הטבח בפסטיבל נובה

הטבח בפסטיבל נוֹבָה אירע בפסטיבל מוזיקה ליד קיבוץ רעים כחלק ממתקפת הפתע על ישראל ב־7 באוקטובר 2023. במהלך הטבח 120 מחבלים מארגון הטרור חמאס פשטו על מתחם הפסטיבל, רצחו 378 אזרחים ואנשי ביטחון, ופצעו מאות אחרים. בנוסף, מחבלים חטפו 44 אזרחים לרצועת עזה. רובם שוחררו בעסקת החטופים ובמבצע לשחרור חטופים, וחלקם נרצחו בשבי. ישנן ראיות לפשעי מין שביצעו המחבלים במהלך הטבח.

 הפסטיבל 
פסטיבל "סופרנובה" לרגל חג הסוכות, שהופק על ידי "נובה" או "שבט הנובה" (Tribe of Nova), התקיים בין התאריכים 6 ל-7 באוקטובר 2023 בשטח פתוח ליד קיבוץ רעים, במרחק של כ-5 ק"מ מרצועת עזה, ובמהלכו הופיעו אומני מוזיקה אלקטרונית וטראנס מוכרים. בזמן הטבח שהו בפסטיבל כ-4,400 מבלים.

 אישור האירוע 
בקשה ראשונה לאישור האירוע הוגשה לצבא כשלושה חודשים קודם לקיומו. בבקשה הראשונית התבקש אישור לאירוע רב-משתתפים בלילה שבין 5 ל-6 באוקטובר למסיבה בשם "יוניטי", שתוכננה להתקיים בסמוך לקיבוץ בית קמה. האירוע לא קיבל את כלל האישורים הנדרשים, וב־5 באוקטובר הועברה בקשה חדשה לקיום מסיבת נובה במתחם סמוך לקיבוץ רעים. קצין המבצעים של אוגדת עזה, סגן אלוף סהר פוגל, ביקש לדחות את הבקשה בטענה כי מדובר בסיכון ביטחוני לנוכח קרבת האתר לגבול. בסופו של דבר האירוע אושר, וכשבוע טרם קיומו הוגשה בקשה נוספת להרחבת האירוע ליממה נוספת, יחד עם מארגני פסטיבל נובה. אף לבקשה זו התנגד קצין המבצעים של האוגדה, לאור קשיי אבטחה של צה"ל במהלך החג בשל נוהל "הדממת סוכות". הפסטיבל אושר, בסופו של דבר, על ידי החטיבה הצפונית של אוגדת עזה.

בדיונים לאישור האירוע השתתף גם נציג שב"כ, אך הוא לא העביר מידע על כך לבכירי הארגון, ובהערכות המצב הביטחוניות שנערכו בשב"כ לאורך הלילה שקדם לטבח קיומה של המסיבה לא נלקח בחשבון.

אל"ם חיים כהן, מפקד החטיבה הצפונית, הגיע למתחם מסיבת נובה כשעה לפני תחילת הטבח, אך לא שינה דבר בסדרי האבטחה.

 הטבח 
250px|ממוזער|מחסניות ורימוני יד רבים שהתגלו לאחר הטבח
ממוזער|מחבל חמאס חוטף מבלה מפסטיבל נובה
250px|ממוזער|מחבל חמאס יורה לתוך מיגונית בה הסתתרו עשרות מבלים

ב-7 באוקטובר 2023, כחלק ממתקפת הפתע על ישראל, נורו מטחים כבדים של רקטות מרצועת עזה לשטחים נרחבים בישראל. בעיצומה של המסיבה, מתחם הפסטיבל היה אחד המקומות הראשונים בהם הושמעה אזעקת צבע אדום, ויירוטי כיפת ברזל נצפו מעל שטחו. לאחר מספר דקות, הורה מפקד תחנת משטרת אופקים על סגירת המסיבה, וכוחות משטרה ואבטחה הכווינו את המשתתפים ליציאה דרך כביש 232. במקביל, החלו לחדור מחבלי החמאס לשטח ישראל. בשעה 07:01 התקבלה במוקד 100 שיחה מנוכחים במסיבה שדיווחו: "מחבלים יורים עלינו". על פי תחקיר צה"ל, יעד המחבלים היה העיר נתיבות, אך הם טעו בדרכם והגיעו למתחם המסיבה. למקום הגיעו 14 טנדרים, שבכל אחד מהם נכחו בממוצע 8 מחבלים, לצד מספר מחבלים שהגיעו באמצעות מצנחי רחיפה - בסך הכול כ-100 מחבלים. לפי הערכות של צוות התחקיר, במהלך הלחימה מולם הרגו אנשי כוחות הביטחון כ-20 מחבלים.

עם הגעת המחבלים למתחם המסיבה, הם החלו לירות במשתתפיה ברובי קלאצ'ניקוב וברקטות RPG, והשליכו לעברם רימוני יד. הם רצחו רבים ממשתתפי המסיבה ווידאו בהם הריגה. משתתפים שניסו לברוח מהמקום ברכבים נרצחו על ידי המחבלים שעמדו על כביש היציאה. בנוסף לירי, תפסו המחבלים חלק מהמשתתפים והובילו אותם לשבי ברצועת עזה. אחד המחבלים תיעד רצח של בני זוג במסיבה ושלח את התיעוד לאמו של הנרצח דרך הטלפון הנייד של בנה.

