יוסף גאנשו

יוסף גאנשו או גאנסובחלק משיריו חותם: יושף או יוסף גנשו היה פייטן, מרביץ תורה (תפקיד רבני בכיר בקהילות באימפריה העות'מאנית),מאיר בניהו, מרביץ תורה: סמכויותיו, תפקידיו וחלקו במוסדות הקהלה בספרד, בטורקיה ובארצות המזרח, ה'תשי"ג ודיין במאות ה-16 וה-17 בברוסה שבאנטוליה.

 ביוגרפיה 
נולד לר' משה בפרוג'ה שבאיטליהחיים שירמן, מבחר השירה העברית באיטליה, עמ' רסז-רסח בין השנים 1565 ל-1567, וכיהן כרב בעיר הולדתו כבר בגיל 17. כיהן כמרביץ תורה וכדיין בעיר ברוסה והיה רבו של הרב שלמה אלגאזי.רצוף אהבה דף י"ב ע"א, דף כ"ז ע"ב, דובב שפתי ישנים, הקדמה, דף ק"ב ע"ב וקורא הדורות דף נא ע"א. כתב דברי ברכה לספר "בני אהרן" לרבי אהרן לפפא,בני אהרן, סימן כ וייתכן שכיהן כרב גם בגליפולי ושלמד מפי ישראל נג'ארה. עמ' 14 נפטר בסביבות 1640, ויש שכתבו שעלה בזקנותו לירושלים ונקבר שם.קורא הדורות דף נא ע"א

בנו ר' אברהם, היה מרביץ תורה בבורסה,הרב שלמה אלגאזי, גופי הלכות, דף קו ע"א וייתכן שקיבל את התפקיד בירושה מאביו, כפי שאפשר התואר.

 יצירתו 
ממוזער|366x366 פיקסלים|המחרוזת הראשונה של הפיוט "בי אל דבר" מאת יוסף גאנשו, בתוספת מאת מחבר אחר שחתימתו "יעקב". מתוך כתב יד משנת ה'תרל"ב (1872).

 שיריו 
הרב גאנשו כתב שירי קודש בלבד, רובן של הסוגות של פיוטיו הם מקבוצת סוגי הסליחות. הסוגות בהם כתב: תחינה, תוכחה, בקשה, וידוי, קינה, שיר חתונה והפזמון. ספר שיריו, "פזמונים בקשות תחינות ותוכחות", עם 233 שירים, נדפס פעם אחת בלבד בשנת ה'ת"ב (1642) על ידי אברהם פרנקו ויעקב גבאי. מהדפסה זו שרד עותק אחד, פגום, בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה. בעותק זה שרדו 191 מהשירים. שמעון ברנשטיין פרסם 50 מהשירים. כנרת שוצמן, בעבודת הדוקטורט שלה הוציאה לאור מהדורה ביקורתית של שירים אלו, ועוד שלושה שירים שכתב גאנשו ממקורות נוספים. מלבד ספרו, מספר שירים מגאנשו נדפסו בספרי שירה שונים של פייטנים בני דורו, כמו זמירות ישראלשאלוניקי 1599 של נג'ארה, בה נדפסו 12 שירים. חלק מפיוטיו נמצאו בכתבי יד ובקטעים מן הגניזה.רשימה מלאה של הדפוסים וכתבי היד בהם נמצאו שיריו, אספה  עמ' 27-35

הושפע מאוד מישראל נג'ארה, שאופי שיריו דומה לשל גאנסו. על דמיון זה הצביע כבר תלמיד תלמידו, ר' שמואל קונפורטי: . שיריו עוסקים בעיקר ביחס שבן האדם לאלוהיו, וביחסי האל ועם ישראל וברוב פיוטיו, מופיע המוטיב הלאומי-דתי והגאולי. שוצמן חילקה את פיוטיו לשני סוגים: שירי גאולה פשוטים, וכאלה אלגוריים. היא אבחנה את ביטויי האהבה האלגוריים ככאלה שמקורם גם בהשפעות טורקיות של חוגים מיסטים דרווישים שהיו שרים שירי אהבה עם פירוש מיסטי של תכנם, וכן השפעה טורקית של דימויי מלכות שנעשה בהם שימוש רווח. ההשפעה הטורקית בשיריו נוכחת גם באלמנטים הצורניים שלה.

שניים משיריו זכו לתפוצה רחבה במיוחד: "יה סביבי היה וחונה", ו-"בי אל דבר", שנדפסו בכמה סדורים ומופיעים בהעתקות רבות.

 חיבורים נוספים 
 אוטוגרף בכתב יד ובו קובץ הלכות "חידושי תוספות" בן 84 דפים.בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי B 697) Ms. Hebs8)
 ענה תשובות שאחת מהן, בענייני רכוש של עולים לארץ ישראל, נמצאת בכתב יד.

לקריאה נוספת
שמעון ברנשטיין, שומרי החומות, תל אביב ה'תרצ"ח, עמ' XXX.
שמעון ברנשטיין, משירי הגאולה של יוסף גאנשו, ניו יורק, ת"ש לערך
 .

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:רבנים: אחרונים