ג'ון ברייט

ג'ון ברייט (באנגלית: John Bright; 16 בנובמבר 1811 – 27 במרץ 1889) היה פוליטיקאי אנגלי ליברלי ורדיקלי, אחד מגדולי הנואמים של דורו ומקדם הסחר החופשי
ברייט היה בן לקהילת קווייקרים והתפרסם במיוחד במאבקו בחוקי הדגן. בשיתוף פעולה עם ריצ'רד קובדן הקים את "ליגה נגד חוקי הדגן" שנועדה להילחם בחוקי הדגן שהעלו את מחירי המזון והגנו על האינטרסים של בעלי האחוזות באמצעות הטלת מיסים על החיטה המיובאת. חוקי הדגן בוטלו ב-1846. ברייט שיתף פעולה עם קובדן בעוד יוזמה בתחום שחרור הסחר, הסכם קובדן-שבלייה מ-1860 שקידם את התלות הדדית בין בריטניה לאימפריה הצרפתית השנייה. מסע זה נוהל בשיתוף פעולה עם הכלכלן הצרפתי מישל שבלייה והצליח על אף חוסר האמון הבסיסי של הפרלמנט הבריטי כלפי הצרפתים.
כחבר בבית הנבחרים בשנים 1889-1843, עודד ברייט את הסחר החופשי, תמך ברפורמת הבחירות ובחופש הדת. הוא היה הפוליטיקאי הכמעט יחיד שהתנגד למלחמת קרים. כמו כן התנגד להצעתו של ויליאם גלדסטון לשלטון בית באירלנד. הוא ראה עצמו כדובר של המעמד הבינוני והתנגד בחריפות לפריבילגיות של האריסטוקרטים בעלי אחוזות. בנוגע לאירלנד הוא שאף לשים קץ לזכויות היתר הפוליטיות של האנגליקנים ושל כנסיית אירלנד והתחיל רפורמה אגררית שתחזיר את האדמות לאיכרים האירים. הוא טבע את הביטוי "אם הפרלמנטים" לגבי אנגליה.

קורות חייו
ג'ון ברייט נולד ב-1811 ברוצ'דייל במחוז לנקשייר באנגליה במשפחת קווייקרים. אביו, אברהם ברייט, היה בעל טחנת כותנה. בצעירותו השתתף ברייט במסע פוליטי למען רפורמה של הפרלמנט. הוא השתתף במפגשי האגודה המקומית למאבק באלכוהוליזם ובמפגשים דתיים בניהולו של הפסטור הבפטיסטי ג'ון אלדיס.

ב-1836 או 1837 פגש ברייט את ריצ'רד קובדן והתגייס לפעילות למען ביטול "חוקי הדגן" במיוחד בסקוטלנד. ב-1839 השתתף בהקמת הליגה נגד חוקי הדגן.
ב-1843 הנבחר לפרלמנט הבריטי כמועמד הליברלים ביישוב דרהם. בבית הנבחרים בלט ברייט כנואם מוכשר ונלהב, והשלים כך את המזג השלו והמחושב של קובדן. כינס ברחבי סקוטלנד ואנגליה אספות רבות נגד חוקי הדגן. מאוחר יותר הצטרף למסע המחאה גם ויליאם ג'ונסון פוקס. בקיץ 1843 בדיון הראשון בפרלמנט לא הצליח להעביר בפרלמנט את הצעתו של ויוארטס לביטול זכויות המכס.
ב-1845 תמך בתקציב שהוצע על ידי ראש הממשלה פיל שהיווה צעד בכיוון שחרור הסחר.
ב-1846 בעקבות היבול החלש והמגפה שפגעה בתפוחי האדמה הושג סוף סוף ביטול חוקי הדגן.

בהמשך השקיע מרץ במאבק לרפורמת חוקי הבחירות למען הרחבת הדמוקרטיה.
ביולי 1847 נבחר ברייט מטעם העיר מנצ'סטר. התנגד בפרלמנט לחוקים להגבלת שעות העבודה, אולם נאבק בשליטת הכנסייה האנגליקנית בחינוך. ב-1848 הצביע למען הרחבת זכויות הבחירה ותמך במיסוי העשירים באירלנד לטובת אספקת תזונה נאותה לעניים.
ברייט התנגד לעונש המוות, עונשים הגופניים בצבא ולמסים לטובת הכנסייה. הוא תמך בקובדן בנושא החוקים להגבלת ההוצאות הציבוריות. התנגד למלחמת קרים ולמלחמות בכלל, מה שפגע בפופולריות שלו וגרם לו להפסיד את מקומו בפרלמנט מטעם מנצ'סטר.
לעומת זאת ב-1858 נבחר שוב לבית הנבחרים מטעם ברמינגהם. באוקטובר 1858 יצא בברמנגהם למסע שהסתיים ברפורמה הפרלמנטרית הידועה כ-Reform Act מ-1867.
ב-1866 פרסם את המסה "נאום על הרפורמה" בו הגן על האמנציפציה של מעמד הפועלים כשהתסמך בצורך למנוע מהפכה אלימה. העדיף את ההפגנות הפומביות הבלתי אלימות על מרידות אלימות וקנוניות.
ב-1884 אחרי הפגזת אלכסנדריה על ידי חיל הים המלכותי לפי דרישת ראש הממשלה גלדסטון, החליט ברייט להתפטר מהממשלה כשהוקיע את המעשה המלחמתי הזה בתור "אמצעי להגנת האינטרסים של מעמד קפיטליסטים פריבילגים".

ב-1880 נבחר ברייט לרקטור אוניברסיטת גלאזגו. ב-1886 קיבל את התואר דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אוקספורד.
ברייט מת ב-1889 והובא לקבורה בבית הקברות הקוויקרי ברוצ'דייל.

קישורים חיצוניים





לקריאה נוספת
George Macaulay Trevelyan - The life of John Bright Houghton Mifflin company, Boston 1913

קטגוריה:פוליטיקאים אנגלים
קטגוריה:חברי המפלגה הליברלית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1811
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889