הטבח בניר עוז

הטבח בניר עוז בוצע על ידי ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי בבוקר יום שבת, 7 באוקטובר 2023, שמחת תורה, כ"ב בתשרי תשפ"ד, בקיבוץ ניר עוז הסמוך לדרום רצועת עזה, כחלק ממתקפת הפתע על ישראל. בטבח נרצחו 47 מתושבי הקיבוץ, ונגרם הרס רב. 76 מתושבי הקיבוץ נחטפו לרצועת עזה. את הפשיטה הוביל מפקד פלוגת נוח׳בה, בלאל אבו עאצי, שלקח חלק בהובלת הפשיטה על הקיבוץ בביצוע רצח וחטיפה. בפברואר 2026 הוא חוסל בידי כוח צה״ל וצוות ניל״י של השב״כ.

ב־27 בדצמבר 2023 הכריז צה"ל על מבצע עוז וניר במסגרת הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, שנועד להביא להריגתם ולמעצרם של המחבלים שהיו שותפים לטבח בניר עוז.

בניגוד ליישובים אחרים שהותקפו באותו יום, המחבלים עזבו את ניר עוז עם 76 חטופים לפני שהגיעו למקום כוחות צבא ומשטרה, ואלה נלחמו בהם בדרך לרצועת עזה.

 רקע 

 הטבח 
ממוזער|ערימות אפר שעבר ניפוי על ידי רשות העתיקות, במטרה למצוא שרידי אדם
ממוזער|מדבקה לציון הטבח בניר עוז
בשבת, 7 באוקטובר 2023, שמחת תורה, חדרו לקיבוץ מאות מחבלים מארגוני הטרור חמאס בהובלת המחבל בלאל אבו עאצי ואנשי הג'יהאד האסלאמי, מלווים במאות אזרחים עזתיים. הם נכנסו לקיבוץ בו זמנית מכמה כיוונים דרך מספר פתחים. ברשותם הייתה תחמושת רבה, רובי סער, טילי RPG, רימונים וחומרי נפץ.

המחבלים, שהשתייכו לכוחות הנוח'בה של חמאס, השתמשו בכמויות גדולות של תחמושת מסוגים שונים. הם שהו בקיבוץ שעות ארוכות, ביצעו מעשי אונס ורצחו משפחות שלמות, כולל קשישים וילדים. בטבח השתתף גם ארגון הג'יהאד האסלאמי, שהחזיק בחטופים מהקיבוץ.

בגל הראשון של המחבלים הגיעו ארבע מחלקות נוח'בה וחולייה של הג'יהאד האיסלאמי (כ-100–150 מחבלים). המחבלים הגיעו מוכנים עם תצלומי אוויר של הקיבוץ, ידעו היכן האמבולנס ורכב הרבש"ץ, והיו ערוכים לקראת מוקדי התנגדות צפויים. מכת האש הראשונה הייתה פיצוץ האמבולנס ורכב הרבש"ץ. לפי עדויות התושבים, נרצחו ונשרפו משפחות ובתים פוצצו באמצעות בלוני גז.

בתחילת מתקפת הפתע, לא הספיקו חברי כיתת הכוננות להתארגן ללחימה משותפת מול המחבלים, וכל אחד מהם לחם לבדו. חלק מהם הצליח לשרוד, בהם ערן סמילנסקי שניהל לחימה מתוך ביתו. אחרים נפלו בקרב, בהם אביב אצילי, שבתחילה נחשב חטוף, אך בהמשך התברר כי הוא נהרג.

אף כוח צבאי יבשתי לא הגיע לקיבוץ ניר עוז במהלך המתקפה. לפי תחקיר חיל האוויר על תפקוד החיל באותו יום, יומני הטיסות וההקלטות מראים כי מסוקי אפאצ'י תקפו ריכוזי מחבלים שתקפו את הקיבוץ והרגו עשרות מחבלים.

