יוליה (דמות)

יוליה קפולט (באנגלית: Juliet Capulet, באיטלקית: Giulietta Capuleti) היא הגיבורה הנשית בטרגדיה הרומנטית של ויליאם שייקספיר, רומיאו ויוליה, שבה היא נערה בת 13, בתו היחידה של ראש משפחת קפולט. היא מתאהבת בגיבור הגברי רומיאו, ממשפחת מונטגיו, אשר מנהלת סכסוך דמים עם משפחת קפולט. לסיפור יש היסטוריה ארוכה הקודמת גם לימיו של שייקספיר עצמו.
ממוזער| ג'ולייט מאת פיליפ ה. קלדרון (1888)

 גילה של יוליה 
במחזה, יוליה קרבה ליום הולדתה הארבעה עשר. היא נולדה ב"ערב חג הקציר" (1 באוגוסט), כך שיום ההולדת שלה חל ב-31 ביולי. יום הולדתה הוא "מכאן שבועיים", כך שזמן ההתרחשות של המחזה הוא באמצע יולי.
בתרבויות ובתקופות זמן רבות, נשים נישאו והולידו ילדים בגיל צעיר מאוד, כפי שמעידה ליידי קפולט עצמה במורת רוח על בתה: "לחשבוני, הייתי כבר אמך בגיל הזה, ואת עוד בתולה."

לעומת זאת, אביה מנסה לשכנע את הרוזן פריז, מחזר עשיר, שימתין מעט לפני שיחשוב לשאת את יוליה, מתוך תחושה שהיא עדיין צעירה מדי: "בתי זרה עדיין לעולם, לא ראתה ארבע-עשרה שנים עוד".

בשיר האנגלי שעליו מבוסס הסיפור ("רומאוס ויוליה" מאת ארתור ברוק),The Tragical History of Romeus and Juliet, Arthur Brooke. מתקרבת יוליה ליום הולדתה השש עשרה, ורומיאו הוא בן גילה. לעומת זאת, בנובלה של מתיאו בנדלו  עליה ביסס שייקספיר את המחזה, יוליה כמעט בת שמונה עשרה ורומיאו הוא בערך בן עשרים.

מבחינה עובדתית, פשוטי העם האנגלים בדרך כלל לא היו בשנות העשרה כאשר נישאו. אפילו בקרב בני האצולה של אותה תקופה כלה בת 13 הייתה נדירה מאד, ביחס מקורב של אחת מכל 1,000 כלות; באותה תקופה, הרוב המכריע של הכלות האנגליות היו לפחות בנות 19 כשנישאו לראשונה, וגיל הנישואין הממוצע באנגליה היה 25–26 שנים לנשים ו-27–28 לגברים. האצילות האנגליות היו לפחות בנות 16 כשהן נישאו, וגיל הנישואים הממוצע היה 19–21 (לעומת 24–26 שנים לאצילים האנגלים הגברים).

הסבר אפשרי לפער זה נעוץ בכך שבאותה תקופה התפקידים של נשים צעירות גולמו על ידי ילדים טרם גיל ההתבגרות, וייתכן כי שייקספיר לקח בחשבון בעת הכתיבה את מבנה גופם, כמו גם את היותם של רומיאו ויוליה ממשפחות עשירות ולכן סביר יותר שיינשאו מוקדם יותר מפשוטי העם.

 מבצעות 
ממוזער| התרשמותו של הצייר ג'ורג' דייו משנת 1816 ממיס אוניל בתפקיד ג'ולייט
"רומאו ויוליה" הוא אחד המחזות הפופולריים ביותר הוא אחד הפופולריים ביותר, וקיימים עיבודים רבים עיבודים שלו לתיאטרון ולקולנוע. בנוסף הופקו יצירות פארודיה, המשכונים, ויצירות אחרות שבהן מככבת דמותה של יוליה.

