ארטה (יוון)

ארטה (ביוונית: Άρτα) היא עיר בצפון-מערב יוון השייכת למחוז אפירוס. היא שוכנת על גבעה בצד גשר האבן העתיק, על נהר הארכטוס  וחולשת עליה מצודה ביזנטית.

היסטוריה
העיירה העתיקה הוקמה בשנת 625 לפני הספירה, כמושבה קורינתית, בשם הקדום אמבראיקה (Ambracia), ובשנת 1204, בתקופה הצלבנית, ניתן לה השם ארטה. העיר שמשה בתקופה הביזנטית כמרכז המנהלי והמסחרי של המחוז. בשנת 1449 נכבש חלק גדול מחבל אפירוס שכלל גם את ארטה על ידי העות׳מנים אשר שלטו במקום עד שנת 1881 - תחילת מלחמת העצמאות היוונית. באותה שנה, על פי החלטת קונגרס ברלין, סופחה העיר ליוון, יחד עם חלק קטן ממחוז אפירוס. אזור העיר שכלל מספר כפרים נקרא מחוז ארטה, והיא שמשה כעיר הבירה של המחוז. ארטה הייתה העיירה הראשונה שהצטרפה לממלכת יוון לאחר שהשתחררה מעֻלָּם של העות׳מנים.

בפאתי העיר גדלים פרדסים של תפוזים וכרמי זיתים, ומצפונה פרוסים כפרים קטנים ששימשו מקומות מסתור לתנועת ההתנגדות הפעילה מאוד בזמן הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה.

הקהילה היהודית

היהודים התגוררו בארטה מאז המאה ה-11, תקופת השלטון הביזנטי, והתרכזו סביב בית הכנסת שהיה ידוע בשם "קהילת קודש תושבים". בשנת 1173 ביקר בעיר בנימין מטודלה ומצא בה 100 משפחות יהודיות. הקהילה היהודית בארטה נחשבה במאה ה-16, תקופת האימפריה העות׳מנית, אחת הקהילות החשובות, העשירות והמבוססות שבחבל אפירוס ביוון, ובאימפריה. בתקופה זו הגיעו אליה פליטים מספרד, מסיציליה, מפורטוגל, מקלבריה, מאפוליה, מקמפניה (נאפולי) וכן יהודים מעיירות אחרות השוכנות במחוז אפירוס. במאה ה-17 היגרו רבים מיהודי ארטה ליואנינה ולערים אחרות כדי להקים קהילות רומניוטיות גם שם. מלחמת טורקיה-יוון ערערה את המצב הכלכלי באזור, ולקראת סוף המאה החלה הגירה של יהודים בעיקר לצפון אמריקה.

בתחילת המאה ה-20 מנתה ארטה כ-100–200 משפחות יהודיות. בשנת 1920 קיבלה הקהילה הכרה רשמית מממשלת יוון. בשנים אלה נהנו היהודים מחופש דת ומעצמאות כלכלית ואף מונו למועצת העיר. בשנת 1940 חיו בארטה, תחת שלטון הכיבוש האיטלקי, כ-384–400 תושבים יהודים. בספטמבר 1943 נכנסו הגרמנים לארטה, וב-24 במרץ 1944 הגיעה מחלקה של הגסטפו מאגריניון לעיר. רוב היהודים נעצרו, ונשלחו ברכבות למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. מספר צעירים הצליחו להסתתר.

לאחר המלחמה שרדו בארטה כ-50 יהודים. 30 שבו לעיירה וכ-20 הצליחו להינצל מאחר שהתחבאו בכפרים השונים באזור. משנת 1959 לא נותרו יהודים בעיר, והקהילה היהודית פורקה באופן רשמי על ידי ממשלת יוון.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:יוון: ערים