ר. מ. הייר

ריצ'רד מרווין הייר (באנגלית:Richard Mervyn Hare ; 21 במרץ 1919 - 29 בינואר 2002), הידוע בקיצור ר.מ. הייר (R. M. Hare), היה פילוסוף בריטי שהתמחה בפילוסופיה של מוסר. הוא היה פרופסור באוניברסיטת אוקספורד בין השנים 1966–1983. לאחר מכן לימד במשך מספר שנים באוניברסיטת פלורידה. התיאוריות המטא-אתיות שלו היו משפיעות במהלך המחצית השנייה של המאה העשרים.

הייר ידוע בעיקר בפיתוח הפרסקריפטיביזם שלו כתיאוריה מטא-אתית, שלטענתו נתמכת על ידי ניתוח של מאפיינים פורמליים של השיח המוסרי, ובזכות הגנתו על תועלתנות העדפה () המבוססת על הפרסקריפטיביזם שלו.

כמה מתלמידיו של הייר, כמו בריאן מקגינס, ג'ון לוקאס, וברנארד וויליאמס. המשיכו להיות פילוסופים ידועים ומשפיעים.

 חיים וקריירה 
ריצ'רד הייר נולד ב-21 במרץ 1919 בבקוול, סומרסט. הוא למד בבית ספר רוגבי בוורוויקשייר, ואחריו ב-1937 בייליול קולג', אוקספורד. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא התנדב לשרת ברגימנט הארטיליה המלכותי.

ב-1942 הייר נלקח כשבוי מלחמה על ידי היפנים בקרב סינגפור עד לסוף המלחמה. לניסיון המלחמה שלו הייתה השפעה מתמשכת על השקפותיו הפילוסופיות, במיוחד השקפתו שלפיה לפילוסופיה המוסרית יש חובה לעזור לאנשים לחיות את חייהם כיצורים מוסריים. יצירתו המוקדמת ביותר בפילוסופיה מתקופה זו מעולם לא פורסמה.

הוא חזר לאוקספורד לאחר המלחמה, ובשנת 1947 התחתן עם קתרין ורני, נישואים שהולידו בן ושלוש בנות. ליימים בנו ג'ון אי. הייר () הפך לפילוסוף בפני עצמו.

הייר נבחר לעמית ולמורה לפילוסופיה בבליול בין השנים 1947–1966; עמית כבוד בשנים 1974–2002; הוא מונה למרצה לדת טבעית, 1963–1966; ופרופסור לפילוסופיה מוסרית, 1966–1983, שליווה את המעבר לקורפוס קריסטי. הוא היה נשיא האגודה האריסטוטלית 1972–1973. הוא עזב את אוקספורד ב-1983 כדי להיות פרופסור מחקר לפילוסופיה לתואר שני באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל, תפקיד שמילא עד 1994.

הייר מת באוקספורדשייר לאחר שלקה בשבץ מוחי, ב-29 בינואר 2002.

בטקס האזכרה שלו שהתקיים בכנסיית סנט מרי, אוקספורד, במאי אותה שנה, נשא תלמידו לשעבר פיטר סינגר הרצאה על "הישגים בפילוסופיה המוסרית" של הייר, שהסתיימה בציון שלושה הישגים גדולים: החזרת ההיגיון לטיעון מוסרי, הבחנה בין רמות אינטואיטיביות וביקורתיות של חשיבה מוסרית, ופיתוח חלוצי של אתיקה יישומית.

 מקורות השפעה 
הייר הושפע מאוד מהאמוטיביזם () של איי.ג'יי אייר וצ'ארלס ל. סטיבנסון, הפילוסופיה של שפת היומיום של ג'ון אוסטין, קריאה מסוימת של הפילוסופיה המאוחרת של לודוויג ויטגנשטיין, תועלתנות ומעמנואל קאנט.

להייר הייתה גישה ההיברידית למטא-אתיקה, שמבדילה אותו מתועלתנים קלאסיים כמו ג'רמי בנת'ם. הוא קבע שאין לבסס כללים אתיים על עיקרון של תועלת, אם כי הוא לקח בחשבון שיקולים תועלתניים.

למרות שהייר השתמש במושגים רבים של קאנט, לרבות רעיון האוניברסלביליות (), בהשקפותיו האתיות הנורמטיביות הוא נותר היה תוצאתן, ולא דאונטולוג. הייר התייחס לאפשרות שקאנט היה תועלתן כמוהו, במאמרו "האם קאנט יכול היה להיות תועלתן?" (Could Kant Have Been a Utilitarian?).

 פרסקריפטיביזם אוניברסלי 
בסדרה של ספרים, במיוחד "שפת המוסר" (The Language of Morals) מ-1952, חופש ותבונה (Freedom and Reason) מ-1963 וחשיבה מוסרית (Moral Thinking) מ-1981, הייר נתן צורה לתיאוריה שהוא כינה פרסקריפטיביזם אוניברסלי (). לפי זה, למונחים מוסריים כמו 'טוב', 'צריך' ו'נכון' יש שתי תכונות לוגיות או סמנטיות: ניתנות לאוניברסליזציה ו-ציווי. בראשון, הוא התכוון ששיפוטים מוסריים חייבים לזהות את המצב שהם מתארים על פי קבוצה סופית של מונחים אוניברסליים, למעט שמות פרטיים, אך לא תיאורים מוגדרים. באחרון, הוא התכוון שסוכנים מוסריים חייבים לבצע את אותם מעשים שהם רואים בעצמם מחויבים לבצע בכל פעם שהם מסוגלים פיזית ופסיכולוגית לעשות זאת. במילים אחרות, הוא טען שאין זה הגיוני שמישהו יגיד בכנות: "אני צריך לעשות X", ואז לא יעשה X. הגדרה זו זוהתה כפגם מרכזי במערכת של הייר, כשנראה שהוא לא לוקח בחשבון מקרים של חולשת הרצון.

 חשיבות הספציפיות 
הייר יוצא מהשקפתו של קאנט לפיה נעשה שימוש רק בקביעות ההתנהגות הכלליות ביותר (לדוגמה, "לא תגנוב"), אך התעלמו מההשלכות בעת יישום הצו הקטגורי. התעלמות מההשלכות מובילה לאבסורד: למשל, שזה יהיה לא נכון לגנוב תוכניות של מחבל לפוצץ מתקן גרעיני כי תמיד אסור לגנוב.

לפיכך הייר גרס כי יש לשקול את כל העובדות הספציפיות של נסיבות מסוימות, והן כוללות השלכות סבירות. אלו כוללים גם את המאפיינים הרלוונטיים והאוניברסליים של העובדות: למשל, המצבים הפסיכולוגיים של המעורבים.

 אתיקה יישומית ופילוסופיה פוליטית 
בעוד שהייר התעניין בעיקר במטא-אתיקה, הוא גם תרם כמה תרומות חשובות לתחומי הפילוסופיה הפוליטית והאתיקה השימושית. בין מאמריו בתחומים אלה בולטים מאמריו על מוסר העבדות, חצי-צמחונות, הפלות וכלל הזהב.

עבודתו החשובה ביותר של הייר בפילוסופיה פוליטית ובאתיקה יישומית מכונסת בשני הכרכים: 'מסות על מוסר פוליטי' (Essays on Political Morality) מ-1989 ו'מאמרים על ביואתיקה' (Essays on Bioethics) מ-1993, שניהם יצאו לאור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד.

 ביבליוגרפיה חלקית 











 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:תועלתנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הוגים אריסטוטלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2002