 הטנק בפסטיבל הנובה 

אחד האירועים המפורסמים מהטבח במסיבת הנובה היה כאשר טנק 2ב מפלוגת מלכות חרמון של גדוד 77 אשר נפגע בגבול הרצועה הגיע במקרה לאזור המסיבה. בצוות הטנק בתחילת הלחימה היו המפקד סמל , התותחן רב"ט , הטען רב"ט  והנהג רב"ט עידו סומך. עם פרוץ ההתקפה יצא הצוות להילחם במחבלים שחצו את גדר רצועת עזה. הצוות נלחם ופגע במחבלים רבים עד שנפגע. מהפגיעה נהרג מפקד הטנק לוינסון וגופתו נחטפה (גופתו הושבה לקבורה ב-21 ביוני 2025) התותחן אליהו נפצע אנושות ובהמשך נפטר מפצעיו. הנהג סומך נסע עם עזרה בהכוונה של הטען טסטה מאזור הגדר עד הגיע במקרה לאזור המסיבה, הבחין שמתנהל קרב בין שוטרים לבין מחבלי החמאס. הטנק נעמד בין השוטרים למחבלים והעניק מחסה לשוטרים. טען הטנק אופיר טסטה שהיה פצוע יצא עם נשק אישי והביא אותו לאחד המאבטחים. בדרכו חזרה לטנק נורה על ידי מחבלים ונהרג. האחרון מצוות הטנק ששרד, נהג הטנק עידו סומך, ראה שהמחבלים החלו לטפס על הטנק. סומך הצליח להניע ולהשתחרר מהמחבלים כאשר הוא דורס כמה מכוניות נטושות. כאשר הטנק הושבת, סומך נמלט מהטנק וניצל.

כ-30 ממשתתפי המסיבה הבחינו בטנק הנטוש והסתתרו מאחוריו. שניים מתוכם נכנסו לטנק ומצאו נשק של אחד מלוחמי הטנק שנהרג. הנשק היה מלא בחול. לאחת הנשים הייתה שפופרת קטנה של וזלין שבעזרתו הצליחו השניים לנקות ולהפעיל את הנשק. הם יצרו קשר עם חבר שלהם, קצין בצה"ל, שהדריך אותם בטלפון איך להטעין ולירות במקלע של הטנק. הקבוצה שהייתה ליד הטנק הצליחה להדוף את התוקפים וניצלה.

חלק ממשתתפי המסיבה הצליחו להימלט מהטבח לשדות באזור. כמה מהם נמלטו ליער הסמוך, נוספים מצאו מחסה בפרדס תפוזים סמוך וחלקם הצליחו להגיע למושב פטיש שבמועצה אזורית מרחבים, הנמצא במרחק 12 ק"מ מאזור המסיבה. חלק אחר הגיע על ידי המשטרה לתחנת המשטרה של אופקים שבעצמה ניסתה להשתלט על הקרב והטבח בעיר. רבים ממשתתפי האירוע חולצו הודות לפעולותיהם של עוז דוידיאן, רמי דוידיאן, ליאון בר ואחרים שחילצו ברכביהם הפרטיים עשרות מבלים.

מבלים רבים קראו לעזרה בשיחות טלפון ובהודעות וואטסאפ, אך זו איחרה להגיע. רק לאחר שעות מתחילת הטבח הצליחו כוחות הצלה להגיע למקום וגילו בו כ-260 נרצחים. בהמשך נמצאו עוד 10 גופות והמספר עלה ל-270 נרצחים. לאחר כחודש עודכן המספר ל-364 נרצחים. כ-40 שוטרים אבטחו את האירוע. 17 מהם נהרגו בקרבות מול המחבלים.

לאחר תחקיר המשטרה התברר כי הפסטיבל כלל לא היה אחד מיעדי המחבלים. ממצא זה נקבע לאחר חקירת המחבלים שנתפסו בחיים ועל רקע המפות שנמצאו על גופותיהם של המחבלים שנהרגו. לפי הממצאים, אף מחבל לא ידע מראש על המסיבה, אולם ברגע שהחל פינוי המבלים אלה זיהו את הנהירה ומיהרו למתחם הפסטיבל וניצלו את ההזדמנות והחלו בפגיעה במשתתפים.

המספר הרב של הנרצחים הופך את הטבח לפיגוע הטרור הגדול בתולדות המדינה. קודם לכן, שני הפיגועים הגדולים ביותר היו הפיגוע בכביש החוף, שבו נרצחו 35 איש, והפיגוע במלון פארק, שבו נרצחו 30 איש.

 מיגוניות המוות

146 מבין המשתתפים שנמלטו ממתחם הפסטיבל הסתתרו בתוך 9 מיגוניות ברחבי עוטף עזה, שקיבלו את השם מיגוניות המוות. מבין כלל השוהים במיגוניות, 83 נרצחו, 5 נחטפו לעזה כבני ערובה (מתוכם אחד נרצח בשבי) ו-82 ניצלו.

