Wild World (שיר)

"Wild World" (בעברית: "עולם פראי") הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי הזמר הבריטי קט סטיבנס. השיר הופיע לראשונה באלבומו הרביעי "Tea for the Tillerman" שהוקלט ויצא לאור ב-1970.

משמעות השיר
סטיבנס פיתח מערכת יחסים עם השחקנית פאטי ד'ארבנוויל והשניים היו זוג לאורך תקופה של כשנתיים. במהלך אותה תקופה הוא כתב עליה כמה שירים, ביניהם "Wild World". השיר הוא בצורה של המילים של הזמר לאהובתו שעזבה אותו, בהשראת סוף הרומן שלהם. מאוחר יותר נזכר סטיבנס בראיון למגזין "Mojo": ""זה היה אחד מאותם רצפי אקורדים שנפוצים מאוד במוזיקה הספרדית. הפכתי את זה והמצאתי את הנושא הזה - שהוא נושא שחוזר על עצמו בעבודה שלי - שקשור לעזיבה, לעצב של עזיבה, והציפייה למה שמעבר." כשהשיר יצא לאור כסינגל בסוף 1970, הוא הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נזקף ככזה שנתן לאלבומו הבא של סטיבנס "Tea for the Tillerman" "בעיטה מספיקה" כדי להיות מנוגן ברדיו. הכתב של ה-Island Records כריס בלאקוול קרא לאלבום "האלבום הכי טוב שהוצאנו אי פעם".
בנובמבר 2008, הדיסק Tea for the Tillerman הוצא מחדש בגרסת דלוקס שכללה את ההדגמה המקורית של "Wild World".

פרשנות
מספר מבקרי מוזיקה וכותבי מוזיקה סברו כי השיר מתנשא ומיזוגני. במאמרה משנת 1971 "But Now I'm Gonna Move", תיארה המבקרת אלן ויליס שיטה לחשוף הטיה גברית במילים שבהן המאזין מדמיין את המגדרים כהפוכים:

קרדיטים
 קט סטיבנס - גיטרה קלאסית, גיטרה אקוסטית, אורגן, קולות ראשיים.
 אלון דייוויס - גיטרה אקוסטית, קולות רקע.
 הארווי בארנס - תופים, קונגה, תוף מרים.
 ג'ון ראיין - גיטרה בס כפולה.

מיקומי שיא

גרסאות כיסוי
השיר כוסה על ידי אמנים רבים, כאשר רבים מהקאברים (גרסת כיסוי) הפכו ללהיטים בפני עצמם. גרסתו של ג'ימי קליף, שיצאה לאור מספר חודשים אחרי שסטיבנס הוציא את הגרסה שלו, הגיעה למקום ה-8 במצעד הסינגלים הבריטי. באופן מפתיע, הגרסה של סטיבנס לא שוחררה כסינגל בבריטניה. חלק מהקאברים שלאחר מכן היו גם בסגנון רגאיי, כמו הגרסה של מקסי פרייסט לשיר. כשהגרסה הולקטה ויצאה לאור כסינגל ב-1988, גרסה זו הצליחה גם במצעדים, והגיעה למקום ה-5 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-5 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. ב-1987, ג'ונתן קינג האשים את הפט שופ בויז בגניבה ספרותית של המלודיה של השיר לטובת הלהיט מספר אחד שלהם בבריטניה It's a Sin. הוא העלה את הטענות שלו בעיתון הסאן (עיתון בריטי) שעבורו כתב טור קבוע במהלך שנות ה-80. קינג גם הוציא גרסת כיסוי משלו ל"Wild World" כסינגל, תוך שימוש בעיבוד מוזיקלי דומה ל-"It's a Sin", במאמץ להדגים את טענותיו. הסינגל של קינג נכשל, בעוד שהפט שופ בויז תבעו אותו ובסופו של דבר זכו בפיצויים מחוץ לבית המשפט, שאותם תרמו לצדקה.
ב-7 ביולי 2007, השיר בוצע פעמיים בקונצרטים של הלייב ארת'. ג'יימס בלאנט שר את השיר באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה, בעוד שסטיבנס (שכבר היה ידוע כיוסוף אסלאם) בעצמו שר את השיר בהמבורג, גרמניה.
ב-2011, הזמרת הטיוואנית-אמריקאית ג'ואנה וואנג הוציאה גרסה משלה באלבומה "The Things We Do for Love". גרסתה של וואנג הופיעה גם בסדרת הטלוויזיה האמריקנית האינטרנטית הטובות לקרב בעונה הראשונה ב-2017.