בעולם
 מרי סונדרסון  הייתה האישה הראשונה שגילמה כשחקנית את התפקיד, במהלך המאה ה-17. קודם לכן כל השחקנים היו גברים בלבד.
 פגי אשקרופט הייתה אחת היוליות הידועות ביותר בהיסטוריה, ובמיוחד בהפקה הלונדונית בשנת בבימויו של ג'ון גילגוד, שבה גילגוד ולורנס אוליבייה גילמו לסירוגין את תפקידיהם של רומיאו ומרקוציו.
 נורמה שירר בסרט רומיאו ויוליה של הבמאי ג'ורג' צוקור משנת 1936, עם לסלי הווארד היה רומיאו שלה.
 אדריאנה קאסלוטי שרה את תפקידה של יוליה המחפשת את רומיאו, בשירו של איש הפח "If I Only Had a Heart" בסרט הקוסם מארץ עוץ של ויקטור פלמינג משנת 1939.
 ג'ודי דנץ' בהפקה הלונדונית של פרנקו זפירלי בשנת 1960 בתיאטרון אולד ויק.
 משחקה של אוליביה הוסי בתפקיד הוא אחד המפורסמים, בסרט רומיאו ויוליה של פרנקו זפירלי משנת 1968 שהיה נכון לזמנו העיבוד המצליח ביותר בקופות של המחזה.
 ניב קיוזאק בשנת 1986 במסגרת חברת שייקספיר המלכותית, עם שון בין כרומיאו שלה.
 קלייר דיינס בגרסה המודרנית של באז לורמן משנת 1996, "רומיאו + יוליה", לצד לאונרדו דיקפריו בתור רומיאו.
 גוגו אמבתה-רו בהפקה משנת 2005.
 היילי סטיינפלד בעיבוד הקולנועי של קרלו קרלי, מול דאגלס בות' בתור רומיאו.

 עיבודים מיוחדים 
 דיפיקה פדוקון גילמה את יוליה בעיבוד ההינדי של סנג'אי לילה בהנסאלי ל-2013 לרומיאו ויוליה.
 תרזה פאלמר גילמה את תפקיד את ג'ולי גריג'יו, בת דמותה של יוליה בעיבוד לסרט הזומבים "מת עליה" משנת 2013, מול ניקולס הולט כ-R, בן דמותו הזומבי של רומיאו.
 בסרט המצויר "רומיאו ויוליה: חתום בנשיקה", יוליה היא למעשה כלבת ים לבנה, המדובבת על ידי פטרישיה טריפט בגרסה המקורית ועל ידי טליה ברקאי בדיבוב לעברית.
 בסרט המצויר נומיאו ויוליה, יוליה היא גמדת גינה בדיבובה של אמילי בלאנט, שחזרה לתפקיד גם בסרט ההמשך עולמם הסודי של גמדי הגינה. בגרסאות של הסרטים בעברית דיבבה את הדמות דקלה הדר
 בסרט זוכה פרס האוסקר "שייקספיר מאוהב", מגלמת גווינת' פלטרו את ויולה דה לספס, לכאורה השחקנית הראשונה בהיסטוריה שגילמה את יוליה, תחת זהות בדויה של גבר.
 הזמרת והיוצרת האמריקאית טיילור סוויפט נכנסה לתפקיד יוליה בקליפ שלה לשיר Love Story, ובו הסוף שונה מטרגי לטוב.
 בסרט רוזליין משנת 2022, שהוא עיבוד קומי לטרגדיה, איזבלה מונר היא יוליה.

 בישראל 
המחזה הועלה ועובד פעמים רבות בישראל, ושחקניות רבות גילמו את תפקיד הנערה המאוהבת:
שנהההפקהתרגוםבמאירומיאויוליה1957תיאטרון הקאמרירפאל אליעזיוסף מילואיוסף מילואאורנה פורת1975תיאטרון חיפהאברהם עוזגזה פרטושמוני מושונובג'יטה מונטה1978תיאטרון באר שבעאברהם עוזיורם פאלקדורון תבורירבקה נוימן1980"שקספרימנט" תיאטרון חיפהאברהם עוזעודד קוטלרמוחמד בכריחוה אורטמן1993אנסמבל עיתים במסגרת התיאטרון הקאמרירפאל אליעזרנה ירושלמינעם בן עזר, גדי צדקה, גיל צ'רנוביץ'פנינה ברט-צדקה, אייר וולפה, יפעת גלעדי, עמיחי פרדו1994תיאטרון החאןאהוד מנור, חוסיין ברגותיפואד עווד, ערן בניאלח'ליפה נאטוראורנה כץ, ענת פדרשניידר1996-1994תיאטרון החאן עם תיאטרון אל-קאסבה מרמאלהאהוד מנור, חוסיין ברגותיערן בניאל, פואד עווד2000תיאטרון חיפהדורי פרנסיוסי פולקאבשלום פולקמיטל דוהן2008תיאטרון תמונעאברהם עוזעידו שקד, טל ברנר, דפנה רובינשטייןיובל סטוניסרינת מטטוב2011התיאטרון הקאמריאלי ביז'אווינועם שמואלדן שפיראנלי תגר2015תיאטרון באר שבעאלי ביז'אוויעירד רובינשטייןתום אבניאביגיל הררי2021תיאטרון הבימהאלי ביז'אווימשה קפטןעמית רהברוני דלומי2022תיאטרון גשרדורי פרנסאילאיל סמלנעם פרנקנטע רוט