 מיגונית המוות ברעים מערב 
באחד המקרים המפורסמים ביותר מהטבח, הסתתרו 27 ממשתתפי המסיבה בתוך מיגונית רעים מערב, אשר נהייתה למיגונית המוות הידועה ביותר לשמצה. עם הגיע המחבלים למיגונית, אוסאמא אבו עסא, אחד המאבטחים במסיבה והשוהים במיגונית, ניסה לשכנע את המחבלים שלא יהרגו את יושבי המיגונית, אולם הוא נורה למוות על ידי המחבלים.

לאחר מכן ענר שפירא, לוחם בסיירת נח"ל שהיה בחופשה, נעמד בכניסה למיגונית. המחבלים שהגיעו למקום החלו להשליך רימונים לתוך המיגונית. בסיוע חלקי מאחרים, הצליח שפירא להשליך לפחות שמונה רימוני הלם ורימונים חיים בחזרה החוצה. בהמשך שפירא נהרג מירי המחבלים, ככל הנראה מרקטת RPG. ניצולי המיגונית תיארו אותו כגיבור וציינו כי הציל את חייהם. בתוך פחות משעה, לאחר קרב נואש, נרצחו 16 מהצעירים ששהו במיגונית. ארבעה נלקחו לעזה כבני ערובה, ושבעה שרדו את הטבח והחטיפה.

 אלימות מינית 

על פי עדויות של ניצולים מהמסיבה, אנשי זק"א, אנשי ביטחון וגורמי רפואה, חומרים מחקירותיהם של המחבלים וסרטונים, חלק מהנרצחים נאנסו ועברו התעללות מינית על ידי המחבלים טרם הירצחם.

על פי עדויות שנאספו על ידי עמותת לב בטוח, שהוקמה על מנת להעניק תמיכה נפשית לשורדי הטבח במסיבות, יש עוד לפחות עשרה עדי ראייה שהיו עדים למעשי אונס, אונס קבוצתי והתעללויות מיניות במוקדים שונים באזור המסיבה, שמצבם הנפשי אינו מאפשר להם להיחשף.

 החטיפה וחזרת החטופים 

במהלך הטבח נחטפו 44 מבלים ממתחם הפסטיבל לרצועת עזה.

חטיפתה של שני לוק, ישראלית ילידת גרמניה בת 23, זכה לסיקור נרחב בתקשורת העולמית. ב־7 באוקטובר פורסם סרטון שבו היא נראית פצועה, ללא חולצה, מובלת לראווה בטנדר פתוח ברחובות עזה בזמן שאחד המחבלים מושך בשערה וההמון יורקים וחובטים בה. ב-30 באוקטובר עדכן צה"ל את משפחתה כי היא לא בחיים וכי נמצאה עצם מבסיס הגולגולת של לוק. קנצלר גרמניה, אולף שולץ, הגיב על דבר הירצחה: "החדשות על הרצח שלה הן נוראיות ומראות את הברבריות של חמאס. חייבים למצות את הדין עם ארגון הטרור". ב-17 במאי 2024 הודיע דובר צה"ל כי גופתה חולצה מרצועת עזה יחד עם גופותיהם של יצחק גלרנטר, עמית בוסקילה ורון בנימין.
כשבוע בדיוק לאחר מכן, ב-24 במאי חולצה מרצועת עזה גופתו של התייר המקסיקני אוריון הרננדז ראדו, שהיה בן זוגה של לוק, יחד עם גופותיהם של חנן יבלונקה ומישל ניסנבאום.

גם תיעוד החטיפה של בני הזוג אבינתן אור ונועה ארגמני זכה לסיקור נרחב. בתיעוד נועה נראית זועקת לעזרה בזמן שהחוטפים מפרידים בינה לבן זוגה ומובילים אותם לרצועת עזה.