גרסאות כיסוי בולטות
ג'ימי קליף - 1970.
קלוד פרנסואה - 1971.
בארי ראיין - 1971.
בט מידלר - 1971.
חוזה פליסיאנו - 1971.
הגנטריס - 1971.
הוונטורס - 1971.
פרנק פורסל - 1971 (גרסה אינסטרומנטלית).
סשה דיסטל - 1971.
ג'ונתן קינג - 1987.
SNFU - 1989.
מיסטר ביג (להקה) - 1993.
Wise Guys - 1994.
Pepê & Neném - 2000.
Me First and the Gimme Gimmes - 2001.
סקיי סווייטנאם - 2003.
ג'ון וואיט - 2004.
הקאסט של סקינס - 2007 (בהובלתו של מייק ביילי).
ג'יימס בלאנט - 2007.
רונאן קיטינג (ביחד עם מארווין פריסט) - 2010.
אנדי אלו - 2012.
גארת' ברוקס - 2013.
באסטיל (ביחד עם קיאנחה) - 2018.
מאריון ראוון - 2018 (גרסה חיה לתור האקוסטי שלה בנורווגיה).
מיק מקגויגאן - 2020.

הגרסה של מיסטר ביג
בשנת 1993, להקת הרוק האמריקאית Mr. Big הוציאה קאבר של "Wild World" באלבומה השלישי, Bump Ahead. הסינגל הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, למקום ה-33 במצעד הפופ איירפליי, ולמקום ה-12 במצעד הפופ איירפליי (Mainstream Top 40). באירופה, השיר היה מאוד מוצלח, והגיע בשיא למקום ה-4 בדנמרק, למקום ה-7 באוסטריה ושווייץ, למקום ה-10 בנורווגיה, שוודיה והולנד, ולמקום ה-13 באיסלנד.

קליטה ביקורתית לגרסה
לארי פליק מהמגזין בילבורד תיאר את הגרסה של מיסטר ביג כ"גרסה מדויקת באופן יחסי". הוא הוסיף, "שירה מובילה נעימה והרמוניות סרוגות בחוזקה נרקמות סביב פרפופת אקוסטית דמוית בוקר (מקצוע), עם צביטה חשמלית זריזה אך עדינה. רצועה רגועה, ידידותי בחמימות." טרוי ג'יי אגוסטו מהמגזין קאש בוקס העיר: "בחזרה לארץ הבלדה שוב עם גרסה מהימנה מהקלאסיקות של קט סטיבנס." דייב שולין מה"Gavin Report" קרא לשיר " מלא בנשמה, גישה רגישה לקצה רוק מועט." הוא ציין עוד שהסולן אריק מרטין הוא "עוצמתי" מבלי "להכריע" את השיר.
עורך אחר, קנט צימרמן, החמיא ל"גרסה המוזרה בהחלט, עם טעם של מוזיקה אקוסטית." אלן ג'ונס מהמיוזיק ויק אמר כי השיר "מוגש במפתח אינטימי נמוך של בלדת רוק שהתפרס לאחרונה על ידי מטאליקה, אקסטרים (Extreme9 ו־Little Angels. מיסטר ביג נושא את זה טוב מאוד ויכול לצפות ללהיט צנוע."
ג'ון קילגו מהThe Network Forty העיר כי השיר "נשמע דומה להפליא למקור מ-1971", והוסיף כי הוא "יישמע כמו שיר רענן וחדש לדמוגרפיה הצעירה יותר."

 מיקומי שיא 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:סינגלים מ-1988
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת A&M רקורדס
קטגוריה:שירי קט סטיבנס