נעמי שלו

נעמי שלו (Naomi Shalev; נולדה ב-31 באוקטובר 1976) היא אמנית ישראלית המתמחה בעבודות קולאז'.

ביוגרפיה
שלו נולדה באודסה (אוקראינה), ועלתה עם משפחתה ארצה בשנת 1992. המשפחה השתקעה בחיפה, שם סיימה שלו בהצטיינות את תיכון ויצו במגמת אמנות פלסטית. היא החלה ללמוד הנדסת תעשייה וניהול בטכניון, אך אחרי שנתיים וחצי עזבה ועברה ללמוד במכון הטכנולוגי בחולון, ובשנת 2004 סיימה בהצטיינות את הלימודים בפקולטה לעיצוב ואמנות.

לאחר לימודיה עבדה שלו כעצמאית בתחום העיצוב הגרפי, אך עם התפתחות הקריירה שלה כקולאז'יסטית היא זנחה את העיצוב הגרפי וכיום היא מתמקדת ביצירת קולאז'ים.

שלו מתגוררת בחיפה.

קריירה אומנותית
העיסוק של שלו בקולאז'ים התחיל בסוף שנות ה-90, כאשר קיבלה מחבר אוסף מגזינים שלא נזקק להם יותר. מאחר שלא ידעה מה לעשות עם העיתונים, התחילה שלו לגזור תמונות ולחבר אותן בקומפוזיציות מצחיקות ויצרה קולאז'ים סוריאליסטיים. העיסוק נהפך לתחביב, ועם הזמן חיפשה דרכים לעשות קומפוזיציות גדולות יותר וכך נולדה הטכניקה שבה היא עובדת: שימוש בגזירים של דפי עיתון במקום במברשת וצבעים – ציור באמצעות עיתונים.

נעמי שלו, Having fun with my mom in the nightclubקולאז', 118X110 ס"מ, 2021|שמאל|ממוזער|300px
הדיוק, הסדר והתכנון הם חלק חשוב בעבודתה של שלו. תהליך היצירה מתחיל בהכנת סקיצה המבוססת על תמונה או מומצאת מהדמיון בגודל הסופי של היצירה. על גבי הרישום בונה שלו את הקולאז׳ כשכבה עצמאית שאינה מודבקת לנייר. היא משתמשת במאגר של גזירי עיתונים הממוינים לתת-גוונים מדויקים. בהתבוננות מקרוב בתמונה הסופית אפשר להבחין בפיסות שהיא מחברת זו לזו, אך הרושם המתקבל הוא שהיא מציירת ציור. לעיתים שלו משלבת בעבודותיה גם נגיעות אקריליק וטושים.

רבים מהקולאז'ים של שלו הם דיוקנאות של דמות אחת או שתיים, ובכלל זה דמותה שלה, מה שמאפשר לה לבחון את השינויים שחלים בה עם הזמן. לא מדובר בדיוקנאות סתם, לשם אסתטיקה נטו, שכן שלו משתמשת בדיוקנאות ככלי להבעת רגשות ומחשבות. מבחינתה זו הדרך לספר סיפור. הסיפור הוא הסיבה האמיתית ליצירה, ואילו הדיוקן הוא המדיום שבאמצעותו מסופר הסיפור. הסיפורים ששלו מספרת הם מאוד אישיים ואפילו אינטימיים.

לכאורה הדיוקנאות ששלו יוצרת הם ריאליסטיים, אבל במקרים רבים היא יוצאת מתמונה מציאותית, מעבדת אותה ויוצרת מציאות חדשה, פרי דמיונה. שלו מעידה שכמו לכל אדם גם לה יש הרבה רצונות לא ממומשים, ועבודותיה מאפשרות לה ליצור מציאות חדשה, עשירה יותר ומספקת יותר, "מציאות שבה יש לה שליטה על איך שהדברים ייראו, יתנהלו ויתפתחו".