 גורל החטופים 
 ב-25 בנובמבר 2023 שוחררה מיה רגב, בת 21 מהרצליה, לאחר שנחטפה פצועה מהמסיבה. היא נחטפה יחד עם אחיה איתי וחברם הטוב עומר שם טוב שנשאר בשבי.
 ב-26 בנובמבר 2023 שוחרר רוני קריבוי, בן 25 מכרמיאל. קריבוי בעל האזרחות הרוסית שוחרר לבקשת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
 ב-29 בנובמבר 2023 שוחררו איתי רגב, בן 18 מהרצליה (אחיה של מיה רגב) ומורן סטלה ינאי, בת 40 מבאר שבע.
 ב-30 בנובמבר 2023 שוחררה מייה שם, בת 21 משוהם, לאחר שנחטפה פצועה. לפני שחרורה פורסם סרטון שבו היא נראית פצועה בידה בשבי.
 ב-30 בנובמבר 2023 פורסם כי אופיר צרפתי, בן 27, נרצח, ככל הנראה בשבי.
 גיא אילוז, בן 26, נחטף פצוע ומת מפצעיו בשבי.
 ב-12 בדצמבר 2023 חולצה מעזה גופתה של עדן זכריה, בת 28 מראשון לציון, על ידי כוחות צה"ל. לפי ממצאי מערכת הביטחון, עדן נרצחה במהלך שהותה בשבי.
 ב-15 בדצמבר 2023 הודיע צה"ל כי חילץ את גופתו של אליה טולדנו, בן 28 מתל אביב.
 ב-16 בדצמבר 2023 פורסם שענבר הימן נרצחה בשבי חמאס.
 ב-24 באפריל 2024 פרסם חמאס סרטון שבו נראה הירש גולדברג-פולין בשבי. הוא נראה קטוע יד. ידו נקטעה ב-7 באוקטובר מפיצוץ רימון במיגונית שבה הסתתר עם חברו ענר שפירא שנרצח, ועוד כ-30 מבלים ממסיבת הנובה. ב-31 באוגוסט חולצה גופתו יחד עם גופות חטופים נוספים לאחר שנרצחו בידי שוביהם.
 ב-3 במאי 2024 פורסם כי אליקים ליבמן, שנחשב עד אז חטוף, נרצח בעת שטיפל בפצועים במסיבה ושרידי גופתו נקברו בטעות בקבר של נרצחת אחרת במסיבה.
 ב-17 במאי 2024 אותרו גופותיהם של שני לוק, יצחק גלרנטר בן 56 ועמית בוסקילה בת 28 ברצועת עזה והוחזרו לישראל.
 ב-24 במאי 2024 אותרו גופותיהם של אוריון הרננדס, חנן יבלונקה ומישל ניסנבאום ברצועת עזה והוחזרו לישראל.
 ב-8 ביוני 2024 חולצו בחיים נועה ארגמני, אלמוג מאיר, אנדריי קוזלוב ושלומי זיו על ידי כוחות צה"ל, ימ"מ ושב"כ מתוך שתי דירות קרובות במחנה הפליטים נוסייראת. בפעולה זאת נהרג לוחם הימ"מ, רפ"ק ארנון זמורה, ולזכרו שונה שם מבצע החילוץ - מבצע ארנון.
ממוזער| המנהרה בעזה שבה נמצאו גופות ששת החטופים, חמישה מתוכם נחטפו מפסטיבל נובה. צילום מאת צה"ל, 31 באוגוסט 2024.
 ב-31 באוגוסט 2024 חולצו גופותיהם של הירש גולדברג-פולין, עדן ירושלמי (שימשה כברמנית במסיבה), אורי דנינו, אלכס לובנוב (שימש כמנהל הבר במסיבה) ואלמוג סרוסי, אשר נחטפו מהמסיבה. יחד איתם חולצה גם גופתה של כרמל גת, תושבת קיבוץ בארי. הם נרצחו על ידי מחבלי חמאס במספר יריות מטווח קצר, כ-48–72 שעות לפני מציאתם. בתחילה טען חמאס כי החטופים לא נרצחו על ידם, אלא נהרגו מ"הפצצה ישראלית". אך לאחר מכן הוציא הודעה לפיה, לאחר מבצע ארנון הוצאו הנחיות חדשות למחבלים שהופקדו לשמור על החטופים לגבי הטיפול בהם אם צה"ל יתקרב למקום הימצאם.
 ב-19 בינואר 2025 שוחררה רומי גונן, אשר נחטפה מרכבו של בן שמעוני בכביש 232, בעת שברחה מהטבח בפסטיבל נובה. רומי, בת 24 מכפר ורדים, שוחררה במסגרת עסקת החטופים השנייה.
 ב-8 בפברואר 2025 שוחרר אור לוי, בן 34 מגבעתיים, אשר נחטף ממיגונית המוות ברעים בעת שברח יחד עם אשתו עינב מהטבח בפסטיבל הנובה. עינב נרצחה בידי מחבלי חמאס.
 ב-22 בפברואר 2025 שוחררו אלי-ה כהן, עומר ונקרט ועומר שם טוב.
 ב-21 ביוני 2025 חולצה גופתו של יונתן סמרנו.
 ב-29 באוגוסט 2025 חולצה גופתו של עידן שתיוי.
 ב-13 באוקטובר 2025 החלה עסקת החטופים השלישית והאחרונה, במהלכה שוחררו כל 11 החטופים החיים מהפסטיבל (אבינתן אור, אביתר דוד, איתן מור, אלון אהל, אלקנה בוחבוט, בר קופרשטיין, גיא גלבוע-דלאל, יוסף חיים אוחנה, מקסים הרקין, רום ברסלבסקי ושגב כלפון). באותו היום הוחזרה לקבורה גם גופתו של גיא אילוז.
 ב-14 באוקטובר 2025 הוחזרה גופתו של אוריאל ברוך.
 ב-15 באוקטובר 2025, הוחזרה גופתה של ענבר הימן. הימן הייתה החטופה האחרונה של הפסטיבל והאישה האחרונה שנותרה בעזה.

 בעקבות הטבח 
ממוזער|ציוד שנותר בשטח המסיבה נאסף ומוצג במסגרת מיצג 6:29|250px
מייד לאחר הטבח הקימו מטפלים מתוך שבט הטראנס את עמותת "לב בטוח" במטרה להעניק סיוע נפשי לשורדי המסיבות. העמותה, יחד עם ד"ר לייה נאור, הקימו במתחם האירועים בחוות רונית שברשפון מרחב מרפא לניצולי מסיבת הטבע ובני משפחותיהם. במקום, בו ביקרו מעל ל-3,000 בני אדם, ניתנים טיפולים לעזרה בהתמודדות עם הטראומה הנפשית, ובהם: שיחות עם פסיכולוגים, טיפול במגע או בסאונד הילינג, מעגלי מוזיקה וסדנאות יצירה. מרחב מרפא נוסף הוקם על ידי מארגני המסיבה בכוכב הים, שבקיבוץ שדות ים ליד קיסריה. למקום הובא גם ציוד רב מהשטח, שבעליו לא אותרו על ידי משטרת ישראל. בחודש נובמבר נערך במקום טקס זיכרון והנצחה לנרצחים, החטופים והנעדרים מהפסטיבל בו נכחו, בין השאר, גם המשפחות השכולות ומשתתפי ומשתתפות פסטיבל הסופרנובה. בחודש פברואר נערכו סדנאות ריטריט בקיבוץ מורן בשם Slowness Tribe שכללו תוכנית הפוגה ושיקום המותאמת לנפגעי המסיבות ובני המשפחות של הנפגעים מקרבה ראשונה בדגש על שיקום, התארגנות ועבודה בקבוצות קבועות, המונחות על ידי מטפלים קליניים של "לב בטוח", המומחים בטראומה ומשני תודעה.

