יעקב רוזן

יעקב רוזן (רוזנפלד) (6 באוגוסט 1928 – 9 במרץ 2024) היה נדבן, ניצול שואה וקבלן ישראלי, יקיר העיר רמת גן ועל שמו רחוב בעיר.

ראשית חייו ומשפחתו
נולד בראדזימין, פולין לגולדה (לבית מינזלביק) וליהושע רודנפלד, בבית דיברו ביידיש. בכיתה ג' הפסיק ללמוד בבית הספר היסודי בעקבות פלישת גרמניה הנאצית לפולין.

אביו יהושע נולד בשנת 1902 ואמו גולדה בשנת 1903 והם נישאו בבית הכנסת המקומי או בחצר הבית בשידוך ב-1921. נולדו להם ארבעה בנים: פנחס (1935), משה (1925–2019), יעקב (1928) ובן הזקונים וולף (1935).

אמו עסקה בחכירת מטעים ובמכירת פירותיהם ואביו היה נגר בניין.

 בשואה 
ממוזער|שמאל|יעקב רוזן בטקס הכרזה על הקמת מרכז מצוינות ולמידה לתלמידים, רמת גן, 21 באפריל 2020
ביום שישי 3 באוקטובר 1942 החלו הנאצים לחסל את גטו ראדזימין, יעקב נפרד מאביו, אמו ואחיו הקטן וולף ונמלט מהגטו. משפחתו הובלה למחנה ההשמדה טרבלינקה ונרצחה בתאי הגזים. הוא לא פגש בהם יותר.

כדי לשרוד בשואה הסתובב והתארח בין כפרים פולניים במשך שלוש שנים תוך התחזות לנער פולני נוצרי יתום שהכיר בשם יאן רוז'סקי אשר זקוק ללינה ומזון. במהלך השנים הללו פגש את אחיו משה מספר פעמים. אחיו הגדול פנחס ברח לברית המועצות והתגייס ל אך לא שרד את המלחמה.

אחרי שהסתיימה מלחמת העולם השנייה הוא שב לעיר הולדתו רדזימין, והתגורר בה עם עוד שישה יהודים ששרדו את השואה.

אחיו משה רוזנפלד עבר לליון שבצרפת לאחר המלחמה והשתקע בה.

בסוף ספטמבר 1945 הגיע לבית עליית הנוער בוורשה, ועבר הכשרה עם קבוצה של 25 נערים ונערות, אשר עלו לארץ באופן בלתי לגאלי באמצעות תנועת הבריחה.

חיילי הבריגדה היהודית עזרו להם להגיע מוורשה, לברטיסלאבה, אוסטריה ואיטליה. הגיע לרומא בסוף נובמבר 1945 ושהה בה כחצי שנה עד עלייתו לארץ עם אוניית המעפילים דב הוז. האונייה יצאה מנמל לה ספציה במאי 1946 והגיעה לנמל חיפה.

בארץ ישראל
ממוזער|שמאל|יעקב ותמר רוזן בטקס הכרזה על הקמת מרכז מצוינות ולמידה לתלמידים, רמת גן, 21 באפריל 2020
עלה לישראל ב-20 במאי 1946 והתיישב בשכונת בני ציון בנתניה.

החל לעבוד בליטוש יהלומים אבל נטש את העבודה לאחר חודשיים עקב חוסר סבלנות. לאחר מכן היה פועל בניין, יום בשבוע. בהמשך עבר הסבה והחל לעבוד ברצפות.

בינואר 1947 עבר לרמת גן וגם בה עבד בתחילה כרצף.

 שירות צבאי 
התגייס באמצע שנת 1947, והמשיך לעבוד כרצף בחופשים. לחם בקרבות מלחמת העצמאות כנגד כנופיות בג'נין ושם איבד את חברו הטוב דוד קוליץ. שרת גם בגדוד 58 של האצ"ל והתאמן בסרפנד (צריפין).

לאחר הגעת אלטלנה ופירוק גדודי האצ"ל נשלח לגדוד 51 של חטיבת גבעתי והצטרף לצה"ל.

ביולי 1948 לחם בדרום יחד עם גדוד 51 בפיקודו של יוסף הרפז, והגן על כפר מנחם. במסגרת מבצע יואב השתתף בקרב על גבעה 113 (גבעת יעקב ארנון).