במשך כל היום נאבקו משפחות הקיבוץ במחבלים שניסו לפרוץ את דלתות חדרי הממ"ד. רבים אחזו בידית בכל כוחם, אחרים נורו דרך הדלת בזמן שניסו להגן עליה. אחדים מתושבי הקיבוץ לחמו במחבלים בתוך הבתים והצליחו לבלום אותם. לאחר הפלישה הראשונית של המחבלים, פלשו גם פלסטינים תושבי הרצועה לקיבוץ, ביניהם גם נשים וילדים, ועברו מבית לבית במטרה לבזוז ולגנוב מכל הבא ליד, תוך שהם יורים במי שהתנגד, ושרפו חלק מהבתים לאחר שסיימו את הביזה. תושב הקיבוץ ירון מאור ניצל לאחר קרב יריות עם מחבלים שפרצו לביתו, ולאחר מכן הזדהה כיהודי בזכות שצעק לכח החילוץ של השוטרים את הפסוק "שמע ישראל" והשוטרים לא ירו בו.

בין הנרצחים בקיבוץ היו כרמלה דן, קשישה בת 80, ונכדתה נויה דן בת ה־12 תושבת כיסופים, שהייתה על הרצף האוטיסטי, ג'ודי וגדי ויינשטיין, משפחת קדם סימן-טוב, רונן אנגל, תמיר אדר, דולב יהוד, אביב אצילי, וברכה לוינסון. בין הנרצחים היו גם 11 פועלים אזרחי תאילנד, ו־5 פועלים נוספים נחטפו.

המחבלים גרמו לנזק כבד למפעל נירלט הנמצא בכניסה לקיבוץ. הם בזזו ממנו רכוש רב ולאחר מכן העלו אותו באש.

בסביבות 13:00 עזבו אחרוני הבוזזים את הקיבוץ.

רק בסביבות השעה 13:30 בצוהריים הגיעו כוחות הביטחון, בהם חיילי צה"ל ושוטרים, לקיבוץ. בשבת אחר הצוהריים הם התחילו לרכז את התושבים ששרדו בבית הילדים בקיבוץ.

לאחר מכן תקפו מסוקי קרב של חיל האוויר את המחבלים שהובילו חטופים לרצועת עזה. באחד המקרים הותקפה חוליית מחבלים שהובילה חטופים, ורוב המחבלים נהרגו - אך גם חטופה אחת נהרגה, והשאר נפצעו. לאחר מכן בוצע תחקיר מבצעי, והסתבר שהמסוק קיבל הנחיה לבצע נוהל חניבעל ("להוריד הכל") ולהרוג את המחבלים גם במחיר פגיעה בחטופים.

ב־23 במאי 2024 פרסם הדיילי מייל הבריטי תמלול מחקירת אב ובנו שנתפסו על ידי צה"ל ברצועת עזה במרץ 2024, בה הודו כי אנסו נשים בקיבוץ ניר עוז באיומי אקדח, ואת חלקן רצחו לאחר מכן.
ממוזער|קיר מנוקב כדורים בתוך בית שהותקף בידי מחבלי חמאס
ממוזער|השער המערבי של ניר עוז, דרכו חדרו מחבלי חמאס ב־7 באוקטובר. ברקע נראים בתיה המזרחיים של חרבת ח'זאעה ממנה יצאו המחבלים לטבח.

 לאחר הטבח 
רוב הניצולים רוכזו אחרי הטבח במלון ישרוטל ים סוף באילת. לטובת שיקום הקיבוץ נפתחה קרן תרומה, שנכון ל־31 באוקטובר 2025 גייסה יותר מ־21,290,000 ש"ח. תושבי ניר עוז הצהירו כי הם קוראים לממשלה לעשות הכל על מנת להחזיר את החטופים בשלום.

בינואר 2024 עברו תושבי הקיבוץ להתגורר בכרמי גת.

 החטיפה לעזה 

76 מחברי הקיבוץ, ילדים, נשים וקשישים נחטפו לרצועת עזה במהלך הטבח. בני משפחת ביבס נחטפו, בהם כפיר שנחטף בגיל תשעה חודשים, החטוף הצעיר ביותר במלחמה. יפה אדר בת ה־85, שתמונותיה על הקלנועית שלה נהוגה על ידי המחבלים בדרך לעזה פורסמו בהרחבה.

