אחרים ויש אומרים

אחרים ויש אומרים הם כינויים במשנה לתנאים אנונימיים, במקרים רבים הכינוי הוא לרבי מאיר ורבי נתן (בהתאמה).

היסטוריה
הגמרא במסכת הוריות מספרת על מעשה  שרבי מאיר ורבי נתן עשו כדי להדיח את רבן שמעון בן גמליאל מהנשיאות, כשנתפסו הם נקנסו שלא יוזכרו במשנה בשמם אלא רבי מאיר יכונה אחרים ורבי נתן יכונה יש אומרים, לאחר תקופה רבי למד עם אביו ושאל אותו מי זה האנשים שלא מוזכרים בשמם, רשב"ג הסביר לו שזה רבי מאיר ורבי נתן, רבי שכנע את אביו לקרוא להם בשמם, ומכאן ואילך הם נקראו בשמם.

במחקר המודרני יש המפקפקים בקיומו של מרד זה, בשל מונחים ומוטיבים מאוחרים.

במשנה ובברייתא
ביצוע הקנס כמעט ולא התקיים בפועל שכן רבי מאיר מוזכר במשנה מאות פעמים ואילו צורת הביטוי "אחרים אומרים" לא נזכרת ולו פעם אחת, יש ששיערו שהכלל סתם משנה רבי מאיר הוא הביצוע של הקנס, שדעתו היא המכריעה בכל משנה אבל ללא אזכור שמו.

לעיתים בברייתא מובאים רבי מאיר או רבי נתן ביחד עם הכינוי יש אומרים או אחרים, מה שמראה שלכאורה הכינוי לא משויך לאחד מהשניים, מספר תירוצים ניתנו על כך במפרשים.

התוספות במספר מקומות כותבים שזה אדם נוסף שהוזכר בצורה אנונימית, תוספות במסכת סוטה סובר שזה שתי דעות של רבי מאיר, בצעירותו, שנקרא רבי מאיר ובזקנותו שהוסב שמו לאחרים, עוד כתבו בתוספות ש"אחרים" זה שמועות של רבי מאיר בשם אלישע בן אבויה שכונה "אחר", תוספות דחו את דבריו.
 המחלוקת לפי הרבי מחב"ד 
הרבי מליובאוויטש בשיחה בשנת תשל"ב ביאר את המחלוקת כדלהלן: סגנונו של רבי מאיר היה "עוקר הרים" (עיון) וסגנונו של רשב"ג היה "סיני" (בקיאות). הסוגיה שלפני הסיפור עוסקת בנושא זה. 

רבי מאיר שהיה עוקר הרים באופיו ובתלמודו, סבר שנשיא ישראל צריך להיות עוקר הרים - איש של "איכות" ולא סיני – איש של כמות, ולכן רצה להדיח את רשב"ג הוא עשה זאת באמצעות קביעת הלימוד במסכת עוקצין שהיא בעלת אופי עיוני. הקנס שקנסו את  ר"מ הוא על סברה זו שהאיכות חשובה יותר ומכרעת את הכמות מכיוון שבסברה זו ביקש להדיח את רשב"ג. ולכן, בכל מקום בש"ס בו מופיעה דעת "אחרים" הוא מפני ששם אמר דין שהסברה העומדת בבסיסו היא שהאיכות מכרעת את הכמות. הרב אליהו מאיר אליטוב ביאר 59 סוגיות לפי הנחה זו.
הערות שוליים

קטגוריה:משנה
קטגוריה:רבי מאיר