בסוף שנת 1948 הצטרף ליחידת הפרשים של גבעתי עד פירוקה בתחילת שנת 1950. בסיסה היה במשטרת קטורה ומטרתה הייתה מניעת הסתננות של ערבים מעזה וגניבת תוצרת חקלאית. לאחר פירוק היחידה הועבר להיות שומר על הבית הירוק ביפו.

 קבלן 
ממוזער|שמאל|יעקב רוזן בחנוכת גלריית שנקר, 12 בנובמבר 2021
לאחר סיום שירות חובה של שלוש שנים השתחרר וחזר לעבוד כרצף. ריצף והקים דירות ולאט לאט הרחיב את עסקיו.

החל לפעול כקבלן בניין
הקים את חברת "זנרון" יחד עם איש העסקים מרדכי זינסקי.
בתחילה בנה בעירו רמת גן ולאחר מכן הרחיב את עסקיו גם לאשדוד.

במאי 1967 היה מיתון גדול בארץ ולכן הכניס שותף שלישי לחברה "לאופולד ברנסי" - יהודי פולני שהתגורר בבלגיה.
בעזרתו המשיכו לבנות בגוש דן ואשדוד ושרדו את המיתון.

בשנת 1968 בנה את בניין המשרדים הראשון ברחוב הבונים ברמת גן כבניין המשרדים של מטה החברה שלו. המטה נשאר באותו בניין עד לסגירתו.

חברתו זכתה בפרס הארצי בתחרות מצוינות בבנייה ותשתיות לשנת 2011.

בינואר 2023 סגר את משרדו והעביר את הנכס לידי מכללת שנקר.

חיים אישיים
ממוזער|שמאל|דיוקנו של יעקב רוזן בבית רוזן, צויר ב-2016
ב-1952 נישא לצפרירה בירנבוים, מורה מרמת גן. התגוררו יחדיו ברחוב עוזיאל בעיר. הנישואין עלו על שרטון והם התגרשו לאחר מספר שנים.

נישא בשנית לחנה שוירץ לבית גורמן ב-1974, הנישואין נמשכו 8 שנים שלאחריהן נפרדו בשנת 1982.

נישא בשלישית לתמר לביב גרבוב ב-1998.

בשנת 2016 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "לבד בדרכים".

נפטר בתל אביב ב-9 במרץ 2024, כ"ט באדר תשפ"ד.

נדבנות
רוזן לא זכה להשכלה בגיל צעיר ולכן הקדיש את כספו ותרם לטובת החינוך בעירו רמת גן.

 בית רוזן 
ממוזער|שמאל|בית רוזן ברחוב ביאליק ברמת גן, יולי 2023
בשנת 2000 החל יעקב רוזן בבנייתו של בית תרבות וחברה על שמו ברחוב ביאליק 89 ברמת גן כתרומה לתושבי העיר. הבניין נחנך ב-2004. הבניין משמש כבית תרבות וחברה, יש בו ספריה עירונית, מועדון גמלאים ומשחקיה עבור פעוטות עד גיל 3. בשנת 2018 נחנכה הקומה השלישית בבניין.

 מכללת שנקר 
בשנת 2021 נחנכה גלריית שנקר על שמו ועל שם רעייתו תמר בבניין המשרדים אשר שימש את החברה של יעקב רוזן. הגלריה נמצאת בעיר רמת גן ברחוב יעקב רוזן ומשמשת לתחום העיצוב תוך שילוב בין תעשייה לאמנות.

פעילות נוספת
 קרן מלגות על שם תמר ויעקב רוזן - הקרן מחלקת כל שנה מלגות למצוינות אישית ותרומה חברתית לתלמידי התיכון בעיר ולסטודנטים במכללת שנקר ובית צבי.
 הקמת מרכז מצוינות על שם בני הזוג רוזן ברחוב שלום עליכם בעיר.

 הוקרה 
בשנת 2015 זכה בפרס יקיר העיר רמת גן "בזכות תרומתו הרבה וארוכת השנים ליישוב העיר והארץ, בזכות תרומתו לענף הבנייה ובזכות רוח הנתינה המפעמת בו בפעילותו במוסגות ובעמותות בעיר רמת גן".

ב-30 במאי 2021 התקיים טקס בהשתתפות ראש עיריית רמת גן, כרמל שאמה הכהן, להסבת שמו של רחוב הבונים (שבו נמצא בניין המשרדים של החברה) לרחוב "יעקב רוזן" כהוקרה על תרומתו לעיר.

 לקריאה נוספת 


 קישורים חיצוניים 

 אתר בית רוזן, באתר עיריית רמת גן

הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:קבלני בניין ישראלים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024