בולבול לבן-לחיים

בולבול לבן-לחיים (שם מדעי: Pycnonotus leucotis) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הבולבוליים. הוא מצוי בדרום-מערב אסיה מהודו ועד חצי האי ערב.

בישראל הוא מזדמן נדיר באזור אילת, אך מקובל להניח שהפרטים המופיעים הם פליטי שבי; אם כי הנחה זו לא התקבלה באופן מוחלט.

 טקסונומיה ואטימולוגיה 
שם הסוג Pycnonotus מגיע מיוונית, מהמילים: (πυκνος (puknos =עבה; ו-νωτος (-nōtos)- =גב; ומרמז לכסות נוצות הגב העבה של הבולבולים. שם המין הספציפי leucotis מגיע גם הוא מיוונית, מהמילים λευκος (leukos) =לבן; ו-ωτις (-ōtis) =אוזניים; בשל לחייו הלבנות.

במקור תואר הבולבול לבן-הלחיים תחת הסוג Ixos . הבולבול לבן-לחיים נחשב לשייך למין-על יחד עם בולבול ההימלאיה, הבולבול הממושקף, בולבול אדום-עיניים אפריקאי, בולבול הכף והבולבול האפריקאי. בעבר, חלק מהרשימות החשיבו אותו לתת-מין של בולבול ההימלאיה.

 תת-מינים 
ישנם שני תת-מינים מוכרים:

 "בולבול לבן-לחיים ערבי" (P. l. mesopotamia) - Ticehurst, 1918: מצוי בצפון-מזרח חצי האי ערב, דרום עיראק ודרום-מערב איראן
 P. l. leucotis - (ג'ון גולד, 1836): מצוי בדרום איראן, בדרום אפגניסטן, פקיסטן וצפון-מערב הודו

 תיאור 
זהו בולבול בגודל ממוצע, אורכו 7.5–19 ס"מ, ומשקלו 18–28 גרם (בתת-מין הטיפוסי P. l. leucotis). בעל גוף עגול למראה בגוון חום-אפור. זנבו הארוך והצר שחור עם קצוות לבנים. ראשו שחור, וסביב לחייו מתנוסס כתם לבן גדול. טבעות-העיניים עדינות בלבד, והמקור חזק. התת-שת בצבע צהוב עז.

התת-מין P. l. mesopotamia גדול יותר בממוצע (משקלו 29–35 גרם), עם כנפיים וזנב ארוכים יותר, מקור גדול ומוצק יותר, וטבעת-העין שלו צהובה ובולטת.

לצעירים ניצוי חום המחליף את הצבע השחור בראש, גוון חום בהיר יותר לגוף, כנפיים וזנב, והשת הצהוב חיוור יותר.

 קולות 
לבולבול לבן-הלחיים אין שירה אחידה, אלא סט של תווים שונים מהם הוא מרכיב מנגינות מגוונות. השירה קצרה, אך מתוארת כ"נעימה וקולחת".

 אקולוגיה 

 בית גידול 
מין זה חובב אזורים נמוכים של יערות יבשים, שיחים, שולי יער, פארקים וגנים; הוא יכול להיות נפוץ למדי בערים ובעיירות בחלקים מתפוצה שלו.

 תפוצה 
הוא נפוץ במחוזות המערביים של הודו, רוב פקיסטן, דרום אפגניסטן, חופי איראן, כמו גם חלק גדול מאגן שני הנהרות בעיראק, כווית והאי בחריין.

הוא נחשב לפליט שבי בשאר מדינות המפרץ הפרסי כולל עומאן, איחוד האמירויות הערביות וקטר.

 קינון 
לרוב הנקבה היא זו שבונה את הקן, הבנוי בצורת כוס מבולגנת מזרדים דקים, עשב יבש, וסיבים צמחיים שונים, וממוקם בנקודה מוסתרת על עצים. התטולה מכילה 2–4 ביצים, בדרך כלל 3, לעיתים נדירות ביותר 5. לביצים צבע לבן-קרמי מנוקד בסגול. הדגירה מתבצעת על-ידי נקבה, ואורכה 13–14 ימים בפקיסטן, או 10.5–12.5 ימים בעיראק. שני ההורים משתתפים בהאכלת הגוזלים, אשר פורחים לאחר 9–11 ימים (בעיראק). מתוך 19 קינים בעיראק, רק שלושה (כ-16%) הצליחו להעמיד דור חדש; ככל הנראה בשל טריפה על ידי עורבים, שכן קינים רבים מוסתרים בצורה גרועה בלבד. זהו מין מונוגמי, והזכרים נוהגים להגן באגרסיביות על טריטוריות הקינון מפני זכרים אחרים.

 סטטוס 
המין מסווג על ידי ה-IUCN במצב שימור של "ללא חשש", זאת על-אף שגודל האוכלוסייה הולך ופוחת.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בולבוליים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:פקיסטן: עופות
קטגוריה:אפגניסטן: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד