להיינה

להיינה (בהוואית: Lāhainā, באנגלית: Lahaina) הוא יישוב במחוז מאווי, הוואי, ארצות הברית, הכולל את אתרי הנופש קאנאפאלי וקפאלואה. נכון למפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסיית להיינה מנתה 12,702 תושבים. להיינה הייתה בירת ממלכת הוואי מ-1820 עד 1845, אז עברה הבירה להונולולו.

באוגוסט 2023, שרפת חורש הרסה את רוב להיינה. נכון ל-13 באוגוסט, אושרו לפחות 93 מקרי מוות ויותר מ-1,000 בני אדם נעדרים. בפברואר 2024 מספר הנספים עמד על 101 ונותרו שני נעדרים.

 היסטוריה 
ימין|ממוזער|להיינה בתקופה שבין השנים 1903 -1910
 שם 
ללה היה השם ההוואי המקורי והעתיק של להיינה והיא הייתה ידועה בעצי הלחם שלה. על פי האגדה, אליאי  קירח שחי בעמק קאואאולה הלך בלי כובע וקילל את השמש החמה:  ("איזו שמש חסרת רחמים"). בהוואית  פירושו "שמש אכזרית או חסרת רחמים", והשם בא לתאר את האקלים היבש שטוף השמש במקום.

השם ללה אומץ בתקופת שלטונו של השליט העליון הידוע כקאקאאלנאו. הוא החזיק בלהיינה את חצרו במהלך השלטון המשותף עם אחיו, בעודו חי על גבעה בשם קקה. קאקאאלנאו הוא ששתל לראשונה את עצי הלחם.

לפני איחוד האיים, היישוב נכבש על ידי קמהאמהה הראשון. להיינה הייתה בירת ממלכת הוואי מ-1820 עד 1845. המלך קמהאמהה השלישי, בנו של קמהאמהה הראשון, העדיף את העיר על פני הונולולו ההומה. הוא בנה ארמון על האי מוקו אולה מוקף בבריכה בשם מוקו הינה, לכבוד קיוואיהנה, מגן רוחני של מאווי ושל הקו המלכותי פיללני, ליד מרכז העיר.P.C. Klieger, 1998. 

בשנת 1824, לבקשת הצ'יפים, המיסיונרית בטסי סטוקטון פתחה את בית הספר הראשון של המיסיון הפתוח לפשוטי העם.

במאה ה-19 המקום היה יעד חשוב עבור צי צייד הלווייתנים, דבר שהוביל לעיתים קרובות לסכסוכים עם המיסיונרים הנוצרים שחיו שם. יותר מפעם אחת הסכסוך היה כה חמור עד שהוביל להתפרעויות מלחים ואף להפגזה על להיינה על ידי צייד הלווייתנים הבריטי ג'ון פאלמר ב-1827.

בתגובה, בנה מושל מאווי האפילי את מבצר להיינה הישן בשנת 1831 כדי להגן על העיירה מפני מלחים מתפרעים.Maui Historical Society. (1971) [1961]. 

בשנת 1845 הועברה בירת הוואי חזרה להונולולו. במאה ה-19 הייתה להיינה מרכז תעשיית ציד הלווייתנים העולמית, עם אוניות מפרש רבות שעגנו על קו המים שלה.

עץ בניאן (פיקוס בנגלי) ניטע באתר הארמון של קמהאמהה הראשון על ידי ויליאם אוון סמית' ב-24 באפריל 1873, לציון יום השנה ה-50 להגעתם של מיסיונרים נוצרים.

ב-1 בינואר 1919, שרפה גדולה הרסה יותר משלושים בניינים בלהיינה לפני שכובתה על ידי התושבים. השרפה ב-1919 הובילה להקמת מחלקת הכבאות של מאווי ברחבי האי ולאימוץ תקני בטיחות אש חדשים בלהיינה.

 השרפה של 2023 
ממוזער| פארק להנייה בניאן קורט לאחר השרפה באוגוסט 2023
ב-8 באוגוסט 2023 פרצה שרפה בלהיינה כתוצאה מיובש, רוח, תופעות אקלימיות אופייניות, וצמחייה פרועה שצמחה סביב עמוד חשמל מרכזי שקרס. חלק גדול מהאי נהרס, והשריפה השתוללה עד ל-14 באוגוסט. נכון לינואר 2025, 102 בני אדם מתו בבתיהם או בניסיון לברוח,ושניים נעדרים; לפחות 11,000 בני אדם נאלצו להתפנות. FEMA העריכה כי כמעט 3,000 מבנים נהרסו והעמידה את אומדן הנזק על 5.52 מיליארד דולר נכון ל-11 באוגוסט 2023. ראש העיר של מחוז מאווי אמר: "שום דבר מזה לא נמצא שם. הכל נשרף עד היסוד." בין המבנים שנהרסו היו כנסיית וואיולה ופונדק החלוצים (פיוניר אין).

 גאוגרפיה 
על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, השטח כולל של 24.1 קמ"ר, מתוכם 20.2 קמ"ר קרקע ו-3.9 קמ"ר, או 16.26%, הם שטח מימי.

