פירושי התורה לרבי יהודה החסיד

פירושי התורה לרבי יהודה החסיד הוא חיבור המלקט את פירושיו לתורה של רבי יהודה החסיד, מחשובי חכמי אשכנז במפנה המאה ה-13, ונערך על ידי הרב יצחק שמשון לנגה. הספר מבוסס בעיקר על דברים שרבי יהודה מסר בעל פה, ואחר פטירתו הועלו על הכתב בידי בנו רבי משה זלטמן. החיבור עורר פולמוס על אמינותו בקרב רבנים אורתודוקסים, בשל טענה המופיעה בו כי בתורה ישנם קטעים שנוספו אחר מות משה.

הפירוש
בשנת 1975, פרסם הרב יצחק שמשון לנגה את החיבור "פרושי התורה לר' יהודה החסיד" מתוך כתבי יד ומתוך פירושים שהובאו בשמו בספרי בעלי התוספות "מושב זקנים", "דעת זקנים" ועוד.

כתב היד נכתב בידי בנו של רבי יהודה החסיד, רבי משה זלטמן, לאחר מות אביו. זלטמן שילב בין פירושיו ופירושי אביו ולעיתים נחלק עליו. חלק מפירושי אביו הגיעו לזלטמן מחבריו של אביו ואחרים ממה ששמע הוא בעצמו מאביו. בחיבור גם מספר פירושים לחמש מגילות המפזורים בין החומשים. המהדיר סידר את הספר לפי הפסוקים ולא כפי המופיע בכתב היד, שבו הסדר הוא לפי פרשות ללא אבחנה בסדר הפסוקים. החיבור צוטט רבות על ידי ראשונים אשכנזים רבים.

תוכן הספר
בספר חידושים נועזים; למשל, בשל הסתירה בין סדר המכות המופיע בחומש שמות לבין הסדר בספר תהילים. הוא מפרש שהיו שתי מערכות של מכות. עוד סובר המחבר שהייתה התיישבות יהודית בארץ כנען גם בזמן גלות מצרים.

בספר גם פירושים בדרך פשט ועל דרך רמז וגימטריאות.

המחבר עוסק גם בזיהוי ספרים שהוזכרו במקרא ובחקר חיבור המקרא, תוך שימת דגש על זהות המחבר וזמן הכתיבה של מספר קטעים, מהם קטעים שלטענתו התחברו בשנת הארבעים ואחרים שהתחברו במהלך ההיסטוריה.

 ביקורת המקרא 
החיבור מכיל פרשנות ודעות הנראות חורגות מהאמונה בתורה מן השמים בנוגע להשלמות לטקסט המקראי בנוסח ביקורת המקרא. כך בשלושת קטעים הבאים:
 חלק מפרשת שמונה המלכים שמלכו באדום (בספר בראשית) נכתבה על ידי אנשי כנסת הגדולה.
 הפסוק "וישם את אפרים לפני מנשה"  נכתב על ידי יהושע בן-נון או אנשי כנסת הגדולה.
 שירת ישראל על הבאר (בספר במדבר) הייתה בעצם 'הלל הגדול' הנמצא בתהלים (קלו), ודוד הסיר אותה מהתורה והכניסה לספר תהלים.

קטעים אלה עוררו סערה בחוגים אורתודוקסיים. בעקבות לחצים של רבנים חרדיים (למשל הרב משה פיינשטיין), נאלצה הוצאת הספרים לאסוף את הספרים מהמדפים, ולהוציא את הספר מחדש כששלושת הקטעים הביקורתיים נמחקו.

אף על פי שנהוג ליחס את ראשית ביקורת המקרא לשפינוזה, חוקרים רבים ראו את פירושו של רבי יהודה החסיד כמעיד על מגמה ביקורתית שהייתה קיימת בקרב חסידות אשכנז במאה ה-11 עד המאה ה-13, וטענו שניתן למוצאה אצל הוגים נוספים מהתקופה. עם זאת, פרופסור ערן ויזל הצביע על כשלים מתודיים מהותיים במחקרים אלו, כולל מחקרי עבר שלו, ולדעתו הם דורשים חשיבה מחודשת. ויזל טען גם שהמגמה התחילה קודם לכן אצל תלמידי רשב"ם.

