יצחק שמשון הורוביץ-מייזלש

רבי יצחק שמשון הוֹרוֹבִיץ-מַייזְלֶשׁ (בכתיב ארכאי: הורוויץ-מייזלש; ה'תקמ"ז – כ"ו בכסלו ה'תרל"ט), כיהן ברבנות למעלה מ-60 שנה, רבן של ז'ולקייב ושל צ'רנוביץ ומחוז בוקובינה במשך עשרות שנים לסירוגין. בתקופת כהונתו בטשרנוביץ התפלגה הקהילה המקומית בין האדוקים לנאורים.

ביוגרפיה
נולד בקמיאנקה בוזקה לרבי אביגדור הורוביץ רב העיר (נפטר בי"ז בתמוז תקצ"א במגפת הכולרה) נצר לשושלת רבנים וותיקה (14 דורות), ולפריידא בת רבי משה צבי הירש מייזלש רבה של ז'ולקייב ובנו של רבי שמשון מז'אלקווא. היה תלמידו של סבו רבי משה צבי ואף נשא את שם משפחתו מייזלש לצד שם משפחת אביו. הורוביץ למד בנעוריו אצל אביו אביגדור הורוביץ, רבה של יהדות קמיאנקה, ולאחר מכן עם סבו משה צבי הירש מייזלש, רבה של יהדות ז'ובקבה.

בשנת תקע"ב מונה לרב במוׂנָסְטרִיץ', ובשנת תקע"ח מונה כרבה של ז'ולקייב כממלא מקומו של סבו. בשנת תקצ"ב עבר לטשרנוביץ על מקומו של רבי חיים טירר שהיה פנוי מתקס"ז, שם נזקק לאישור מיוחד מאת פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה לכהן כרב המדינה של בוקובינה, מפני שלא סיים לימודי גימנסיה.

בצ'רנוביץ היה רבי יצחק שמשון המנהיג של היהדות השמרנית בסביבה, בתקופה זו של התפשטות ההשכלה באזור בוקובינה, ובצ'רנוביץ בפרט. הוא קיים קשרים עם מנהיגים חסידיים, ביניהם רבי ישראל מרוז'ין שנמלט מרוסיה לסדיגורה בשנת תר"ב, והתכתב בהלכה עם גדולי דורו, ביניהם: רבי משה סופר, רבי שלמה קלוגר, ורבי יוסף שאול נתנזון.

בפסיקת הלכה נטה להקל, כך למשל התיר אתרוג מורכב. ובפולמוס שהתחולל סביב אכילת תרנגולי קוצ'ין היה בין המתירים.

בשנת תקצ"ה יזם את הקמת מחלקת הדפוס העברי בדפוס אקהרדט שבטשרנוביץ, ומאוחר יותר הפעילו את המחלקה בנו וחתנו. כמו כן כתב הגהות והערות למספר ספרים שהודפסו בחלקם בדפוס זה, בתפקידו כרב המדינה בבוקובינה, וכרבה של ז'ולקייב העניק רבי יצחק שמשון הסכמות רבות. כמו כן כתב היד של הספר "יקר מפז" לרבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ היה בידי רבי יצחק שמשון, והוא מסרו להדפסה לראשונה.

התפלגות הקהילה בצ'רנוביץ
ב-1835 יזם את הקמתו של בית דפוס עברי ראשון בעיר. בשנת 1853 הביאו ראשי הקהילה הרפורמיסטים (בזמנו כונו: "ההולכים קדימה") - שחפצו ברב נאור בעל השכלה, את הרב אליעזר אליהו איגל - תלמידו של שמואל דוד לוצטו לכהן כרב הרשמי של הסביבה בהמלצתו של אדולף ילינק, בעוד שלרבי יצחק שמשון הותירו את הסמכות ההלכתית בלבד, כאב"ד מקומי וכרבם של האדוקים. המינוי נתקל בהתנגדות חזקה של חברי הקהילה השמרנים (שכונו "העומדים"), המתנגדים שלחו לקיסר מכתבי התנגדות שכללו האשמות כנגד המועמד, בעקבות כך עיכבו השלטונות האוסטריים את השבעתו של איגל עד להפגת המתיחות בין יהודי צ'רנוביץ. לפי הנחיית השלטונות, ביטלו מנהיגי הקהילה את תוצאות הבחירות וקיימו בחירות חדשות ב-10 במאי 1854 בהן זכה איגל ב-147 קולות בעד ו-34 נגד. בחירות אלו היוו ניצחון מוחץ של מחנה המשכילים בקהילת צ'רנוביץ. סכסוך קשה נוצר בקהילה המקומית בין הנאורים לשמרנים ובראשם החסידים, ובשלב מאוחר יותר גרם להתפלגות מלאה של הקהילה לשני מחנות, כאשר כל צד אסר את שחיטתו של הצד השני. בשנים אלו גם החלו הניסיונות להקמת בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ. ב-1860, בעודו מכהן כרב בצ'רנוביץ, הדפיס מחדש את ספר השאלות והתשובות "גאוני בתראי".

