פרנסואז ז'ילו

פרנסואז ז'ילו (בצרפתית: Françoise Gilot; 26 בנובמבר 1921 – 6 ביוני 2023) הייתה ציירת וסופרת צרפתייה, בת הזוג של פבלו פיקאסו ואם שניים מילדיו. ב-1964 פרסמה ספר זיכרונות בשם "החיים עם פיקאסו" על חייה המשותפים עם האמן.

 ביוגרפיה 
נולדה בניי-סיר-סן שבצרפת. אביה היה איש עסקים ואגרונום, ואמה הייתה אמנית. בילדותה למדה אמנות אצל המורה לאמנות של אמה. למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת קיימברידג' ובמכון הבריטי בפריז (מכון אוניברסיטת לונדון בפריז). ב-1938 סיימה לימודי תואר ראשון בפילוסופיה בסורבון וב-1939 תואר באנגלית באוניברסיטת קיימברידג'. היא הפכה לאמנית וחברה לבוהמה בפריז, בניגוד לדרישתו של אביה שתלמד משפטים. תערוכת הציורים הראשונה שלה נערכה בפריז ב-1943.

בגיל 21 פגשה ז'ילו את פיקאסו, שהיה אז בן 61, אמן רב מוניטין.Gilot, Francoise and Kunstsammlungen Chemnitz. Francoise Gilot: Painting – Malerei. Germany: Kerber Verlag, 2003. באותה תקופה החלה להתפרסם כציירת ועבודותיה נמכרו. פיקאסו שיכנע את ז'ילו לחלוק עמו את ביתו בפריז, הקצה לה סטודיו משלה ועודד אותה לצייר. ב-1946 היא עברה לגור איתו, והקשר ביניהם נמשך כ-10 שנים שבהם שימשה לו מוזה. בשנים אלה היא עזרה בניהול הסטודיו שלו במקביל להתפתחותה כאמנית. בממואר שלה כתבה ז'ילו שפיקאסו הפגין כלפיה עדינות רבה, אך גם חשף אותה להתעללות הרגשית.

לפיקאסו ולז'ילו נולדו שני ילדים משותפים. בנם קלוד נולד ב-1947, ובתם פאלומה, נולדה ב-1949. ב-1953 נפרדה מפיקאסו. פיקאסו היה מופתע מצעדה ואף אמר לה כי "אף אחת לא עוזבת את פיקאסו". בעקבות כך הוא ניסה לחבל בקריירה שלה והמליץ לגלריות עימן היה בקשר לא לקנות את יצירותיה, וכן נישל את ילדיהם המשותפים מצוואתו.

ב-1964 פרסמה ז'ילו את הספר "החיים עם פיקאסו" (יחד עם מבקר האמנות קרלטון לייק). אף על פי שפיקאסו פעל נגד פרסומו, הספר היה רב-מכר, ונמכרו למעלה ממיליון עותקים שלו בעשרות שפות. רווחי הספר סייעו לקלוד ופלומה לנהל הליכים משפטיים כדי להפוך ליורשים החוקיים של פיקאסו.Hawley, Janet, 2011. "Pablo was the greatest love of my life ... I left before I was destroyed", Good Weekend, Sydney Morning Herald, 23 July, pp. 19.

 עבודתה של ז'ילו 
פיקאסו השפיע על עבודתה של ז'ילו כציירת קוביסטית, ובמקביל היא פיתחה סגנון משלה. בעבודתה היא נמנעה מהצורות הזוויתיות שבהן השתמש לפעמים פיקאסו, ובמקומן היא השתמשה בדמויות אורגניות.

במשך השנים גדל המוניטין שלה כאמנית ובשנת 2021 נמכר הציור שלה "Paloma à la Guitare", דיוקן של בתה משנת 1965, ב-1.3 מיליון דולר בסותבי'ס בלונדון – פי שבעה מההערכה הגבוהה שניתנה לו. בכריסטי'ס הונג קונג נמכר הציור "Living Forest" ב-1.3 מיליון דולר. נכון לינואר 2022 עבודותיה מוצגות במספר מוזיאונים מובילים, כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות והמוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, ומרכז ז'ורז' פומפידו בפריז. תערוכות של עבודותיה נפתחו בסוף 2021 גם במוזיאונים בבודפשט ובניו אורלינס.

בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 עיצבה ז'ילו תלבושות, תפאורות במה ומסכות להפקות במוזיאון גוגנהיים בניו יורק.. בשנת 1973 מונתה למנהלת האמנותית של כתב העת "וירג'יניה וולף". ב-1976 היא הצטרפה למועצת המנהלים של המחלקה לאמנויות יפות באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם לימדה קורסי קיץ השתתפה בפעילויות נוספות.

באוגוסט 2018 הוציאה ז'ילו שלושה ספרי סקיצות, שתיעדו את המסעות שעשתה בוונציה, בהודו ובסנגל.

 חיים אישיים 
בין 1943 ל-1953 הייתה ז'ילו בת הזוג והמוזה של פבלו פיקאסו. נולדו להם שני ילדים, קלוד ב-1947 ופאלומה ב-1949.

ז'ילו נישאה לאמן לוק סימון בשנת 1955, בתם אורליה נולדה בשנה שלאחר מכן, ובני הזוג התגרשו בשנת 1962.

בשנת 1969 הכירה את ממציא החיסון נגד מחלת שיתוק ילדים, האמריקאי יונה סאלק. השניים נישאו ב-1970 בפריז וחיו יחד עד מותו של סאלק ב-1995.

בשנת 2010 זכתה בתואר קצין לגיון הכבוד, אות הכבוד לאמנויות הגבוה ביותר של ממשלת צרפת.

ז'ילו מתה בבית חולים בניו יורק בגיל 101, לאחר שסבלה ממחלות לב וריאות.

 בתרבות הפופולרית 
נטשה מקלהון גילמה אותה בסרט "אהבותיו של פיקסו" משנת 1996, וקלמנס פוסי גילמה אותה בעונת 2018 של הסדרה "גאונים" שהתמקדה בפיקאסו.

 ספרים שפרסמה 
 פרנסואז ז'ילו וקרלטון לייק, החיים עם פיקאסו, מקגרו-היל, 1964; Anchor Books/Doubleday, 1989
 פרנסואז ז'ילו, Le regard et son Masque, פריז: קלמן-לוי, 1975
 פרנסואז ז'ילו, ממשק: הצייר והמסכה, עיתונות באוניברסיטת קליפורניה, פרזנו, 1983
 ברברה הסקל, פרנסואז ז'ילו: מסע אמן 1943–1987, אוניברסיטת קליפורניה, 1987, ליטל בראון, 1989.
 פרנסואז ז'ילו, מאטיס ופיקאסו: ידידות באמנות, דאבלדיי 1990, ניו יורק

 לקריאה נוספת 
 פרנסואז ז'ילו, מל יוקום, "פרנסואז ז'ילו: מונוגרפיה 1940–2000", אקטוס, 2000, 

 קישורים חיצוניים 




 Françoise Gilot: Studio visit, Tate Shots, 19 December 2013
 "Picasso and Francoise Gilot: Paris-Vallauris, 1943–1953", Charlie Rose, 17 May 2012
 "An hour with French painter Francoise Gilot", Charlie Rose, 13 February 1998
 Françoise Gilot Collection at the Harry Ransom Center
 Francoise Gilot
 Françoise Gilot on artnet

הערות שוליים

קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ניי-סיר-סן: אישים
קטגוריה:פבלו פיקאסו
קטגוריה:ציירות צרפתיות
קטגוריה:צרפתים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2023