רבים משורדי הטבח מתמודדים מאז האירוע עם בעיות ותסמינים הנובעים מפוסט טראומה. מספר שורדים מהטבח אף העידו כי אינם מקבלים טיפול נפשי ומענה ראוי מרשויות המדינה. על פי הנתונים שהוצגו באפריל 2024 על ידי משרד הבריאות, לא היה ידוע על מספר שורדי טבח אשר שלחו יד בנפשם.

ב-20 באוקטובר 2024, כשנה לאחר הטבח, נמצאה שורדת הטבח, שיראל גולן, שהייתה בת 22 ממושב פורת, ללא רוח חיים בחצר ביתה.

בפברואר 2025, שם קץ לחייו ולדיסלב בונגרט, אביה של סופיה בונגרט, שנרצחה בטבח. אשתו אמרה שמאז הטבח הוא היה הולך פעמיים לשבוע לקבר ביתו, ולדבריה "לא רצה לקבל עזרה ונאכל מבפנים".

ב-10 באוקטובר 2025 שם קץ לחייו רועי שלו, ניצול הנובה שהיה בן זוגה של מפל אדם, אחותה של מעיין אדם, שנרצחה בטבח. אמו של שלו, רפאלה, שמה קץ לחייה כשבועיים לאחר הטבח

ב-11 באוקטובר 2025 שמה קץ לחייה ילנה גילר, אמו של סלבה גילר שנרצח בטבח.

 תחקיר צה"ל 
ב-2 באפריל 2025 הציג צה"ל באקספו תל אביב את ממצאי תחקיר הטבח למשפחות הנרצחים בו והחטופים ממנו. במהלך הצגת התחקיר יצאו מספר משפחות מהאולם במחאה על מה שהם ראו כניסיון טיוח של חקירת הטבח. משפחות אחרות פונו מהאולם לאחר שחשו ברע.

על פי התחקיר, במסיבה היו כ-3000 מבלים ועוד כ-500 אנשי כוחות ביטחון וסדרנות. בשעה 8:00 כ-100–110 מחבלים הגיעו מנוצארת בדרכם לנתיבות על גבי 14 טנדרים, שני אופנועים ואמל"ח כבד הכולל מקלעים, רובי סער, מטולי RPG, רימונים ועוד, אך הם טעו במסלול והגיעו במקרה למתחם הפסטיבל. המחבלים החלו לטבוח ברכבים ובמתחבאים מיגוניות, וחטפו 44 ממשתתפי הפסטיבל. על פי התחקיר, בשל הכאוס ששרר, רק בשעה 10:00 בבוקר מתקבל מידע בחטיבת המבצעים אודות המתחולל במתחם הנובה.

משפחות הנרצחים שנוכחו בהצגת התחקיר הביעו אכזבה, ואחד ההורים אמר: "התחקיר היה ביזיון, לא חידש לי כלום. לא חשבתי שאצא כל כך מאוכזב. כל כך הרבה ניסיונות לטשטש אחריות. [...] אני יוצא בתחושה קשה שהתחקירים לא רלוונטיים, לא יודע אם הצבא למד מהם משהו. מהתחקירים אנחנו לא נלמד, אין דבר שייתן לנו תשובות חוץ מוועדת חקירה ממלכתית."

למחרת הוצגו חלקים נוספים מהתחקיר, בהם פורטו כשלים קשים של צה"ל, בעיקר של אוגדת עזה והחטיבה הצפונית. בין השאר גילה התחקיר כי חמאס לא ידע על קיומה של מסיבת הנובה והגיע למקום בטעות, כשמחבלי הכוח הפושט היו בדרך לנתיבות. הכוח טעה בפנייה בצומת שוקדה והגיע לחניון רעים, שבו התקיימה המסיבה.

 הנצחה 
250px|ממוזער|שמאל|יצחק הרצוג נשיא מדינת ישראל באתר פסטיבל נובה במסע זיכרון בעוטף עזה ביום השנה לטבח ב-7 באוקטובר 2023
 אנדרטת נרצחי פסטיבל נובה 

בחניון רעים, בו נערך הפסטיבל בלילה שבין ה-6 ל-7 באוקטובר, הוקמה באופן ספונטני אנדרטה לזכרם של נרצחי הטבח בפסטיבל. במקום הוצבו בזנטים שעליהם תמונות הנרצחים בטבח, ובט"ו בשבט תשפ"ד (ינואר 2024) נטעו עובדי קק"ל יחד עם משפחות הנרצחים שתילי עצים לזכרם של קורבנות הטבח. בהמשך נוספו במקום אמצעי הנצחה נוספים.

