יונתן גורל

יונתן חיים גורל (18 באוקטובר 1933 – 20 בדצמבר 2025) היה משורר, חוקר ספרות, עורך ומבקר ספרות ירושלמי.

 ביוגרפיה 
גורל נולד בירושלים לרחל וגבריאל גורל, שניהם בנים למשפחות ירושלמיות ותיקות, שמתגוררות בירושלים מאז המאה ה-19. היה לו אח אחד, אהרון גורל, שהיה בבגרותו עורך דין.

גדל והתחנך בשכונת רחביה. בילדותו למד בגימנסיה רחביה, ואת בחינות הבגרות עשה במסגרת בית הספר אליאנס (ירושלים).

החל מתקופת לימודיו בתיכון החל לכתוב שירה, ואת ספר שיריו הראשון פרסם בשנת 1962. המשיך לכתוב שירים ולפרסם ספרים במשך למעלה מחמישים שנה.

למד ספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון בשנת 1977 ותואר שני בשנת 1983. עבודת המ.א. שלו, שנכתבה בהדרכת פרופ' דב נוי, עסקה בספרות העממית של יהודי גרוזיה.

במקביל ללימודיו ואחרי סיומם, עבד כמורה וכמרצה במוסדות שונים וביניהם: המכינה הקדם-אקדמית באוניברסיטה העברית, המכון לבחינות בגרות מטעם עיריית ירושלים (בית ספר ע"ש מיטשל), האוניברסיטה הפתוחה ובית עגנון. כמו כן הרצה בנושאי ספרות ומקרא במסגרות שונות נוספות באזור ירושלים.

היה חבר מזכירות המשמרת הצעירה של מפא"י, חבר הנהלת פרלמנט צעירי ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ומרכז ועדת ההסברה של התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.

היה מעורכי הקבצים "אוגדן", "הדור הצעיר" ו"ידיעות הסטודנט". חבר בארגון הסופרים הבין-לאומי (פא"ן).

בשנים 1993–1995 שימש כיו"ר ועדת הביקורת של אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל, ובהמשך היה במשך כ-12 שנים, יו"ר סניף ירושלים של האגודה.

בשנים 1998–2007 היה עורך (בשיתוף עם בן-ציון יהושע-רז ועם בלפור חקק) של כרכים ט"ז–כ"ד של כתב העת "ירושלים – מאסף לדברי ספרות" בהוצאת סניף ירושלים של אגודת הסופרות והסופרים בישראל.

במהלך חייו זכה בכמה פרסים ספרותיים, וביניהם: פרס יצחק למדן, פרס הרי הרשון, פרס עמנואל אולסבנגר, פרס קרן דוד בן-גוריון, קרן בית הנשיא והיה "חתן האור" (זוכה "פרס האור").

 ספריו 
 ספרי שירה 
 משירי התקוה הטובה, ירושלים, אוגדן, 1962.
 עלים רוטטים בצל, ירושלים, אוגדן, 1965.
 קינת ירושלים האחרת: 60 שירים, ירושלים, הוצאה עצמית, 1979.
 פתאם נפתח צהר: שירים, ירושלים, טל, 1989.
 מרחק וגעגוע: שירים, ירושלים, אור שלום - צור-אות, 2004.
 רועדים ימים ותלויים: שירים, ירושלים, צור-אות, 2018.
ברוב ספריו התלוו לטקסטים ציורים של הצייר יהודה בקון.

 ספרי לימוד 
 אנטיגונה לסופוקלס: תדריך לתלמידי בתי הספר ולנבחנים הניגשים לבחינות הבגרות, תל אביב, מהו"ת, 1980.
 דעותיו הקדומות של הנוער מאת מ' בובר: תדריך לתלמידי בתי הספר התיכוניים ולנבחנים הניגשים לבחינות הבגרות, תל אביב, מהו"ת, 1979.
 הזקן והים מאת א' המינגוויי: תדריך לתלמידי בתי-הספר ולנבחנים הניגשים לבחינות בגרות, תל אביב, מהו"ת, 1979.
 שירת א' שלונסקי: תדריך לתלמידי בתי-הספר ולנבחנים הניגשים לבחינות בגרות תל אביב, מהו"ת, 1980 (על 12 שירים של שלונסקי).

