און טרק אינובישנס

און טרק אינובישנס בע"מ (באנגלית: On Track Innovations) היא חברה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק פתרונות תשלום דיגיטליים באמצעות טכנולוגיית תקשורת טווח אפס (NFC). מאז 2022 היא נמצאת בבעלות חברת "נאייקס". קודם לכן הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסת נאסד"ק וב.

היסטוריה
הקמת החברה
און טרק הוקמה בשנת 1990 על ידי עודד בשן ורוני גלבוע ושותפים נוספים. בשן וגלבוע עבדו קודם יחד במפעל "אלקטו גליל" בקריית שמונה שהוקם על-ידי החברה לפיתוח הגליל של קיבוצי ומושבי הגליל העליון, החברה לפיתוח קריית שמונה, בסיוע כספי של הקרן ההסתדרותית "תנופה לצמיחה" ובתמיכה של רפא"ל, במטרה לספק תעסוקה לתושבי האזור בענף האלקטרוניקה. המפעל סיפק שרותי יצור למעגלים מודפסים בקבלנות משנה. בשן מונה למנכ"ל המפעל ב-1984, לאחר שקודם שימש כמרכז המשק של קיבוץ כפר בלום, הוא החליט לגוון את מקורות ההכנסה של המפעל ולעסוק גם בפיתוח מוצרים. בשן גייס למפעל את רוני גלבוע, מהנדס אלקטרוניקה בוגר הטכניון שעבר למושב בית הלל הסמוך. אחד הפרויקטים בה זכו היה פיתוח רפת ממוחשבת עבור קיבוץ מחניים, מטרת המערכת הייתה זיהוי הפרה ומדידת תפוקת החלב שלה. כך שניתן לעקוב אחרי התפוקה שלה, לתת לה כמות מזון מדויקת יותר ולהוציא ממנה תפוקה גדולה יותר. הפתרון שפיתחו היה כרטיס זיהוי שנתלה על צוואר הפרה ובכניסה למכון החליבה הוצב גלאי הקורא את מספר הקוד שעל הכרטיס התלוי על צוואר הפרה ושומר את הנתונים במחשב. על בסיס מערכת זו פיתח גלבוע כרטיס חכם הניתן לקריאה באופן אלחוטי לשימוש במגוון יישומים, בין השאר: ככרטיס גישה לאתרים מאובטחים, כאמצעי לתשלום בכבישי אגרה, כפתרון לניהול רצפות ייצור ועוד. און טרק הוקמה במטרה לפתח ולשווק ברחבי העולם את הכרטיס.

און טרק הוקמה בראש פינה ובשנים הראשונות עסקה בפיתוח הטכנולוגיה ויישומים שלה ככרטיס חכם וארנק אלקטרוני "ללא מגע". היא ביצעה ניסויים ב-30 קיבוצים כפתרון לניהול מגוון שירותים, בהם חדר אוכל, שירותי מכבסה וככרטיס גישה. פיתחה פתרון תשלום לתחבורה הציבורית, פיתחה פתרון מתחרה ל"דלקן" וכרטיס חנייה חכם במקום תווי חניה.

הנפקה בבורסה
בשנת 1998 הגיעו הכנסות החברה לכ-1.5 מיליון דולר ושנה אחר כך ל-5.5 מיליון דולר. באוגוסט 1999 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור בבורסת ה"נוייר מרקט", בורסה לחברות הזנק שהפעילה הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט, שם גייסה 39 מיליון דולר לפי שווי שוק של 120 מיליון דולר. בנובמבר 2002 החלו מניות החברה להיסחר גם בנאסד"ק כמניה דואלית. בפברואר 2003 עברו מניות החברה להיסחר בבורסה המרכזית בפרנקפורט בעקבות סגירתה של בורסת ה"נוייר מרקט", ולאחר שעמדה בקריטריונים הנחוצים של הבורסה הגרמנית. במאי 2004 השלימה גיוס של 15.1 מיליון דולר בהנפקה פרטית של מניותיה למשקיעים מוסדיים ובנובמבר 2005 השלימה גיוס נוסף של 22.2 מיליון דולר.

גידול והתרחבות
ב גדלה והתרחבה פעילות החברה במהירות תוך שנים ספורות. בשנת 2000 זכתה, ביחד עם חברות נוספות, בפרויקט של הטמעת כרטיסים חכמים לסוכנויות הממשל האמריקני, שחלקה של און טרק בפרויקט הוערך בכ-50 מיליון דולר, בנוסף זכתה בארצות הברית בפרויקט של חברת וריפון, לייצור כרטיסי אשראי חכמים ללקוחות תחנות דלק וחנויות נוחות. באותה שנה גם רכשה % 51 מחברת אינטרקארד, חברה גרמנית לייצור ואינטגרציה של כרטיסים חכמים, במטרה להרחיב את פעילותה בשוק האירופי. באוגוסט 2000 נכנסה לפעילות בדרום אפריקה, ואת השנה סיימה עם גידול של 188% בהכנסות ל-15.5 מיליון דולר.

בפברואר 2001 רכשה את מלוא הבעלות של חברת אינטרקארד הגרמנית ורכשה חברה גרמנית נוספת. באותה עת גם זכתה במכרז של עיריית תל אביב לאספקת פתרון כרטיס חכם למרכזי הספורט שלה. במרץ 2002 זכתה במכרז לאספקת קוראים לכרטיסים חכמים שישמשו לכניסה מאובטחת למשרדי הממשלה בישראל. בסוף 2002 החלה בניסוי עם חברת מאסטרקארד לטכנולוגיה לקריאת כרטיסי אשראי ללא מגע. שנה אחר בחרה בה כספקית הטכנולוגיה, והיא החלה להיות מיושמת בכרטיסי האשראי של החברה בקיץ 2004.