בעקבות כך חזר רבי יצחק שמשון לז'ולקייב בשלהי שנת תרכ"ז, לאחר שרבה הרב שמואל וואלדברג עזב לירוסלב על רקע סכסוכים עם אנשים בקהילה. על מקומו בצ'רנוביץ נבחר כרבה של קהילת החרדים רבי בנימין אריה וייס.

פטירתו
נפטר במוצאי שבת כ"ו בכסלו ה'תרל"ט בז'ולקייב ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר. על מצבתו נחרת נוסח הבא: .

על כיסא הרבנות בז'ולקייב, התמודדו רבי חיים אריה לייבוש הורוביץ ורבי אברהם בנימין קלוגר, בבחירות ניצח הרב הורוביץ, אולם הקהילה התפלגה בין החסידים שהתנגדו לבחירתו לשאר התושבים.

משפחתו
אחיו רבי משה צבי הירש מצישינוב.
בנו ר' ישעיה אשר וחתנו משה יהודה ליב הורוביץ - הקימו יחד מחלקה לדפוס עברי ב"דפוס אקהרדט" בצ'רנוביץ. בדפוס זה הדפיסו מספרי רבי יצחק שמשון, וכן מספר ספרים להם צירף את הגהותיו.
בנו חנניה ליפא.
בתו מירל רעלא נישאה בשנת תרכ"ד לרבי יצחק אייזיק טויבש (תקצ"ז-ט' בסיוון תרע"א) בנו של רבי שמואל שמעלקא טויבש בן רבי אהרן משה טויבש, ורבה של פשקאן לעתיד. נישואי בני הזג לא עלו יפה, אך הגירושין התעכבו עקב סכסוך ממוני ודרישת רבי יצחק שמשון לגירושין רשמיים גם בבית משפט אזרחי, ופרשייה ארוכה התפתחה סביב העניין. בניסיון לפתרון הסכסוך היו מעורבים רבי אברהם יעקב מסדיגורה, רבי יוסף שאול נתנזון, רבי יצחק אייזיק ספרין מזידיטשויב, וגיסו של החתן - רבי מרדכי לייפר מנדבורנה. לאחר כמה שנים ניסה לזרוק לה גט בעל כרחה, אך הדבר לא עלה בידו. על פרשייה זו הדפיס רבי יצחק שמשון קונטרס בשם "אונס בגיטין".

ספריו
אונס בגיטין - קונטרס אודות פרשיית גירושי בתו מבעלה רבי יצחק אייזיק טויבש.
חדרי לב - הערות על הספר "לב דוד" לרבי חיים יוסף דוד אזולאי.
תפארת בנים - קונטרס אחרון - שו"ת שצירף לספר "חמדה גנוזה" של סבו רבי משה צבי הירש.
אומר אני מעשי למלך - דרשה שנאמרה בט"ז בניסן תר"ח לכבוד יום ההולדת של פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה בבית הכנסת הגדול בצ'רנוביץ.

קישורים חיצוניים
.
.

.
ספריו
.
.
.
.

הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
יצחק שמשון
קטגוריה:ז'ובקבה: רבנים
קטגוריה:צ'רנוביץ: רבנים
קטגוריה:ילידי 1787
קטגוריה:נפטרים ב-1878