 כתבות ביקורת על יצירתו 
 על ספרו "משירי התקוה הטובה" 
 הרצל ובלפור חקק, "שירה ירושלמית כאובה וסולחת (ראיון עם יונתן גורל)", אפיקים, אוגוסט 1991, עמ' 61, 72.
 בן עמי פיינגולד, ביקורת ספרים, הבוקר, 22 בפברואר 1962.
 בן עמי פיינגולד, ביקורת ספרים, הבוקר, 28 בספטמבר 1962.
 נ' נסיה, ביקורת ספרים, קול העם, 26 באוקטובר 1962.
 יצחק וקסלר, ביקורת ספרים, הפועל הצעיר, 19 ביוני 1962.

 על ספרו "עלים רוטטים בצל" 
 יפה ברלוביץ [יפה בר-לב], "עלים רוטטים בצל", חרות, 3 בספטמבר 1965, עמ' 5.

 על ספרו "קינת ירושלים האחרת" 
 יצחק בן-מרדכי, "תדמיות ומציאות", מאזנים, כרך מ"ט, גל' 6, נובמבר 1979, עמ' 363.
 בן-ציון יהושע, "קינת ירושלים האחרת", במערכה, כרך י"ט, גל' 229, 1980, עמ' 21.

 על ספרו "פתאם נפתח צהר" 
 יעקב אדן, "שירת יונתן גורל", מבוע, קובץ כ"ג, תשנ"א, עמ' 174–177. נדפס גם בגלים, גל' 7, 1995, עמ' 55–57.
 הרצל ובלפור חקק, "פתאם נפתח צהר", האומה, כרך כ"ז, חוב' 99–100, 1990, עמ' 419.
 הרצל חקק, "יונתן גורל, פתאום נפתח צוהר", מהות, כרך י"א, 1994, עמ' 126–128.
 הרצל חקק, "הצוהר ייפתח - והערב יביא תקווה", אפיריון, גל' 35, ,1994, עמ' 43.

 על ספרו "מרחק וגעגוע" 
 מרים גודאל, "מרחק, געגוע, ומה שביניהם", אפיריון, גל' 92, 2005, עמ' 21–22.
 יצחק גנוז, "אצילות יחפה: על ספר שיריו של יונתן חיים גורל", הצופה, המוסף, 6 באוגוסט 2004, עמ' 12.
 משה גרנות, "כפוי אל המילה", מאזנים, כרך ע"ח, גל' 4, יוני 2004, עמ' 38–39.
 הרצל חקק, "התעלות והתגלות מתוך הבדידות", אפיריון, גל' 87, 2004, עמ' 17.
 נפתלי טוקר, "תפלתי מתקמטת כעפיפון", ירושלים, כרך 20–21, 2004, עמ' 291–295.
 בן-ציון יהושע, "יגע מתוגות החיים - על ספרו של יונתן גורל, מרחק וגעגוע", אפיריון, גל' 87, 2004, עמ' 29–30.

 על ספרו "רועדים ימים ותלויים" 



 משפחתו 
היה נשוי לטובה לבית פינקלשטיין, שהייתה סטטיסטיקאית במחלקת המחקר של בנק ישראל ואחר כך עורכת לשונית במקומון כל העיר. אב לשניים: מינה גורל (מורה לערבית ומשוררת) וגבריאל גורל (עורך דין).

התגורר בשכונת גילה בירושלים. נפטר ב-20 בדצמבר 2025, בגיל 92, ונטמן בבית העלמין בהר המנוחות בירושלים.

 קישורים חיצוניים 






 הערות שוליים 

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס הרי הרשון
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:פעילי מפא"י
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:גילה: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025