ב-30 באוקטובר 2025 הושבה גופתו של החטוף האחרון מהקיבוץ – עמירם קופר.

 פעילות צבאית 
במוצאי השבת שבין 14 ל־15 באוקטובר 2023 הרגו מטוסי קרב של צה"ל ברצועת עזה את בילאל אל־קודרה, מפקד כוח נוח'בה בגדוד דרום חאן יונס, שהיה אחראי על הטבח בניר עוז ובנירים.

בדצמבר 2024, הרגו כוחות צה"ל את עבד אל-האדי צבאח, מפקד פלוגת הנוח'בה בגדוד מערב חאן יונס של חמאס, שהיה ממובילי הפשיטה על ניר עוז.

ב-4 באפריל 2025, הרג צה"ל ושב"כ את מוחמד חסן מוחמד עווד, מפקד במערך המודיעין הצבאי של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, שהיה ממובילי הטבח בניר עוז ואחראי על על חטיפותיהם ורציחתם של שירי, כפיר ואריאל ביבס, גד חגי וג'ודי חגי וינשטיין ואזרחים תאילנדים.

ב-7 ביוני 2025, צה"ל ושב"כ הרגו את אסעד אבו שריעה, מנהיג הזרוע הצבאית של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, שהיה ממובילי הטבח והיה מעורב ישירות בחטיפה וברצח של בני משפחת ביבס ובחטיפותיהם של בני הזוג גדי חגי וג'ודי חגי-וינשטיין, של נטפונג פינטה ואזרח זר נוסף.

באוגוסט 2025 צה"ל ושב"כ הודיעו כי מחבל חמאס ג'יהאד כמאל סאלם אל-נג'אר, שפשט לקיבוץ ניר עוז ב-7 באוקטובר ולקח חלק בחטיפתו של ירדן ביבס, חוסל בעזה.

בפברואר 2026, חוסל בלאל אבו עאצי, שעמד בראש פלוגת נוח׳בה במהלך הפשיטה על הקיבוץ. הוא חוסל על ידי צה"ל ובהכוונת צוות ניל״י בשב"כ.
 מבצע עוז וניר 

ב־27 בדצמבר, במסגרת הלחימה ברצועת עזה, יצא צה"ל למבצע עוז וניר בח'וזאעה כנגד מחבלי חמאס בעיירה ממנה יצאו המחבלים והאזרחים לטבח בניר עוז.

 שחרור החטופים 
ב־23 באוקטובר, ביום ה־17 למלחמה, שוחררו מן השבי ברצועת עזה נורית קופר בת ה־80 ויוכבד ליפשיץ בת ה־85, תושבות ניר עוז. בעליהן, עמירם קופר ועודד ליפשיץ, נותרו בשבי יחד עם עוד כ־240 חטופים.

 עסקת שחרור החטופים 2023 
ב־24 בנובמבר 2023 שוחררו חלק מהחטופים מקיבוץ ניר עוז במסגרת עסקת שחרור החטופים הראשונה.

בין החטופים ששוחררו מניר עוז היו: דורון כץ אשר ובנותיה רז ואביב, דניאל אלוני ובתה אמיליה, קרן מונדר עם אמה רותי ובנה אוהד, שרון קוניו עם בנותיה יולי ואמה (בעלה, דוד קוניו, שב בעסקת שחרור החטופים באוקטובר 2025), האחיות מיקה ויובל אנגל (גופת אביהן, רונן אנגל, הושבה בעסקת שחרור החטופים באוקטובר 2025), איתן יהלומי בן ה-12 ששהה לבד בשבי (גופת אביו, אוהד יהלומי, הושבה בעסקה השנייה), ארז וסהר קלדרון (אביהם עופר קלדרון שב בעסקה השנייה), האחים אור ויגיל יעקב יחד עם בת זוגו של אביהם, מירב טל (גופת אביהם, יאיר יעקב, חולצה במבצע צבאי), עדה שגיא, אופליה רוטמן, עדנה משה, חנה קציר, מרגלית מוזס, יפה אדר (גופת נכדהּ, תמיר אדר, הושבה בעסקת שחרור החטופים השנייה 2025), תמר מצגר (גופת בעלה, יורם מצגר, חולצה במבצע צבאי באוגוסט 2024), דיצה היימן, ליאת אצילי (גופת בעלה, אביב אצילי, חולצה במבצע צבאי), ילנה טרופנוב (בנה, סשה טרופנוב, שב בעסקת שחרור החטופים הראשונה 2025), אירנה טטי (אמה של ילנה טרופנוב וסבתו של סשה טרופנוב), ספיר כהן, שני גורן, אילנה גרייצבסקי (בן זוגה, מתן צנגאוקר, שב בעסקת שחרור החטופים באוקטובר 2025) והאחות שטיפלה בחטופים, נילי מרגלית, שנחשבה נעדרת עד לשובה. (גופתו של אביה, אליהו מרגלית, הושבה בעסקת שחרור החטופים באוקטובר 2025).