 מיגוניות כביש 232 
לאורך כביש 232 מיגוניות רבות היו לזירות טבח ומונצחים בהן הקורבנות באמצעות לוחיות זיכרון. במיגונית לפני שער קיבוץ מפלסים נרצחו אדיר ושירז טמם, סלין בן דוד נגר שהיו בדרכם למסיבה.

אמבולנס הזיכרון - מיזם הנצחה של 18 אמבולנסים לזכר הנרצחים
ממוזער|השר לשעבר משה כחלון, אמא של שני גבאי ז"ל - מיכל גבאי, ומנכ"ל חברת יוסי אמבולנס אילון שפרבר, על רקע האמבולנסים החדשים לזכר הנרצחים ב"אמבולנס המוות".
“אמבולנס המוות” היה אחד מתוך 250 אמבולנסים וניידות טיפול נמרץ של קבוצת יוסי אמבולנס, ששימשו כמערך אבטחה רפואית באופן רשמי בפסטיבל הנובה, 18 ישראלים שבילו במסיבת הנובה חיפשו מסתור בזמן הטבח שמחבלי חמאס ביצעו בשבעה באוקטובר. הם נדחקו יחד צפופים בתוך האמבולנס, חלקם נפצעו קודם מירי וקיבלו שם טיפול. אבל מבחינת המחבלים גם האמבולנס עם כל יושביו היה מטרה והם ירו RPG ופוצצו אותו, וכולם שם נשרפו למוות. כעת במיזם הנצחה מרגש נתרמו 18 אמבולנסים עם תמונה והקדשה לכל אחד ואחת מהנרצחים, שימשיכו לפעול בכל רחבי הארץ בשירותי רפואה מתקדמים ובהצלת חיים. המיזם ביוזמת שר האוצר לשעבר משה כחלון ובמימון מלא של קבוצת יוסי אמבולנס, נועד להפוך את סמל השבר לסמל של תקומה וחיים.

 קיר המכוניות 

ממוזער|קיר המכוניות במגרש המכוניות ליד תקומה|250px
מאות מכוניות שהיו פזורות בצידי כביש 232 לאחר הטבח הובאו למגרש מכוניות ליד מושב תקומה שבעוטף עזה. המכוניות השרופות נערמו לערימה שיצרה מעין קיר והפכה לאנדרטה לנרצחי טבח בפסטיבל נובה.

 בעולם התרבות 
 מיצגים 
ממוזער|מיצג ההנצחה 06:29|250px
ממוזער|תאי השירותים המקוריים מפסטיבל נובה, אשר הוצגו במיצג ההנצחה 06:29|250px
ממוזער|מיצב לזכר חללי מלחמת חרבות ברזל ברחובות - הפוסטר של בר (ברלי) ליאור נקמולי, אשר נרצח ב-7.10.23 בצומת גמה לאחר שנמלט ממסיבת הנובה
ממוזער|מיצב של מכונית שרופה בכיכר החטופים להנצחת הטבח בפסטיבל נובה

ב-28 בנובמבר הגיעו מספר תקליטנים מסצנת הטראנס, ובהם סקאזי, לנגן בשטח מתחם הפסטיבל, אל מול תמונותיהם של מאות הנרצחים מהפסטיבל. המיצג, יוזמה של מספר אנשים פרטיים, נועד למטרת ההסברה בעולם והגיעו אליו נציגים מהתקשורת הזרה, ארצות הברית, איטליה ומדינות נוספות.

ב-7 בדצמבר, נר ראשון של חנוכה, נפתח מיצג הנצחה בשם 06:29 (שם המייצג את שעת פתיחת המתקפה). המיצג משחזר את שטח הפסטיבל וכולל את כל האלמנטים המקוריים שנאספו והובאו מהשטח לאחר האסון ובהם: תפאורת הפסטיבל, הבמות וציוד ההגברה, השירותים המחוררים מכדורים, כלי רכב חרוכים וכן ציוד אישי (נעליים, תיקים וחפצים אישיים), שנאסף על ידי מפיקי האירוע ויחידת להב 433 של משטרת ישראל. כל הכנסותיו של המיזם, שנפתח לפרק זמן של שבועיים, באקספו בתל אביב, יועברו להנצחת הנספים ולסיוע בשיקום חברי קהילת הנובה, הקמת והחזקת מיזמי הנצחה ופעולות הסברה לאומיות בישראל ושאר העולם.

באפריל 2025 נפתחה תערוכה על הטבח בטורונטו, קנדה.

 סרטים ותוכניות 
ב-6 בדצמבר עלה בערוץ יס דוקו הסרט התיעודי האשטג נובה, המשחזר באמצעות חומרי וידאו, עם למעלה מ-200 סרטונים שצולמו בזמן אמת, יחד עם הקלטות של שיחות טלפון ושיחות ווטסאפ, את ההתרחשות שקרו בזמן אמת במתחם הפסטיבל בשבת 7 באוקטובר ללא ראיונות או קריינות כלל. הסרט שיצר וביים דן פאר ושערכו נדב דירקטור ולב גולצר, מביא את תיעוד האירועים באמצעות סרטוני הסמארטפונים של המבלים, משעות אחה"צ והערב אל תוך הלילה ועד לשעות הבוקר המוקדמות. באופן תקדימי הודיעה חברת yes כי תאפשר לכל ערוץ טלוויזיה וגוף שידור לשדר את הסרט באופן חופשי וללא עלות וגם העלתה לערוץ הרשמי ביוטיוב את הסרט המלא.