 אַקלִים 
להיינה היא אחד המקומות היבשים ביותר בהוואי מכיוון שהיא נמצאת במדבר צל הגשם של הרי מאווי המערביים. ישנם סוגי אקלים רבים ושונים במחוזות השונים של לאהינה. הרובע ההיסטורי הוא היבש ביותר מבחינת משקעים ובו נמל הסירות הקטנות. קאנפאלי נמצאת צפונית לקו רוח ויש לה כפול מכמות המשקעים השנתית ובריזות תכופות. באזורי קפאלואה ונאפילי יש כמעט פי ארבעה מכמות המשקעים השנתית בהשוואה למחוז ההיסטורי של להיינה.

ללהיינה אקלים צחיח למחצה (לפי שיטת קפן) עם טמפרטורות חמות כל השנה.

 דמוגרפיה 

נכון למפקד האוכלוסין של 2020 בארצות הברית אוכלוסיית להיינה מונה 12,702 איש.

34.8% אסייתים, 27.9% לבנים, 0.1% שחורים או אפרו-אמריקאים, 0.1% ילידים אמריקאים או ילידי אלסקה, 10.5% ילידי הוואי ואיי פסיפיק אחרים, ו-24.7% היו מעורבים. היספנים ולטיניים היוו 11.5% מהאוכלוסייה.

 אמנות ותרבות 
רחוב פרונט הוא אטרקציה פופולרית עם חנויות ומסעדות וכנקודת המוקד של הרובע ההיסטורי של לאהינה עם מוזיאון ביילי, בית המשפט להיינה והכלא. הרובע ההיסטורי כולל 60 אתרים היסטוריים בשטח קטן. רחוב פרונט דורג כאחד מ"עשרת הרחובות היפים ביותר" על ידי איגוד התכנון האמריקאי. פארק בניאן כולל את עץ הבניאן הגדול ביותר בארצות הברית, בגובה 60 רגל (18 מטר) עם 46 גזעים המשתרעים על שטח של 1.94 דונם (0.78 הקטרים).

מנובמבר עד מאי, טיולי צפייה בלווייתנים פופולריים בקרב תיירים. עונת השיא של צפייה בלווייתנים בלהיינה היא ינואר עד מרץ. לווייתן הגבן הוא המין הנפוץ ביותר שנמצא במימי הוואי, אם כי היו תצפיות נדירות של לווייתן גדול-סנפיר, לווייתן מינקי, לווייתן בריד, לווייתן כחול ולווייתנים מצפון האוקיינוס השקט.

ליל כל הקדושים הוא חגיגה גדולה בלהיינה, עם קהל ממוצע של בין עשרים לשלושים אלף איש."In Lahaina, a monumental Maui Halloween"  from Island Life October 29, 2004 הערב מתחיל בסגירת רחוב פרונט לרכבים כדי להתחיל את "מצעד הקייקי" של ילדים בתחפושות. בהמשך הערב גם מבוגרים בתחפושות מצטרפים. יש המתייחסים לליל ליל כל הקדושים בלהיינה כ"מרדי גרא של האוקיינוס השקט". בשנת 2008 החגיגה צומצמה עקב התנגדויות של יועצי תרבות שחשו כי ליל כל הקדושים הוא עלבון לתרבות הוואי. בשנים שלאחר מכן הייתה השתתפות דלה באירוע, מכיוון שהרחוב לא היה סגור ולא התקיימה תחרות תחפושות. בשנת 2011, בגלל חששות כלכליים, המחוז התיר את חידוש האירוע במלואו.

 בתרבות המערבית 
סרטים רבים צולמו בלהיינה, ביניהם מכאן והלאה של קלינט איסטווד (2010), שבו צונאמי מפלצתי הורס את רחוב פרונט.
 1961 - השטן בשעה 4 בכיכובם של ספנסר טרייסי ופרנק סינטרה
 1970 - The Hawaiians בכיכובו של צ'רלטון הסטון
 1973 - פפיון בכיכובם של סטיב מקווין ודסטין הופמן, צולם בהאנה.
 1992 - בארכה, צולם בפארק הלאומי הליאקלה
 1993 - פארק היורה
 1997 - פאוור ריינג'רס טורבו - הסרט, צולם בעמק איאו
 2002 - למות ביום אחר - סרט של ג'יימס בונד
 2003 - הענק הירוק, צולם בקאקאהולה
 2004 - Riding Giants, צולם ב-פיהי
 2007 – שודדי הקאריביים: סוף העולם, צולם בפוקאלאני
 השיר "להיינה" של לוגינס ומסינה מתוך אלבומם Full Sail משנת 1973
 להיינה מוזכרת גם בשיר "The Last Resort" של האיגלס מאלבומם מ-1976, Hotel California .
 במשחקי הווידאו פוקימון שמש וירח ופוקימון אולטרה שמש ואולטרה ירח, העיר קוניקוני מבוססת על להיינה.

קישורים חיצוניים

  להיינה לפני השרפה של 2023 - צילום של שלמה שרביט


 הערות שוליים 

ביאורים

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:אסונות טבע ב-2023