 עסקת שחרור החטופים ינואר 2025 
ב-30 בינואר 2025, שוחררו ארבל יהוד וגדי מוזס, במסגרת עסקת שחרור החטופים. ב-1 בפברואר 2025, שוחררו ירדן ביבס ועופר קלדרון במסגרת עסקת שחרור החטופים. ב-15 בפברואר 2025, שוחררו יאיר הורן, סשה טרופנוב ושגיא דקל חן, במסגרת עסקת שחרור החטופים.

ב-20 בפברואר נמסרו לישראל גופותיהם של ארבעה (למראית עין) חטופים שמתו בשבי. 3 מהן זוהו כחטופים מניר עוז: עודד ליפשיץ שנרצח בשבי הג'יהאד האסלאמי, והאחים אריאל וכפיר ביבס שנרצחו בשבי חמאס בנובמבר 2023, אולם הרביעית, שנטען על ידי חמאס שהיא של שירי ביבס, לא נמצאה תואמת לה או לכל חטוף או חטופה אחרים, מה שלטענת ישראל מהווה הפרה של ההסכם. גופתה של שירי ביבס הוחזרה ב-22 בפברואר. לפני העברתן, קיים חמאס טקס בו הוצגו ארונות החטופים על במה לצד שלטים ומחבלים. האו"ם והצלב האדום גינו את הטקס. לאחר זיהוי הגופות בידי המכון לרפואה משפטית, הודיע דובר צה"ל כי גורמי המקצוע קבעו ששלושתם נרצחו בידיים החשופות של המחבלים, שניסו לאחר מכן לטשטש זאת, ולא נהרגו בהפצצה כטענת חמאס.

בלילה שבין 26–27 בפברואר 2025, במסגרת אותה עסקה, הוחזרו גופותיהם של איציק אלגרט ואוהד יהלומי, למרות אות החיים שהתקבל ממנו בינואר 2024. השניים נרצחו בשבי.

 עסקת שחרור החטופים אוקטובר 2025 
ב-13 באוקטובר, במסגרת הסכם חמאס–ישראל (אוקטובר 2025) חזרו לישראל 4 חטופים מניר עוז: איתן הורן, דוד קוניו, אריאל קוניו ומתן צנגאוקר. ב-17 באוקטובר, הוחזרה לישראל גופת החטוף אליהו מרגלית. ב-18 באוקטובר, הוחזרה לישראל גופת החטוף רונן אנגל. ב-21 באוקטובר, הוחזרה לישראל גופות החטופים אריה זלמנוביץ' ותמיר אדר. ב-30 באוקטובר הוחזרה לישראל גופתו של עמירם קופר – החטוף האחרון מהקיבוץ.

 חילוצים צבאיים 
ממוזער|הפוסטר של יאיר יעקב על דלת של רכב באשדוד
ב-24 ביולי 2024 חולצו מח'אן יונס גופותיהם של מיה גורן ורביד כץ שנחטפו מניר עוז.

ב-20 באוגוסט 2024 חולצו מח'אן יונס גופותיהם של אלכסנדר דנציג, אברהם מונדר, יורם מצגר וחיים פרי שנחטפו מניר עוז ונרצחו בשבי.