הסרט הפך תוך זמן קצר לאחר עלייתו לסרט הדוקומנטרי הנצפה ביותר בתולדות חברת yes.

ב-23 בדצמבר עלה בערוץ כאן 11 הסרט התיעודי "זריחה שחורה: עדויות מהטבח בפסטיבל נובה" (Supernova: The Music Festival Massacre). הסרט, קופרודוקציה ישראלית-גרמנית, של היוצרים יוסי בלוך, נועם פנחס ודוקי דרור, מביא ראיונות עם מספר ניצולים מהפסטיבל (שהתקיימו כשבוע עד עשרה ימים אחרי התקיפה), ובנוסף סרטונים מהטלפונים שהניצולים צילמו בזמן אמת ותוך כדי בריחה. בנוסף לראיונות עם הניצולים, ישנם גם ראיונות עם הורים ואנשי כוחות הביטחון שהגיעו למקום לחלצם. הסרט הוא הפרויקט התיעודי הראשון שעוסק בפסטיבל והופץ ברחבי העולם. הוא שודר, בגרסה מקוצרת ב-ARTE הצרפתית וב-ZDF הגרמנית, ונרכש לשידור גם על ידי רשתות נוספות בעולם.

הסרט "זעקות ואז שתיקה" סוקר את ההתעללות המינית שארעה בטבח 7 באוקטובר ומפרט את המאורעות באזור פסטיבל נובה. הסרט הוא בבימוי ענת סטלינסקי ובהשתתפות שריל סנדברג, מנהלת התפעול של מטא לשעבר.

ב-7 בספטמבר 2024 יצא בשירות הסטרימינג פרמאונט+ הסרט "עוד נחזור לרקוד", סרט תיעודי של הבמאי הישראלי יריב מוזר על הטבח שנערך בפסטיבל. על פי התקציר הרשמי: .

הסדרה אור ראשון נכתבה בהשראת אירועים אמיתיים שהתרחשו בטבח שבעה באוקטובר ומתועדים בה סיפוריהם של דמויות שונות בין היתר סיפורם של השוטרים מחפ"ק פסטיבל הנובה שלחמו במהלך הטבח בפסטיבל הנובה, בהם רב-סמל בכיר ליאת צביאלי.

 תיירות והסברה 
הסברת אירוע הטבח וחווית הטראומה המתמשכת מעסיקה מספר שורדים, בין השאר בשיתוף העדות שלהם בחניון רעים (אתר הטבח), בהרצאות בארץ ובעולם.

מורה הדרך עמית מוסאי מוביל סיורים בעקבות סיפור השורד שלו ובאמצעות סרטונים שצילם ברגעי המתקפה.

