למה בכלל יש משהו

"למה בכלל יש משהו?" (או "למה יש משהו ולא כלום?") היא שאלה על הסיבה לקיום הבסיסי. השאלה נידונה על ידי מגוון פילוסופים ופיזיקאים, כולל גוטפריד וילהלם לייבניץ, לודוויג ויטגנשטיין,"Not how the world is, is the mystical, but that it is", Tractatus Logico-Philosophicus 6.44 ומרטין היידגר. היידגר כינה את השאלה "שאלת היסוד של המטאפיזיקה".

השאלה נשאלת בדרך כלל על כל הדברים, ולא על משהו ספציפי, כמו היקום או הרב-יקום, המפץ הגדול, חוקים מתמטיים ופיזיקליים, זמן או תודעה. ניתן לראות את השאלה כשאלה מטאפיזית פתוחה, במקום לחפש תשובה מדויקת.
ממוזער| הנקודה המעוגלת שימשה את הפיתגוראים ומאוחר יותר את היוונים כדי לייצג את ההוויה המטאפיזית הראשונה ואת החיים המטאפיזיים, המונאדה או המוחלט.

 סיבתיות 
הפילוסוף היווני אריסטו טען שלכל דבר ביקום חייבת להיות סיבה, ששיאו בסיבה בלתי נגרמת.

ברטרנד ראסל השתמש במושג "עובדה אכזרית" כדי לענות על השאלה. "I should say that the universe is just there, and that's all."

הפילוסוף בריאן לפטוב טען שלשאלה לא יכול להיות הסבר סיבתי (כפי שלכל סיבה חייבת להיות סיבה בעצמה) או הסבר תלוי (מכיוון שהגורמים הנותנים את המקרה חייבים להתקיים מראש), ושאם יש תשובה היא חייבת להיות משהו שקיים בהכרח (כלומר משהו שפשוט קיים, במקום שנגרם).

 היווצרות היקום 
דייוויד יום טען שייתכן שאין צורך בגורם במקרה של היווצרות היקום. כיוון שהיווצרות היקום היא חוויה חיצונית לנו ועשויה להיות כפופה לכללים שונים.

 ביקורת על השאלה 
הפילוסוף סטפן לאו אמר שאולי אין צורך בתשובה לשאלה, שכן היא מנסה לענות על שאלה שנמצאת מחוץ למסגרת מרחבית-זמנית, מתוך מסגרת מרחבית-זמנית. הוא משווה את השאלה לשאלה "מה יש מצפון לקוטב הצפוני?".

סידני מורגנבסר ענה על השאלה בשנינות, באמרה : "אם לא היה שום דבר עדיין היית מתלונן!", או "גם אם לא היה כלום, עדיין לא היית מרוצה!".

 מתמטיקה 
הפילוסוף של הפיזיקה דין ריקלס טען שישנה אפשרות שמספרים ומתמטיקה (או החוקים הבסיסיים שלהם) מוכרחים להתקיים.

 פיזיקה 
פיזיקאים כמו סטיבן הוקינג ולורנס קראוס הציעו הסברים (לפחות על היבט הקיום של 'החלקיק הראשון' של הקוסמוגוניה) המסתמכים על מכניקת הקוונטים, ואמרו שבמצב של ואקום קוונטי, חלקיקים וירטואליים ובועות מרחב-זמן יופיעו באופן ספונטני מה שמסביר למה דברים חייבים להיות קיימים, כי גם אם היה זמן בו היה 'כלום', מתוך ה'כלום' נוצרו דברים.

הפיזיקאי שון קרול טוען, כמו ברטרנד ראסל, ש"כל ניסיון להסביר את קיומו של משהו ולא כלום, חייב בסופו של דבר להגיע לתחתית במערך של עובדות גסות; היקום פשוט קיים, ללא סיבה או הסבר סופיים."

 אלוהים 

גוטפריד וילהלם לייבניץ התייחס לאלוהים כסיבה מספקת לקיום של כל מה שקיים. הוא כתב:

לייבניץ אפיין את אלוהים כ"סיבת עצמו" ו"הסיבה לעצם קיומו" ובכך השיב על השאלה למה משהו קיים - כי אלוהים קיים, ואלוהים קיים כי קיומו נובע מעצמו ("סיבת עצמו").

הפילוסוף רוי סורנסן כתב באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד כי עבור פילוסופים רבים, השאלה היא בלתי אפשרית במהותה, כמו תרבוע העיגול, ואפילו קיומו של אלוהים לא מספק לה תשובה:

 "כלום" הוא בלתי אפשרי 
הפילוסוף הפרה-סוקרטי פרמנידס היה מההוגים המערביים הראשונים שהטילו ספק באפשרות קיומו של כלום, כאשר טבע את האקסיומה: . הוגים רבים אחרים, כמו Bede Rundle, אמרו שניתן לטעון שהאין הוא בלתי אפשרי שכן כבר יש קיום.

 אי קיום 
הפילוסוף בן זמננו רוי סורנסן טען שלגיטימי לשאול מדוע אי-קיום או "כלום" אינם אפשריים, גם אם ברור שזה המקרה.

 הסברים פילוסופיים 
רוברט נוזיק תיאר בפרק השני של ספרו, "הסברים פילוסופיים", את התשובות האפשריות לשאלה:
 Self-Subsumption: "a law that applies to itself, and hence explains its own truth."
 The Nothingness Force: "the nothingness force acts on itself, it sucks nothingness into nothingness and produces something."
 "The Principle of Indifference": establishes that nothing is a possibility among the n possibilities of having something. Then "the probability that there is something is n/(n +1) if n is finite and 1 if n is infinite."
 Fecundity: "Every possibility – including the possibility that there is nothing – exists in its own independent noninteracting realm."

 הערות שוליים 

קטגוריה:ניסויים מחשבתיים
קטגוריה:קוסמוגוניה
קטגוריה:פילוסופיה