הוא הכניס את אביגיל לביתו ויצא לכיוון נשקיית הקיבוץ. בהמשך השתלטו המחבלים על בית משפחת ברודץ' וחטפו לרצועת עזה את אביגיל, את ילדי משפחת ברודץ' ואת אם המשפחה. אביגיל נותרה בשבי עם משפחת ברודץ' עד לשחרורם ב-26 בנובמבר בעסקת שחרור החטופים הראשונה. שניים מילדי משפחת עידן הסתתרו בביתם ולא נחטפו.

במקביל לנחיתת מצנחי הרחיפה פרצו את גדר המערכת כ-80 מחבלים. הם הגיעו בתוך דקות לגדר הקיבוץ ופרצו אותה בעזרת דחפורים בשתי נקודות: בדרום מערב הקיבוץ, בשער שנקרא "פשפש הרחבה", ובצפון מזרח הקיבוץ, ליד החווה הסולארית. רוב המחבלים, כ-80, חדרו מהחלק הדרומי והחלו במסע הרג בקיבוץ. תחקיר צה"ל העלה חשד כי המחבלים שתקפו את הקיבוץ נעזרו במידע שסופק על ידי פלסטינים שעבדו במקום.

על פי ההערכה, עד השעה 8:30 נרצחו 37 תושבים. עד השעה 8:30 כבר היו בקיבוץ יותר מ-150 מחבלים.

הזמרת שי-לי עטרי ובעלה יהב וינר, תושבי הקיבוץ, התחבאו בביתם בזמן הטבח יחד עם בתם הפעוטה בת החודש. מחבל ניסה לפרוץ את חלון הממ"ד בו התחבאו. שי-לי ברחה לבית השכנים בעוד יהב יצא להדוף את המחבל ונרצח. בתחילה הוכרז כנעדר אך גופתו זוהתה ב-11 באוקטובר 2023. שי-לי התבשרה על כך בזמן ראיון לסקיי ניוז.

הצלמת והפעילה החברתית בתיה הולין, המתגוררת בקיבוץ, קיבלה טלפון מהשותף העזתי שלה לתערוכה שהציגו בפברואר 2023 בשם "בינינו", שניסה לשאוב אינפורמציה לגבי תנועת הצבא בכפר עזה. הולין הבינה מייד שהוא שיתף פעולה עם המחבלים.

 הקרב 
 לחימת חברי כיתת הכוננות 
דקות ספורות לאחר תחילת המתקפה יצאו חברי כיתת הכוננות ותושבים נוספים לקראת המחבלים. בשעה 6:49 הגיע הרבש"ץ,  יחד עם סגנו, , יחד עמם הגיע גם מפקד כיתת הכוננות, , לנשקייה של הקיבוץ. אליהם הצטרף אופיר ליבשטיין, ראש המועצה האזורית שער הנגב. המחבלים ידעו ככל הנראה על מיקומה של הנשקייה, וארבו שם לאנשי כיתת הכוננות. הם תפסו עמדות על מבנה מאחורי הנשקייה, ושלטו באש על הרחבה הסמוכה לה. מאש המחבלים נהרגו שחר אביאני, טל אילון, אבי הינדי,  נדב עמיקם, אורי רוסו ואופיר ליבשטיין חלק מחברי כיתת הכוננות שלא נהרגו נסוגו לבתיהם להגן על משפחתם לאחר שהבינו כי אין סיכוי לנהל קרב מול עשרות רבות של מחבלים וללא נוכחות של צה"ל בקיבוץ.

תושב נוסף בקיבוץ, תא"ל ישראל שומר, אז מפקד עוצבת המפץ, יצא מביתו חמוש בסכין. לאחר שהשיג רובה סער, ניהל קרבות עם מחבלים במשך שעות ארוכות, ואף הנחה כוחות שונים של צה"ל שהגיעו לקיבוץ.

עדי ראייה מהקיבוץ העידו כי שהו בממ"ד כ-20 שעות רצופות, ובצאתם מביתם להתפנות ממנו ראו גופות רבות פזורות ברחבי הקיבוץ, וכן כלי רכב שרופים. גופות רבות של מחבלים נמצאו בטנדרים שבהם הגיעו. בחלק מהמקרים העלו המחבלים את הבתים בקיבוץ באש ותושבים נשרפו בעודם בחיים.

