אקנתוכרונולוגיה

אקנתוכרונולוגיה היא חקר קוצי קקטוס או קוצי חלבלוב (אופורביה) הגדלים בשלבים עוקבים בזמן. מאפיינים פיזיקליים, מורפולוגיים וכימיים שלהם, ומידע על הסדר היחסי או הגיל של הקוצים, משמשים לחקר האקלים או הפיזיולוגיה של הצמח בעבר.

לדוגמה, קוצי קקטוס עומדים, עמודיים, צומחים מקודקוד הצמח. לאחר מספר שבועות הקוצים מפסיקים לגדול ועוברים לצד הגבעול. הקוצים הישנים נשארים במקומם במשך עשרות שנים וקוצים חדשים נוצרים בפסגה הגדלה ללא הרף. התוצאה היא שלאורך כל "צלע" חיצונית של הקקטוס יש סדרה של קוצים שמסודרים לפי סדר גדילתם: הקוצים העתיקים ביותר נמצאים בתחתית והקוצים הצעירים ביותר נמצאים בחלק העליון. ניתן לתארך את הקוצים הללו באמצעות עלייה פתאומית בריכוז של פחמן-14 (שנקראת Bomb pulse או Bomb spike). איזוטופים של פחמן (פחמן-13) וחמצן (חמצן-18) העשויים לסייע בהסקת מסקנות לגבי האקלים בעבר, למשל משקעים או טמפרטורה, צמיחת הגזע או פיזיולוגיה של הצמח, כמו תהליכי פוטוסינתזה. לחלופין, ניתן להשתמש ברוחב של פסים רוחביים קטנים, רצועות בעמוד השדרה כדי להסיק מידע ברזולוציה של תיארוך יומי לגבי כיסוי עננים או פוריות צמחים. רצועות שעווה קבועות בצידי קקטוס קוסטה ריקה (Lemaireocereus aragonii) מצביעים על צמיחה שנתית וניתן להשתמש בהם ככרונומטרים (מלשון "כרונומטריה", מדידת זמן) זמניים.

תת-דיסציפלינה זו של פלאוקלימטולוגיה ואקופיזיולוגיה היא חדשה יחסית. אקנטוכרונולוגיה קשורה קשר הדוק לדנדרוכרונולוגיה, דנדרוקלימטולוגיה וגיאוכימיה באמצעות איזוטופים, ושואלת רבות מהשיטות והטכניקות מתת-הדיסציפלינות הללו של מדעי כדור הארץ. היא גם שואבת רבות מתחום האקופיזיולוגיה, ענף בביולוגיה, כדי לייחס מאפייני שדרה או קוצים למשתנים סביבתיים או פיזיולוגיים מסוימים.

המאמר הראשון שעבר ביקורת עמיתים שהציג והסביר סדרת שדרה שנבחנה באמצעות תיארוך איזוטופים נכתב ב-2007 ועסק בקקטוס סגווארו בטוסון, אריזונה. מאמר זה ומאמרים אחרים מראים שסדרות זמן של פחמן-14 ואיזוטופ שמקורם בשדרה יכולות לשמש למחקרים דמוגרפיים או פלאו-אקלימיים.

 לקריאה נוספת 


 הערות שוליים 

קטגוריה:שיטות תיארוך