אופוסום שחור-כתף

אופוסום שחור-כתף (שם מדעי: Caluromysiops irrupta) הוא סוג של אופוסום בינוני דמוי אולינגו שמצוי באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1951 על ידי הביולוג האמריקני קולין קמפבל סנבורן שהיה אוצר במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע, וקרוב מבחינה גנטית בעיקר לסוגים אופוסום צמרירי ואופוסום זנב-שיח; השלושה משוייכים לתת-משפחה נפרדת מיתר האופוסומים הנקראת אופוסומים צמריריים (Caluromyinae).
אנטומיה ומראה 
ממוזער|ימין|230 פיקסלים|אופוסום שחור-כתף בטיפוס על עץ.
האופוסום שחור הכתף הוא אופוסום בינוני וכבד, קטן מהאופוסום הצמרירי וגדול מאופוסום זנב-שיח; אורך ראשו וגופו 25–33 ס״מ, אורך זנבו 31–34 ס״מ ומשקלו 300–500 גרם. הגוף שלו גוצי וגמיש, ראשו מעוגל ורחב וחרטומו מחודד וקצר. יש לו לוע רחב, ניבים ארוכים ושיניים טוחנות גדולות. אוזניו קצרצרות ועגולות, עיניו בינוניות ואפו גדול ומרובע. זנבו ארוך, עבה וגמיש, ומשמש לשיווי משקל ואחיזה על ענפי עצים. הגפיים עבות וחזקות וכפות הידיים רחבות עם טפרים חדים; מאפיינים אלו הופכים אותו לטפסן מעולה ומאפשרים לנוע בבטחה בחופה הגבוהה של היער. הנקבה בעלת כיס מפותח בדומה למינים הגדולים במשפחה.

האופוסום שחור הכתפיים מתאפיין בפרווה ארוכה, צפופה וצמרירית. צבעה הכללי נע בין אפור כהה לאפור כסוף, אך לעיתים היא עשויה לקבל בצדדים גם גוונים של חלודה, אוכרה או זהוב שנובעים משילוב שערות בצבעים שונים (שחור, אפור, צהוב, אפור ולבן). אופוסום זה ניתן לזיהוי בקלות בשל צבעיו הייחודיים: לאורך הגב יש לו פס שחור-מבריק עבה ובולט שנמוג בהדרגה לקראת הזנב, כאשר באזור הכתפיים הוא מתפצל לזוג רצועות שחורות עבות שיורדות לאורך הזרועות עד לכפות הידיים ונראות כקולר סביב הצוואר.

הראש בצבע אפור כהה, בהיר או חום אפרורי, כאשר הלחיים והסנטר בצבע צהבהב קרם. האוזניים, החוטם והלוע בצבע כתמתם והאף ורוד. בין העיניים יש לו לעיתים פס שחור דקיק שבשילוב עם האישונים השחורים נראה כמשקפיים. זנבו של האופוסום בצבע אפור כהה, כאשר חלקו האמצעי שחור והקצה לבנבן, כתמתם או ורדרד.
תפוצה
אופוסום זנב-שיח מצוי בחלק המערבי של יער האמזונס באמריקה הדרומית; בשל נדירותו של המין ומיעוט הלכידות והתצפיות, טווח התפוצה המדויק שלו אינו ברור דיו; הוא מצוי בבירור במערב ברזיל ודרום-מזרח פרו וסביר להניח שגם לאורך צפון בוליביה. על אף שנמצאו דגימות בשווקים בדרום קולומביה, ההערכה היא שמדובר בפרטים שמקורם בפרו והתגלגלו באמצעות סחר למדינה השכנה. ייתכן שמיעוט הדגימות קשורות להרגליו של האופוסום לחיות בעיקר על העצים. 

בית הגידול של האופוסום מורכב מיער גשם טרופי צפוף ולח, עד רום 700 מטר מעל פני הים ובמידה פחותה גם יערות במבוק.

אקולוגיה
ממוזער|ימין|180 פיקסלים|צוף הקוואררביה מהווה מקור מזון חשוב עבור האופוסום.
בשל הרגלי המחייה של המין ומיעוט הלכידות והתצפיות, מעט מאוד ידוע על אורח חייו של האופוסום שחור הכתפיים. הוא יונק פעיל לילה בעיקר שחי בגפו, ונראה מדי פעם גם בשעות היום. אופוסום זה הוא שוכן עצים מובהק, וידוע בנטייתו לבלות את מרבית הזמן בחופה הגבוהה ביותר של היער, כשאפילו בחופה האמצעית הוא נמנע מלשהות יותר מדי זמן. בנוסף, הוא נע באיטיות על הענפים ורובץ לעיתים ללא תנועה כדי לבחון את סביבתו. תכונות אלה הן ככל הנראה הגורם העיקרי המקשה על הצפייה בו. האופוסום חי ככל הנראה בשטח מחיה קבוע, בעל חושים חדים של ראיה, שמיעה וריח, ומתקשר עם בני מינו באמצעות ריחות, שריקות, ותצוגה חזותית.

התזונה של האופוסום לא נחקרה דיה, אך ידוע שהוא ניזון מצוף של צמח הקוואררביה (Quararibea), פירות מגוונים וחולייתנים קטנים. הצוף מהווה מקור מזון חשוב עבורו בעונה היבשה והוא עשוי לבלות לעיתים מספר שעות בליקוק צוף איטי. וייתכן שהאופוסום משמש אף כמאביק של הקוואררביה באמצעות אבקנים שנדבקים לפרוותו במהלך הליקוק. הטורפים שלו כוללים דורסי לילה, נחשים, נמרונים ויגוארונדים. התנועה האיטית של האופוסום הופכת אותו לפגיע בפני טורפים, בפרט גורים ומתבגרים.

הידע אודות הרבייה של המין לוטה בערפל, וההערכה היא שיש דמיון רב לאופוסומים אחרים; הזכרים והנקבות הם פוליגמים ומזדווגים עם בני זוג מרובים. אין תצוגת חיזור או קשרים מתמשכים בין הזכר והנקבה לפני ואחרי ההזדווגות. תקופת ההיריון נמשכת פחות משבועיים, ולאחריהם נולדים 2 גורים לכל היותר שנצמדים ל-2 הפטמות שלה וגדלים בכיס במשך מספר שבועות. לאחר מכן הם רוכבים על גבה עד הגמילה ויוצאים לעצמאות זמן קצר לאחר מכן. תוחלת החיים של המין בטבע אינה ידועה, אך בשבי פרט אחד חי 7 שנים ו-10 חודשים.

מצב
האופוסום שחור הכתפיים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה יחסית, נוכחות גבוהה באזורים מוגנים וההערכה שאוכלוסייתו די גדולה. עם זאת, מגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה בשל אובדן בית גידול באזורים מסוימים כתוצאה מבירוא יערות. על פי נתוני IUCN, בצד הפרואני מרבית הטווח שלו נמצא באזורים מוגנים, בעוד שבצד הברזילאי, הוא סובל מכריתת יערות איטנסיבית.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:אופוסומיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:פרו: יונקים