המחזה ההומוריסטי "הו, הו יוליה" של אפרים קישון משנת 1974 מציג את המשך קורותיהם של רומיאו ויוליה לולא התאבדו. במחזה גילמה את יוליה השחקנית שושיק שני, כשלצידה בעלה אריק לביא בתפקיד רומיאו.

 בוורונה המודרנית 
 ביתה של יוליה 
ממוזער| קיר הכניסה המכונה חומת ג'ולייט
ברחוב Via Cappello מס' 23 בעיר ורונה שוכן "קאסה די ג'ולייטה", בית מתחילת המאה ה-14 שנטען כי הוא בית משפחת קפולט ובשל כך הפך לאטרקציה תיירותית, על אף שהוא ריק ברובו. השם האמיתי של המשפחה שהתגוררה בו היה באיטלקית קפלטי (Cappelletti), משפחת אצולה, ולא קפולטי (Capuleti). מקורם של בני משפחת קפלטי הוא בדלמטיה ואלבניה, והם היו חלק מחיל הפרשים של הרפובליקה של ונציה, אשר לחמו עבורה מאז המאה ה-13. בבית מוצגת המרפסת של סצנת האהבה המופיעה בתמונה השנייה של המערכה השנייה (אם כי קריאה מדויקת תגלה כי מדובר שם דווקא בחלון), וכן חצר קטנה שבה פסל ברונזה של יוליה. זהו אחד האתרים המתויירים ביותר בעיר.

ישנן מספר אמונות טפלות ומסורות הקשורות באתר, וביניהן:
האגדה מספרת כי מי שילטף את הצד הימני של החזה של הפסל שבחצר, יזכה לגורל טוב ומזל באהבה. עקב כך, שבו נשחקה המתכת בחלק של החזה
אנשים רבים כותבים את שמותיהם ואת שמותיהם של יקיריהם על קירות הכניסה לבית, המכונה החומה של יוליה. במהלך שנת 2019, עבר המבנה שיקום וניקיון, והייתה כוונה לקבוע לוחות הניתנים להחלפה או יריעות לבנות מחוץ למבנה על מנת שהכתובות ייעשו עליהם.
מכתבי אהבה קטנים מונחים מדי שנה ברבבות על קירות המבנה,. עובדי האתר מסירים אותם באופן קבוע על מנת לשמור על ניקיון החצר.
אוהבים נוהגים לרשום את שמם ושם מושא אהבתם על גבי מנעול, אותו הם מצמידים לשער המקושט הגדול שנמצא באחורי החצר.

 מועדון יוליה 
מאז שנות ה-30 הגיעו לורונה מכתבים הממוענים ליוליה. נכון לשנת 2010, התקבלו מדי שנה למעלה מ-5,000 מכתבים, ש-75% מתוכם היו מנשים. קבוצת השולחים הגדולה ביותר הייתה של בני נוער אמריקאים.

המכתבים נקראים על ידי מתנדבים מקומיים, שגם משיבים עליהם. המתנדבים התארגנו מאז שנות ה-80 ב"מועדון יוליה" (Club di Giulietta) אותו מממנת עיריית ורונה. אודות המועדון נכתב ספר מאת ליז וסיל פרידמן, שבעקבותיו נוצר בשנת 2010 הסרט מכתבים ליוליה.

 לקריאה נוספת 
 "אילוף רומיאו של ג'ולייט" קרולין אי בראון; SEL: Studies in English Literature 1500–1900, Vol. 36, 1996
 "פרופיל פסיכולוגי של ג'ולייט של שייקספיר: או שזה היה רק הורמונים?" Nancy Compton Warmbrod The English Journal, Vol. 69, מס' 9 (דצמ' 1980), עמ'. 29

 קישורים חיצוניים 

 מועדון יוליה בורונה
 רשימת המעריצים של ג'ולייט 
 ניתוח דמותה של יוליה (באנגלית)
 מדוע יצר שייקספיר את יוליה בת שלוש עשרה?


 הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות ביצירות שייקספיר