כלי הדיינים

כלי הדיינים הם כלים שעל הדיינים להחזיק במושב בית הדין, בעת ניהול הדיון ומטרתם העיקרית היא לאכוף את ביצוע פסק הדין, או לסייע לקיומו.

 מקור 
חז"ל דורשים את המילה 'תשים' בפסוק 'ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם', על חיוב החזקת כלי הדיינים בבית הדין.

 הכלים 
כלי הדיינים מפורטים בתלמוד:
מקל - להכאת החייבים מכת מרדות.
רצועה - להלקאת החייבים מלקות.
שופר - לנידוי ושמתא.
סנדל - לקיום מצוות חליצה.
יש מהראשונים שלא מנה סנדל בין כלי הדיינים, משום שהשימוש בסנדל היה רק בזמן חז"ל, כאשר הנעליים לא היו בשימוש המוני, ויש מהאחרונים שכתבו שהוא לפי שאינו חובה, אלא רק בגדר המלצה.

יש מן הראשונים שמנו בין כלי הדיינים גם ספר תורה, לצורך השבועה.

תוקף החיוב להחזיקם
מן האחרונים יש שכתבו בדעת ראשונים שהלימוד מהפסוק אינו אלא אסמכתא, והחזקת הכלים בבית הדין היא רשות.

 בזמן הזה 
נחלקו הפוסקים האם גם בזמננו יש חיוב על הדיינים להחזיק את כלי הדיינים בבית הדין, או שבזמן הזה שבטלה הסמיכה שוב אין חיוב זה על הדיינים.

יש שאסרו להעמיד כלים אלו בבית הדין במקרה שהעם מצייתים לדין ואינם צריכים אמצעי כפייה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:בתי דין (יהדות)