 בעולם המוזיקה 

 כתבת חדשות 12 אשר איגדה סרטונים שצולמו בזמן אמת על ידי צלמים מקצועיים במהלך המסיבה לצד סרטונים מאפליקציית אינסטגרם שפרסמו הקורבנות, בליווי שירה של אפרת גוש "לראות את האור" הפכו את השיר לאחד מסמלי הטבח.
 בהופעה שהתקיימה בערב 8 באוקטובר בלאס וגאס, הקדיש בונו מ-U2 את השיר "Pride (In the Name of Love)" לקורבנות הטבח בפסטיבל נובה, וגם שינה את מילות השיר באופן חד פעמי לשם כך.
 הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה שיצאה לסיבוב ההופעות השנים-עשר שלה "The Celebration Tour" עצרה שתי הופעות בלונדון והביעה תמיכה בישראל, תוך ציון הטבח במסיבת הטבע. היא הצהירה: . בעקבות הצהרותיה, תוגברה האבטחה סביבה בשל חשש לאירועים ביטחוניים.
 ב-22 באוקטובר יצא, ביוזמת קהילת המוזיקה האלקטרונית בישראל, אוסף מוזיקה בשם "Bring Them Back", הכולל קטעים ורמיקסים מקוריים של יותר מ-50 אמנים מסצנת הטראנס, הטכנו וה-EDM, למען קורבנות וניצולי מתקפת הטרור. כל ההכנסות ממכירת האוסף יועברו כתרומה לטובת סיוע לניצולים ולמשפחות הקורבנות.
 ב-22 באוקטובר הוציאו אודיה ואיזי את "חורף 23", שהוקדש בין השאר לקורבנות פסטיבל נובה, בו נכללה גם השורה .
 ב-26 באוקטובר הוציאו עומר אדם ואינפקטד מאשרום את "תרקוד לנצח" לזכר נרצחי הטבח.
 ב-1 בנובמבר הוציא אושר כהן את השיר "תרקדי (7.10.23)", שמתייחס לאירוע, עם קליפ שבו מוצגים כל שמות הנופלים ב-7 באוקטובר.
 ב-2 בנובמבר הוציא אדיר גץ את הסינגל "הריקוד האחרון" לזכר כל הקורבנות במסיבה.
 ב-7 בנובמבר הוציאה מירי מסיקה את השיר "מפל" שעוסק באירוע ונכתב לזכרה של מפל אדם, אחותה הצעירה של מעיין אדם, שנרצחה בטבח.
 ב-10 בנובמבר הוציא הזמר גילי בלום את השיר "הזריחה האחרונה", שהוקדש לנרצחים ולשורדי הטבח. הציור המשמש את עטיפת הסינגל שייך ליובל רביע שהיה במסיבת הפסיידאק, ליד הנובה, ונרצח יחד עם אח שלו נועם, וארוסתו נוי זעפרני.
 ב-12 בנובמבר הוציא הראפר מאור אשכנזי יחד עם חברו נעם כהן, מניצולי המסיבה, את השיר "השיר של נעם 2", המספר את סיפור היקלעותו של נעם לטבח והישרדותו.
 בחודש דצמבר נערך, ביוזמת קהילת הג'אז הישראלית, מרתון הופעות בן יותר מ-6 שעות, בהשתתפות עשרות אמנים מסצנת הג'אז הישראלית. כל הכנסות המרתון יועברו לפרויקט SafeHeart - לב בטוח (פרויקט חירום לבריאות הנפש שמוקדש לניצולי הטבח בפסטיבל).
 ב-14 בדצמבר הוציא בניה ברבי את השיר "זה בסדר", שנכתב במשותף עם קבוצת "החברים מהנובה" (המונה כ-20 מניצולי הפסטיבל), במהלך סדנת כתיבה שהתקיימה בריזורט "היער הסודי" בקפריסין, אליו הוטסו חלק מהניצולים על מנת לעבור סדנאות שיקום וריפוי.
 ב-5 בפברואר 2024 הוציאה הזמרת נופיה את השיר "פיות", שהוקדש לזכרם של הצעירות והצעירים שנרצחו בפסטיבל המוזיקה נובה. בקליפ שיצא לשיר שולבו סרטונים של 20 מהצעירות שנרצחו במתקפת הטרור ונשלחו על ידי משפחותיהן וחבריהן ובשיתוף מלא איתם, וכן סרטונים נוספים של חלק משורדי הטבח.
 ב-22 בינואר 2025, זכתה יובל רפאל, ניצולת הטבח, בגמר "הכוכב הבא לאירוויזיון 2025" ונשלחה לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון. השיר איתו זכתה הוא ביצוע אקוסטי ל"Dancing Queen" שהוקדש לצעירות שנרצחו במסיבה.
 ב־17 באוקטובר 2025 יצא השיר "הריקוד האחרון", שביצעה אור אדרי. את מילותיו כתב דרור אלון, את הלחן וההפקה המוזיקלית יצר דני שניידרמן. השיר מוקדש לצעירים והצעירות שנרצחו במסיבת הנובה.
 השיר "New day will rise" שייצג את מדינת ישראל באירוויזיון 2025, נכתב במיוחד לזמרת יובל רפאל, שורדת הטבח, על הסיפור האישי שלה ועל הסיפור והתקווה של המדינה בעתיד. השיר הוקדש לניצולי הטבח.

 בעולם הספורט 
 ב-9 בפברואר 2024 הכריזה קבוצת הכדורגל מכבי הרצליה כי קבוצת ילדים א' של המועדון, תיקרא על שמו של כדורגלן העבר ליאור אסולין שנרצח בפסטיבל.
 באולימפיאדת פריז 2024 השייטים הישראלים נועה לסרי וניתאי חסון קראו למפרשית עליה הפליגו "נובה" להנצחת נרצחי פסטיבל נובה וכקריאה לשחרור החטופים משבי החמאס.

לקריאה נוספת
 אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "טבח בשדות קיבוץ רעים", עמ' 103–116

 קישורים חיצוניים 

 עדות מוקלטת של אחד הניצולים עדי קסם בפודקאסט הסיפור של עדי קסם
 מפת הטבח ב־7 באוקטובר – פרויקט גיאו־ויזואלי לייצוג מקיף של הזוועות – מקומות, שמות ותמונות הנרצחים, באתר oct7map ובאתר github






 מסיבת הטבע - דקה אחר דקה: אזעקות, חדירת מחבלים ובוזזים, באתר חדשות 12, 29 באוקטובר 2023




 משפחתה של מיכל רואימי מנשר שנרצחה על ידי החמאס יוצאים ללוויה. מחוץ לבית עומדים תושבי נשר עם דגלים. נרצחה במסיבת הטבע ברעים. נקברה ב-15 באוקטובר 2023


 כך הציל אמנון 30 אנשים במסיבה ברעים מתוך הטבח האיום, בערוץ הידברות, 26 באוקטובר 2023
 Desert horror: Music festival goers heard rockets, then Gaza militants fired on them and took hostages, CNN, October 9, 2023
 Supernova festival: How massacre unfolded from verified video and social media, BBC, October 10, 2023


 הערות שוליים 

*
מסיבת הטבע ליד רעים
קטגוריה:רעים (קיבוץ)
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:פשעי מלחמה
קטגוריה:ישראל: פיגועי ירי
קטגוריה:ישראל: מיתות מצולמות
קטגוריה:ירי המוני בישראל
קטגוריה:מעשי טבח ביער
קטגוריה:הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני: פיגועים
קטגוריה:משטרת ישראל במלחמת חרבות ברזל