ישראל נדיבי

ישראל נדיבי (נולד ב-3 בספטמבר 1947) הוא מחלוצי ההתיישבות הישראלית בבקעת הירדן, ממייסדי מושב מחולה, יו"ר ועד מתיישבי בקעת הירדן וראש המועצה הראשון של המועצה האזורית בקעת הירדן מיום הקמתה ועד 1990.

ביוגרפיה
נולד בקיבוץ משואות יצחק שבגוש עציון לרבקה וחיים נדיבי (במקור רייך), ממייסדי הקיבוץ. דודו (אחי אמו) הוא הצייר יהודה בקון. כתינוק, פונה ללא הוריו מגוש עציון הנצור בינואר 1948 ושהה בירושלים ובתל אביב. הוריו נשארו בגוש עציון ונלקחו בשבי הירדני, אמו שוחררה לאחר הסכמי שביתת הנשק ואביו כמה חודשים מאוחר יותר. לאחר שחרורם, התגוררו במשואות יצחק החדשה באזור שפיר.

התגייס לגרעין נח"ל "שחל". בשבט ה'תשכ"ח (פברואר 1968) הקימו גרעיני "שחל " ו"גלבוע" את היאחזות הנח"ל "מחולה" בצפון בקעת הירדן, שאוזרחה מאוחר יותר והייתה ליישוב הישראלי הראשון בבקעה לאחר מלחמת ששת הימים, ונדיבי התמנה לרכז המשק. ב-1968 נפצע כשרכבו עלה על מוקש. שימש גם כגזבר המושב.

לאחר הקמת יישובים נוספים בבקעה, נבחר לעמוד בראש ועד מתיישבי בקעת הירדן, בעת שאלו היו משוייכים למועצה אזורית בקעת בית שאן.

ב-1979 הוקמה מועצה אזורית בקעת הירדן, ונדיבי נבחר לעמוד בראשה. ב-1990, לאחר יותר מעשור בתפקיד, פרש מתפקידו.

בעשור השני של המאה ה-21 כיהן כמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות. ב-2017 התמנה לראש סניף הבית היהודי בבקעת הירדן. לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצב במקום ה-31 ברשימת ימינה לכנסת.

נדיבי הוא חבר ועד היכל שלמה, המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט, קריית החינוך בגבעת ושינגטון ועמותות נוספות.

חיים אישיים
נשוי לד"ר אילה (לבית גרינברגר), אשת חינוך והיסטוריונית ומחברת הספר "בין קראוס לקסטנר", שאותה הכיר בעת שהצטרפה למחולה כחברת גרעין נח"ל, והם נישאו במושב. לזוג שבעה ילדים.

בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני במינהל ציבורי.

נכדו סגן עברי דיקשטיין נפל בלבנון במלחמת חרבות ברזל בלבנון.

הערות שוליים

קטגוריה:משואות יצחק: אישים
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:מייסדי מושבים
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית ערבות הירדן
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פעילי הבית היהודי
קטגוריה:פעילי מפלגת הימין החדש
קטגוריה:מחולה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947