 לחימת כוחות התגבור וכוחות צה"ל 
בסביבות השעה 8:30 בבוקר הגיעו כוחות מחטיבת עוז אל כפר עזה, יחידת שלדג מפקד חטיבת צנחנים, גדודי רותם וצבר של חטיבת גבעתי וגדוד 71 של חטיבה 55 (חטיבת צנחנים במילואים) ובהמשך כוחות מחטיבת הצנחנים.
עיקר הקרבות נוהלו על ידי גדוד רותם של חטיבת גבעתי בפיקודו של סגן אלוף ענאן פארס.
בקיבוץ החלו קרבות ממושכים שארכו מעל ל-30 שעות עד טיהור הקיבוץ ממחבלים בפיקודו של מפקד חטיבת גבעתי, אל"ם לירון בטיטו. בקרבות נהרגו לוחמים מסיירת מטכ"ל, מיחידת דובדבן, מיחידת מגלן, מגדוד צבר של גבעתי, מגדוד 202, מגדוד 890 של הצנחנים ומסיירת נח"ל. עלה חשד למנהרת טרור פעילה מעזה לשטח הקיבוץ. אחת הפלוגות קיבלה הוראה לכבוש את כפרית (מפעל בקיבוץ) כי היה מידע מודיעיני על מחבלים שהיו שם. הפלוגה פרצה למפעל מכיוון הפרדס ונורתה אליהם אש. חיל האוויר, בעזרת מסוקי קרב, פתח ציר עם פצצות תאורה. הם כבשו את המפעל וטיהרו אותו ממחבלים.

בחילוץ האזרחים השתתפו שוטרים מיחידת הגדעונים ולוחמי שב"כ.

מתחקיר מהלך הקרב, כפי שתיארו אותו לוחמי צה"ל שהגיעו לקיבוץ, עלה כי מול כפר עזה נפרצו לפחות שלוש פרצות בגדר הגבול, ודרכן זרמו עשרות רבות של מחבלים מ"גדוד שג'אעייה" של חמאס. הם תקפו מארבעה כיוונים ופוצצו שער בגדר הקיבוץ.

פלוגת הכשרות של סיירת נח"ל לקראת סיום מסלול, שתפסה שבת כוננות ביחידת האם בבסיס בית ליד, הוקפצה בשבת ונכנסה לכפר עזה ב-3 בצהריים, שם נלחמה 60 שעות. לוחמי הפלוגה הרגו 7 מחבלים וחילצו משפחות ממחבלים.

בלילה השני של הלחימה, כוח של כ-20 מחבלים המצוידים ברובי סער ומטולי RPG חצה את הגבול וניסה לבצע מתקפה נוספת על הקיבוץ. כוח קטן המורכב מ-2 מחלקות מגדוד 71 של חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים, חיסל את המחבלים בקרב יריות מטווח קצר בסמוך לגדר הקיבוץ.

אחד הלוחמים שנהרג בקרב היה סרן אור יוסף רן (בנו של אברי רן), מאיתמר בשומרון, מפקד צוות ביחידת דובדבן. כמחווה, ביקרו תושבי קיבוץ כפר עזה אצל משפחת רן בחוות גבעות עולם והשאירו תעודת הוקרה על גבורת הבן, שנפל בהגנת הקיבוץ. האב השכול כתב: "ראה את הגדלות של הקיבוצניקים. הגיעו לחוה... והשאירו את התעודה הזאת. אנשים שעברו אסון נורא ומוצאים כוחות נפש להיות שותפים בצער אחרים...".

 תוצאות הקרב 
כאמור, בקיבוץ היו באותו יום כ-800 איש ואשה, מביניהם נרצחו 62 תושבים ועובדים זרים. 37 מתוכם - רוב הנרצחים - נרצחו עד השעה 8:30 בבוקר. שבעה מהנרצחים היו חברי כיתת הכוננות, רובם נהרגו בשעה הראשונה. 19 איש נחטפו, ושניים מתוכם - אלון שמריז ויותם חיים - נהרגו בשוגג מירי כוחות צה"ל ב-15 בדצמבר, לאחר שנמלטו משוביהם. רוב החטיפות היו מהשכונות הצפוניות שסמוכות לגדר הגבול, ורובן התרחשו בין השעות 10:00 - 12:00, למעט ניסיון אחד שהיה לקראת ערב ונכשל.