ב-5 ביוני 2025 במסגרת מבצע צבאי, הושבו גופותיהם של בני הזוג גדי חגי וג'ודי ויינשטיין. יומיים לאחר מכן, ב-7 ביוני חולצה גופתו של נטפונג פינטה, אזרח תאילנד, אשר נחטף מניר עוז.

ב-11 ביוני 2025 חולצו גופתיהם של יאיא (יאיר) יעקב ושל אביב אצילי אשר נרצחו ונחטפו ב-7 באוקטובר 2023 וגופותיהם הוחזקו בעזה.

 תחקיר האירוע 

באוקטובר 2024 פורסמו עיקרי תחקיר של אוגדת עזה, בו הממצא העיקרי הוא כי סדר הכוחות הקבוע בעוטף עזה לא היה מספיק ב-7 באוקטובר 2023, כ-600 עד 650 חיילים בגזרה, במקום 1,500.

בנובמבר 2024 מונה אלוף ערן ניב לאחראי על ביצוע תחקיר הטבח בקיבוץ ניר עוז.

במרץ 2025 הציג הצבא את התחקיר בפני חברי ניר עוז, שחשף כי הלוחמים הגיעו לקיבוץ רק אחרי שהמחבלים עזבו את ניר עוז.

התחקיר מתאר את טבח ניר עוז בפירוט רב, וכן את הטבח במשתתפי מסיבת פסיידאק. התחקיר מנסה לענות על שלוש שאלות מרכזיות: כיצד הגיעו כל כך הרבה מחבלים לקיבוץ לניר עוז, למה כוחות צה"ל בגזרה לא הצליחו לבלום את האויב, ומדוע לא הגיעו כוחות אפקטיביים בזמן. התחקיר הציג מסמכים של חמאס מהם ניתן ללמוד על צירי החדירה שתוכננו לפני ה-7 באוקטובר. רובם נקבעו על גבי כבישים בישראל שאפשרו תנועה מהירה, ואפשרו למחבלים לחדור לקיבוץ באמצעות טנדרים, אופנועים, אופניים וברגל. רוב המחבלים הגיעו מח'וזאעה, המוגדרת כמעוז חמאס. על פי התחקיר, בשעות הצוהריים הצטרפו למחבלי חמאס 200–400 מחבלים נוספים, שאינם נמנים בכוח מאורגן, מתוך תחושה המשלבת "אקסטזה דתית" ו"נקמה ביהודים". רק מאוחר יותר הגיעו מסוקי קרב של צה"ל ופתחו עליהם באש.

צוות התחקיר קבע כי מדובר בכשל מערכתי מרמת המטכ"ל ועד השטח, ולא בכשל טקטי. עוד נטען בתחקיר, כי היה מצופה מפיקוד הדרום לגבש תמונת מצב אמיתית ולא לצפות לדיווחים. כמו כן צוין כי טבח ניר עוז התאפשר עקב השילוב של היעדר התרעות והיעדר כוח צבאי.

הרמטכ"ל היוצא, הרצי הלוי, שנכח בהצגת התחקיר, אמר לחברי הקיבוץ כי "הכישלון של צה"ל בניר עוז היה הכישלון הגדול ביותר בתולדות הצבא".

 גלריית תמונות 

 לקריאה נוספת 
 אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "ניר עוז: 'רצחו, שרפו, חטפו, עשו לנו שואה והלכו'"", עמ' 151–157

 קישורים חיצוניים 

 מפת הטבח ב־7 באוקטובר – פרויקט גיאו־ויזואלי לייצוג מקיף של הזוועות – מקומות, שמות ותמונות הנרצחים, באתר oct7map ובאתר github







 רענן שקד, מדינת ישראל עזב/ה את הקבוצה, ידיעות אחרונות, 7 ימים, 27 באוקטובר 2023

 יוגב כרמל, השבת השחורה של ניר עוז, באתר מאקו, 27 בנובמבר 2023







 הסיפור של ניר עוז בשבעה באוקטובר, כאן 7.10.360, פרויקט ההנצחה של תאגיד השידור


 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
ניר עוז
קטגוריה:ועדות ההתנגדות העממית