ב-2003 החלה לספק פתרונות בטכנולוגית RFID של תיוג אלקטרוני באמצעות גלי רדיו. באותה עת החברה גם החלה להיות ספק מוביל של מערכות תשלום לתחנות דלק ברחבי העולם. נכנסה לשוק תעודות הזהות והדרכונים חכמים, מערכות זיהוי ביומטרי, ולתחום התחבורה עם פתרונות תשלום מבוססי כרטיס חכם, כולל הגרסה הראשונה של כרטיס הרב-קו בישראל.

ב-2004 רכשה חברה פולנית וזכתה במכרז לאספקת פתרונות תשלום וכרטוס למספר חברות תחבורה בפולין. באותה שנה גם חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת הייפרקום האמריקאית, חברה מובילה בתחום מסופי התשלום.

בנובמבר 2006, רכשה את פעילות תעודות הזהות והדרכונים החכמים של מתחרתה הישראלית חברת סופרקום בעסקת מניות. ביולי 2008 נכנסת לשוק אמצעי החנייה האלקטרוניים בצרפת, באמצעות רכישת חברה מקומית.

משבר ומכירה
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 סיימה החברה את השנה עם ירידה בהכנסות והפסד של 20 מיליון דולר. עוד קודם לכך פעלה במשך השנים עם שולי רווח נמוכים או בהפסד, אך הציגה תמיד גידול בהכנסות. בנובמבר 2009 חתמה על הסכם למכירת נכסי חברה בת והקניין הרוחני של חלק אחר מפעילותה, תמורת 8.5 מיליון אירו (12.5 מיליון דולר) לחברה ההולנדית בתחום רכיבי RFID, ייצור דרכונים וכרטיסי אשראי.

ב-2010 התאוששו עסקי החברה אך היא המשיכה לפעול בהפסד ובתחילת 2011 גייסה 18 מיליון דולר, אולם במהלך השנה קרן C. Silk & Sons האמריקנית הפכה לבעלת המניות הגדולה בחברה, עם החזקה של 10.4% מההון, והודיעה שהיא מבקשת להדיח את מנכ"ל ומייסד החברה עודד בשן מתפקידו. בדצמבר 2012, לאחר מאבק ממושך בין הנהלת און טראק לבין משקיעים פרטיים ומוסדיים על דרך ניהול החברה, החליט עודד בשן לפרוש מכל תפקידיו הניהוליים (בשן שימש גם כיו"ר החברה). גם בנו, אוהד בשן, שכיהן כנשיא וכסמנכ"ל שיווק, פרש מכל תפקידיו הניהוליים. בשן האב ימשיך לכהן כדירקטור מן המניין בחברה.

לאחר הדחת עודד בשן החליטה החברה להתמקד בפיתוח ושיווק פתרונות תשלום בטכנולוגיית NFC (פרוטוקול תקשורת מאובטח), אולם המשיכה לצבור הפסדים.

בינואר 2022 הגישה החברה בקשה להליכי פירוק, לאחר שנקלעה החברה לקשיים תזרימיים. מיד אחר כך הודיעה חברת נאייקס כי רכשה את און טרק אינובישנס תמורת 4.5 מעליון דולר והלוואה של 5.5 מיליון דולר לסילוק חובותיה.

חברת איזי פארק
חברת איזי פארק ישראל היא חברת בת של "און טרק אינובישנס", שהחלה את פעילותה בשנת 1996, במטרה להתמודד במכרז של מרכז השלטון המקומי בישראל, לפיתוח כרטיס חניה אלקטרוני שיחליף את כרטיסי הקרטון, כאמצעי לתשלום עבור חניה ברחבי הערים בישראל. החברה פיתחה מכשיר הכולל כרטיס חכם נטען בו מזינים את שם העיר ואזור החניה, והוא גובה את דמי החניה בהתאם לתעריף שנקבע לאותו אזור. לאחר שזכתה במכרז, בנובמבר 1996, השלימה את פיתוח הטכנולוגיה. בנוסף השקיעו בחברה החברות שגריר ודלק מוטורס יחד עם משקיעים פרטיים. פעילותה של איזי פארק הייתה אמורה להתחיל בתחילת 1998 אולם חברה אחרת תבעה אותה על הפרת פטנטים, אך לבסוף הפסידה במשפט.

"איזי פארק" השיקה את השירות שלה באוגוסט 2000 לשימוש ארצי, במקומות בהם קיימת חניה מסודרת בתשלום של הרשות המקומית. בתל אביב המכשיר גם שימש למתן חניה בתעריף מוזל לתושבי העיר. המודל העסקי של החברה היה מבוסס על מכירת המכשיר ועל עמלה של 7% מההכנסות בגין הטענת כרטיסי החניה. השימוש בכרטיס איזיפארק נעשה באמצעות הפעלת המכשיר והצמדתו לחלון המכונית בעת חנייה, כאשר צג המכשיר כולל פרטים על זמן ותעריף החניה.

באוקטובר 2006, חתמה החברה על הסכם עם רשת החנויות Yellow, להפצת המכשיר והקמת עמדות הטענה של איזיפארק בתוך נקודות המכירה שלה. בשנת 2011 השיקה גרסה משודרגת של המכשיר, עם אפשרת הטענה של כרטיס החניה מהמחשב דרך כבל USB וחידוש אוטומטי מרחוק. אולם אחר כך באותה עת הוקמו שתי מתחרות, פנגו וסלופארק, המשתמשות בפלטפורמה סלולרית לתשלום עובר החניה (תחילה באמצעות מסרונים או שיחות טלפון ואחר כך באמצעות אפליקציה), ללא צורך במכשיר ייעודי, והפופולריות של איזי פארק ירדה.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:חברות שירותי מחשוב ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1990