בעבודותיה של שלו אפשר למצוא מספר סדרות, ובהן:
 Not a self portrait – בסדרה זו השתמשה שלו בדמותה שלה כבסיס לדמות גברית דמיונית. הדמות אינה חד-משמעית ולכן מעוררת תהייה, על זהות, על גוף ואולי על מיניות.
 Foolish dreams – בסדרה זו מתגברת שלו על התסכול מכך שיש דברים שלעולם לא יתגשמו וסיטואציות שלא יקרו במציאות באמצעות יצירת דימוי ויזואלי, מעין "צילום מזויף", המאפשר לה ליהנות ממנו בדיוק כמו שאנחנו נהנים מצילומים של אירועים אמיתיים מהעבר.
 I hate Reality. It sucks – הסדרה עוסקת בפער בין העולם הפרטי של היוצרת – עולם יפה, מגוון, תוסס, פרוע – לבין האפרוריות של המציאות הפיזית היומיומית, פער שמוציא את שלו מדעתה. רוב הזמן היא משתדלת לצחוק על מה שמציק לה, כדי לא לבכות. רוב הזמן היא מצליחה.
 I-space – בסדרה זו סותרת שלו את התפיסה שהפכים נמשכים זה לזה. שהם משלימים זה את זה. כל המחשבות שלה הן רק על הזהה.
 Amusing Physics – בסדרה זו משלבת שלו דברים כתובים לצד הקולאז'. הטקסט הוא יצירה כתובה בפני עצמה, ואינו מסביר את היצירה הוויזואלית, אלא מכניס את הצופה להלך הרוח הבועט והביקורתי שלה על המציאות.
 Miserable Life = cool Art – סדרה המשתמשת בסבל ובעצב כחומר ליצירה, מה שמעניק להם משמעות חדשה, טעונה יותר וכלל-אנושית יותר.
 Ghosts of Magnificence – סדרה שעוסקת ביופי שבחורבן ובוחנת היבטים של זיכרון (שהוא מכאיב ויקר ערך בו־זמנית) ואת ההבדל בין זיכרון לדמיון, שכן שניהם לא מוחשיים באותה מידה.

תערוכות
תערוכות יחיד
נעמי שלו, עבודה מתוך הסדרה "החיבוק" (The hug)קולאז', 70X64 ס"מ, 2019|שמאל|ממוזער|300px
2021
 "בציפייה למעבר" – הגלריה העירונית, קצרין

2020
 "גוזרות ומדביקות" – גלריית "סימן שאלה", קיבוץ עמיר

2019
 "תחתונים" – גלריה ND, רמת גן
 תערוכת מכירה – חלל תצוגה בקיבוץ חניתה

תערוכות קבוצתיות
2023
 "פיסת עולם" – גלריה "ארטורה", כפר מונש, עמק חפר
 "מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)

2022
 "Daddy Issues" – Pan gallery, תל אביב
 "מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)

2020
 “We see you 2” – “Ailrons”, תל אביב. במסגרת מיזם התרמה חברתי
 "מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)
 "דיוקן מעבר ומעבר" – הגלריה העירונית, רחובות

2019
 "שמלה – סימלה" – גלריית אגריפס, ירושלים
 "מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)”
 "עבודות של אחרים אני אוהב יותר" – סטודיו פתוח של דן זהבי, חיפה
נעמי שלו, Brother’s portrait, מתוך הסדרה "אחים" (Brothers)קולאז', 115X77 ס"מ, 2017|שמאל|ממוזער|300px
2018
 " פוליטיקלי קורקט" – הגלריה המרכזית של עין הוד
 "זמן אישה" – בית יד לבנים, חיפה
 "הבתים הפתוחים" – במסגרת פסטיבל בת גלים, חיפה

2017
 "אמנות ישראלית עד 2018 ש"ח" – גלריה חנינא, תל אביב

2015
 "מטקות הכי ישראלי" – האוניברסיטה העברית, ירושלים

2014
 "עשויים לעילא" – מרכז עמיעד, יפו
 "2014" – גלריית "מגדלור", יפו
 תערוכה בינלאומית "כעבור 20 שנה" – בית הצייר המרכזי, מוסקבה, (רוסיה)
 תערוכת "אמנות ישראלית" של בנק הפועלים – הסניף הראשי, תל אביב

פרסים והערכה
 Special Collection 2019 – של מגזין האמנות הדיגיטלי "44 Degrees", (2019)
 תעודת כבוד בקטגוריית "אמן מקצועי" – LICC תחרות אמנות בינלאומית בלונדון, (2015)

קישורים חיצוניים


 שולמית וינשטיין ישראל, פיסות חיים – נעמי שלו, "שלולית – מגזין שכולו אמנות", 27 במרץ 2022

הערות שוליים

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:אמניות יהודיות
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי חולון HIT
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976