18 חיילי צה"ל נהרגו בקרבות שהתחוללו בכפר עזה, בהם רס"ל , שנפטר מפצעים שנפצע בקרב יותר משנה לאחר מכן. שישה מתושבי הקיבוץ נפלו בקרבות בהמשך המלחמה.

26% מבתי הקיבוץ ניזוקו ברמה שהוגדרה כנזק כבד, עוד 10% ברמת נזק בינוני, ו-61% ברמה קלה. רק אחוז אחד מבתי הקיבוץ לא ניזוק כלל.

 המחבלים שההשתתפו בטבח 

בנובמבר 2024 הודיע דובר צה"ל שחיל האוויר בהכוונת אוגדת עזה ושב"כ, תקף וחיסל את המחבל אחמד אל-דאלו, מחבל במודיעין הצבאי של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אשר לקח חלק בטבח בכפר עזה ב-7 באוקטובר. ביחד איתו חוסל מחבל נוסף.

באוקטובר 2025, ה-FBI עצר בלואיזיאנה את מחמוד אמין יעקוב אל-מוחטאדי, מחבל בארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין שהשתתף בטבח בכפר עזה בשבעה באוקטובר, ולאחר שנמלט מהרצועה לקהיר במרץ 2024 השיג דרכון פלסטיני מזויף, ונכנס לארצות הברית ב-12 בספטמבר 2024 באמצעות אשרת תייר. לפי כתב האישום נגדו, אל-מוחטאדי שיקר בבקשת הוויזה שלו לגבי מעורבותו בטבח ולקשריו הקודמים עם טרור.

 שחרור חטופים מהקיבוץ 
בעסקת החטופים שוחררו 11 חטופים מחברי הקיבוץ, בנוסף לשני אזרחי תאילנד שעבדו בקיבוץ ונחטפו משטחו. ב-16 בדצמבר נורו בעזה למוות בשוגג בידי צה"ל שניים מחטופי הקיבוץ - יותם חיים ואלון שמריז, לאחר שהצליחו להימלט משוביהם במשך מספר ימים.

בינואר 2025 שוחררו שתי החטופות אמילי דמארי ודורון שטיינברכר שנחטפו מהקיבוץ, במסגרת עסקה לשחרור חטופים.

ב-1 בפברואר שוחרר קית' סגל שנחטף מהקיבוץ, במסגרת העסקה לשחרור חטופים.

ב-13 באוקטובר שוחררו האחים גלי וזיו ברמן אשר נחטפו מהקיבוץ, במסגרת עסקה לשחרור חטופים.

לזכר הרוגי הקרב והטבח בכפר עזה, הוקמה בשנת 2025 סמוך לקיבוץ אנדרטת כתב ושם.

ב-1 במרץ התקיימה הצבעת חברי הקיבוץ בנוגע לפירוק השרידים והאם להקים אנדטרטה או להזיז את כל הבתים מהמקום

תחקיר צה"ל
ב-25 בפברואר 2025 הציג מפקד פיקוד העורף אלוף רפי מילוא לתושבי קיבוץ כפר עזה את תחקיר צה"ל על אירועי שבעה באוקטובר בקיבוץ.

 לקריאה נוספת 
 אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "כפר עזה: פוגרום כמו בעיירות במזרח אירופה", עמ' 146–150


 קישורים חיצוניים 

 מפת טבח 7 באוקטובר
 יוגב כרמל, השבת השחורה של כפר עזה, באתר N12

















 הערות שוליים 

*
כפר עזה
כפר עזה
כפר עזה
קטגוריה:כפר עזה
קטגוריה:ישראל: מיתות מצולמות
קטגוריה:ירי המוני בישראל
קטגוריה:ריטוש גופות
כפר עזה
כפר עזה