לגבי שאלת הכפירה במסורת המקובלת ניתנו מספר יישובים: האמונה היא בתורה משמיים ולאו דווקא בתורת משה משמיים, הכפירה היא ביישום של פעולות על פי הטענה של אי תורה משמיים ולא במחשבה, ועוד.

חיים סולובייצ'יק ויהושע ברמן טענו שפרשנויות אלו החורגות מהאמונה המקובלת (כיום) בתורה מן השמיים נכתבו רק על ידי הוגים שחיו בסביבה נוצרית, אשר האמינה בקדושת כתבי הקודש. הוגים אחרים שהבולט בהם הוא הרמב"ם, חיו בסביבה מוסלמית שלא קיבלה את התורה בשלמותה, ועל כן הוצרכו להגן על התורה ולטעון שכל מילה בתורה נכתבה על ידי משה.

טענות לזיוף
בעקבות הדפסת הספר ופניית הרב דניאל לוי, רב קהילת "עדת ישורון" בציריך, טען הרב משה פיינשטיין כי הקטעים ה"בעייתיים" נכתבו על ידי כופר מתקופת הראשונים שייחס אותם לרבי יהודה החסיד, וייתכן שאף שאר הספר זויף על ידו. כלפי הטענה שהפירוש על שירת הבאר מופיע בשם רבי יהודה החסיד גם בְפירוש הציוני על התורה, השיב: "לא ידוע לנו בבירור מי הוא ר' מנחם ציוני וכנראה שהעתיק מה שנמצא באיזה ספר על שם רבי יהודה החסיד בלא עיון, ואני הייתי אומר שאסור למכור ולקנות גם ספר ציוני מאחר שנמצא בו דבר כפירה זו"..

הרב יוסף שלום אלישיב והרב שלמה זלמן אוירבך הציעו להסיר את הקטעים הנזכרים ולפרסם את הספר מחדש, מה שאכן נעשה, הרב פיינשטיין התנגד לפתרון זה תוך הסתמכות על מקורות מהתלמוד.

מנגד, הרב מנשה קליין כתב שמעדות הציוני ניתן ללמוד שאכן כתב היד מקורו ברבי יהודה החסיד, ושניתן ליישב את דבריו. הוא ציין שגדולי האחרונים החשיבו את הציוני כאחד מגדולי המקובלים וסמכו עליו הן בהלכה והן בקבלה, וכתב באירוניה על התייחסותו של הרב משה פיינשטיין לפירוש הציוני: "לא אאמין אשר דברים אלו יצאו מפי הגאון רבי משה פיינשטיין, אלא נראה לפי עניות דעתי שאיזה תלמיד טועה כתבו והכניסו בין מכתביו לאחר פטירתו".

לדעת ערן ויזל, שלושת הקטעים המאחרים כתיבת פסוקים מהתורה הם פירושים עצמאיים של רבי משה זלטמן, והוא מציע שכך הדבר אף בנוגע לפירוש על שירת הבאר.

בצלאל דבליצקי טען שיש טעויות נוספות בספר שנוספו על ידי תלמיד טועה, אך לאחר זמן קצר חזר בו.

פירושים נוספים
יצחק שמשון לנגה הדפיס פירוש נוסף לתורה מאת רבי יהודה החסיד תחת השם "טעמי מסורת המקרא לרבי יהודה החסיד".

הרב יעקב ישראל סטל הדפיס בתשס"ה חיבור בשם "ספר גימטריאות לרבי יהודה החסיד"; החלק הראשון של הספר הוא חיבור על התורה ובו גימטריאות פירושים הלכות ואגדות על סדר חמישה חומשי תורה. כמו כן הדפיס סטל 13 קטעי פירוש נוספים מכתב יד.

קישורים חיצוניים

 גרשון ברין, קווים לפירוש התורה של ר' יהודה החסיד, תעודה, ג (תשמ"ג), עמ' 215–226.


 ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:ספרות הראשונים
קטגוריה:חסידות אשכנז
קטגוריה:פירושי התנ"ך
קטגוריה:ספרים שצונזרו
קטגוריה:יצירות שצונזרו בישראל
קטגוריה:יהודה החסיד