הסכם בתומי

הסכם בתום היה הסכם שנחתם בבתום (כיום בתומי) ב-4 ביוני 1918 בין האימפריה העות'מאנית לשלוש מדינות עבר הקווקז: הרפובליקה הראשונה של ארמניה, הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן והרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה.

 רקע 
ב-5 בדצמבר 1917 נחתמה שביתת הנשק של ארזינג'אן בין הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית לאימפריה העות'מאנית, וסיימה את הסכסוכים המזוינים בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית במערכה בפרס ובקווקז של הזירה המזרח תיכונית במלחמת העולם הראשונה. ב-3 במרץ 1918 בוצעה שביתת הנשק בעקבות חוזה ברסט-ליטובסק שסימן את יציאתה של רוסיה ממלחמת העולם הראשונה. בין 14 במרץ לאפריל 1918 נערכה ועידת השלום בטרבזון בין האימפריה העות'מאנית לבין משלחת הדיאט של עבר הקווקז. אנוור פאשה, קצין בצבא האימפריה העות'מאנית, הציע לוותר על כל השאיפות בקווקז בתמורה להכרה בכיבוש העות'מאני מחדש של המחוזות המזרחיים של אסיה הקטנה בחוזה ברסט-ליטובסק בתום המשא ומתן. (Turkish Perspective) ב-5 באפריל קיבל ראש משלחת עבר הקווקז, אקאקי צ'חנקלי הגאורגי, את חוזה ברסט-ליטובסק כבסיס למשא ומתן נוסף ודחק בממשלתו לקבל עמדה זו. (Armenian Perspective) עם זאת, מצב הרוח בטיפליס היה שונה מאוד. הארמנים לחצו על הרפובליקה לסרב והכירו בקיומו של מצב מלחמה בינם לבין האימפריה העות'מאנית. פעולות האיבה התחדשו, והכוחות העות'מאניים כבשו אדמות חדשות ממזרח, והגיעו לגבולות שלפני המלחמה. כ-40,000 אזרחים נספו במהלך נסיגת המתנדבים הארמנים-גאורגים וההתקדמות העות'מאנית. לפי קלרנס אוסשר, רופא אמריקאי במזרח אנטוליה, מספר הארמנים שנהרגו במהלך הנסיגה הרוסית עמד על 7,000.

 ההסכם 
ב-11 במאי נפתחה ועידת שלום חדשה בבתום. העות'מאנים הרחיבו את דרישותיהם וכללו בהן גם את טיפליס (טביליסי), אלכסנדרופול (גיומרי) ואצ'מיאדזין (ואראשאפאט). הם גם רצו שתיבנה מסילת ברזל שתחבר את קארס וג'ולפה עם באקו. המדינה הארמנית החדשה, שדרכה יעבור מסדרון התחבורה, הייתה אמורה לתת זכות מעבר חופשית. החברים הארמנים והגאורגים במשלחת החלו להסס. החל מה-21 במאי הצבא העות'מאני התקדם שוב לאזורים של ארמניה הרוסית שלא היו בשליטת האימפריה מאז המאה ה-17. הסכסוך הוביל לקרב סרדראפאט (21–29 במאי), קרב קרקיליסה (24–28 במאי) וקרב באש-אפאראן (21–24 במאי).

ההסכם נחתם בזמן שהארמייה השלישית החזיקה בעמדות במרחק 7 קילומטרים מירוואן ו-10 מאצ'מיאדזין. ההסכם הייתה צריכה להיבדק ולקבל אישור ממעצמות המרכז. 15 ימים לאחר ההסכם התבקשו נציגים מארמניה להגיע לקונסטנטינופול. בשטחים שנכנעו, רובם של 1,250,000 התושבים לפני המלחמה היו ארמנים, שהיוו יותר מ-400,000 בפלך ירוואן בלבד.

 חותמים 
הצד העות'מאני:
 חליל מנטשה – שר המשפטים
 והיב פאשה – מפקד הארמייה השלישית במהלך המערכה בקווקז

הצד הארמני:
 אווטיס אהרוניאן - יושב ראש המועצה הלאומית הארמנית
 אלכסנדר חטיסיאן - שר החוץ
 מ' בבאכאניאן
 ג'ורג'ניאן

הצד האזרבייג'ני:
 ממאד אמין ראסולזאדה - נשיא המועצה הלאומית של אזרבייג'ן
 ממאד חסן הג'ינסקי – שר החוץ

הצד הגאורגי:
 אקאקי צ'חנקלי - שר החוץ

 סטטיסטיקה 
+הרכב אתני-דתי של שטחים שנמסרו בהסכם בתוםאזור שטח כבוש ארמנים מוסלמים גאורגים רוסיםפלך טביליסיאוייזד אחלכלכי3,000 קילומטר רבוע 64,000 8,000 8,000 8,000אוייזד אחלציחה2,800 קילומטר רבוע 27,000 18,000 25,000 540פלך ירוואןאוייזד אלכסנדרופול1,900 קילומטר רבוע 173,000 3,000 420 2,000אוייזד נחצ'יבאן3,900 קילומטר רבועאוייזד סורמלו3,600 קילומטר רבוע 30,000 66,000אוייזד שארור-דאראלאיז1,600 קילומטר רבוע 500 12,000 60אוייזד ירוואן1,800 קילומטר רבוע 30,000 48,000 1,000אוייזד אצ'מיאדזין2,300 קילומטר רבוע 76,000 42,000 400סה"כ21,000 קילומטר רבוע 400,500 197,000 33,420 12,000
+הרכב אתני-דתי של עבר הקווקז ב-1918מדינהשטח (קילומטר רבוע)חלק מעבר הקווקז ארמנים מוסלמים גאורגיםאחר10,360 8% 470,000 168,000 41,00075,110 41% 535,000 200,000 1,607,000 510,00093,240 51% 653,000 2,138,900 304,000

 הערות שוליים 

בתומי
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: היסטוריה
קטגוריה:בתומי
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1918
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: דיפלומטיה