זחלי עור נודדים

זחלי עור נודדים (באנגלית: Cutaneous larva migrans; בקיצור CLM) היא מחלת עור בבני אדם, הנגרמת על ידי הזחלים של טפילי נמטודות שונים ממשפחת תולעי הקרס (סוג של Ancylostomatidae). הטפילים חיים במעיים של כלבים, חתולים וחיות בר. אין לבלבל אותם עם חברים אחרים במשפחת תולעי הקרס שבני האדם הם פונדקאים סופיים עבורם, כמו ה-Ancylostoma duodenale וה-Necator americanus.

המחלה המכונה עממית התפרצות זוחלת בשל המצג שלה על העור. היא ידועה באופן דו-משמעי גם בשם "גרד קרקע" או (בחלקים מסוימים של דרום ארצות הברית) "תולעי חול", מכיוון שהזחלים אוהבים לחיות בחולות ובאדמה. שם עממי נוסף הוא גירוד שרברב. המונח הרפואי CLM פירושו המילולי "זחלים נודדים בעור".

 תסמינים וסימנים 
הזיהום גורם להתפרצות אדומה, גירוד עז, ועלול להיראות כמו נגעים מתפתלים. הגירוד יכול להיות כואב מאוד ואם העור נשרט עלול לאפשר לזיהום חיידקי משני להתפתח. מחלת "זחלי עור נודדים" נרפאית בדרך כלל באופן ספונטני תוך שבועות עד חודשים וידוע כי היא נמשכת גם עד שנה אחת. עם זאת, חומרת התסמינים גורמת בדרך כלל לנדבקים לפנות לטיפול רפואי לפני שמתרחש הריפוי הספונטני. לאחר טיפול מתאים, נדידת הזחלים בתוך העור נעצרת וההקלה בגירוד הנלווה יכולה להתרחש תוך פחות מ-48 שעות.

המחלה נפרדת ממחלת "זחלי המירוץ העורי" הדומה שנגרם על ידי Strongyloides. גם "זחל המירוץ" גורם להתפרצויות גרוד נודדות אך מאופיין על ידי:

 מהירות נדידה בסדר גודל של סנטימטרים לשעה
 מעורבות פריאנלית עקב זיהום אוטומטי מצואה
 פס רחב של אורטיקריה.

 הסיבות למחלה 
ביצי תולעי קרס נשפכות בצואה נגועה של כלבים (או בעלי חיים אחרים) ומועברות אל הקרקע ואל חול החוף, שם מתפתחות במשך תקופה של 1–2 שבועות לצורת זחל זיהומי (זחלים פילאריפורמיים). הזחלים הפילאריפורמיים יכולים לחדור לעור המארח האנושי כדי להתחיל את המחזור הטפילי גם דרך עור שלם ולא פגוע שבא במגע עם אדמה או חול המזוהם בצואה. למרות שהם מסוגלים להדביק את הרקמות העמוקות יותר של בעלי חיים (דרך הריאות ולאחר מכן למערכת המעיים), בני אדם הם מארחים מקריים והזחלים מסוגלים לחדור רק לאפידרמיס של העור. הם יוצרים את המאורות דמויי התולעת האופייניים הנראים מתחת לעור. לטפילים אלו חסרים ככל הנראה את אנזימי הקולגן הנדרשים כדי לחדור דרך קרום הבסיס עמוק יותר לתוך שכבות העור.

 טיפול 
ניתן לטפל ב-CLM במספר דרכים שונות:
 חומרים סיסטמיים (אורליים) כוללים אלבנדזול (שם מסחרי אלבנזה) ואיברמקטין (שם מסחרי Stromectol).
 חומר נוסף שניתן למרוח באופן מקומי או ליטול דרך הפה הוא תיאבנדזול (שם מסחרי Mintezol), חומר Anthelmintic כלומר נגד טפילים.
 חומרי הקפאה מקומיים כולל אתילן כלוריד או חנקן נוזלי המיושמים באופן מקומי יכולים להקפיא ולהרוג את הזחלים, אך לשיטה זו יש שיעור כישלון גבוה מכיוון שהזחלים ממוקמים בדרך כלל הרחק מהאתר של שובלי העור הנראים לעין. בנוסף זוהי שיטה כואבת שעלולה לגרום לשלפוחיות ו/או כיבים בעור ולכן אינה מומלצת.
 מומלץ להשתמש בבנדריל או בקרם נגד גירוד (כלומר קרם קורטיזון או קלמין). זה יעזור להקל על חלק מהגירוד.
 נעילת נעליים באזורים שבהם ידוע שטפילים אלו הם אנדמיים, מספקת הגנה מפני זיהום. באופן כללי הימנעות מחשיפה של העור לאדמה או לחול מזוהמים מספקת את ההגנה הטובה ביותר. באזורים מסוימים נאסר להביא כלבים לחופים בניסיון לשלוט בהדבקה בבני אדם.

 ראו גם 
 דֶרמָטוֹלוֹגִיָה
 טפיל מעיים
 Visceral larva migrans
 (List of migrating cutaneous conditions) רשימה של מצבים עוריים נודדים
קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחלות זואונוטיות
קטגוריה:עור