אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר

"אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר" הוא ביטוי המיוחס לאריסטו ומבקש להורות שאהבה והערצה לאישיות כל שהיא לא תטשטש את הביקורת לדבריו אלא היחס לדברים יהיה על פי האמת בלבד.

היחס לטיעון כל שהוא בהתייחס לאומר ולא לתוכן הדברים הוא כשל לוגי ונקרא אַד הוֹמִינֶם.

ביטוי דומה המוזכר בהקשר לשלילת אד הומינם הוא הביטוי "שמע האמת ממי שאמרה".

 מקור הביטוי 
הביטוי הלטיני המקורי הוא: "Amicus Plato, sed magis amica veritas" (מילולית: אפלטון חבר שלי, אבל האמת חברה טובה יותר) מקורותיו של מקור ביטוי זה גם הם מתוך דבריהם של חכמי היוונים, ובדרך כלל מיוחס לאריסטו בהתאם לדבריו בספרו האתיקה של המוסר:

גם בכתביו של אפלטון מוזכרת אמירה דומה בשמו של סוקרטס שקדם לאריסטו:

סוקרטס מפנה לדבריו הוא עצמו אליו הוא פונה בשמו ובגוף שלישי. כוונתו שיש להתייחס פחות אל אישיותו שלו, הדובר, ויותר לתוכן דבריו שהם האמת.

המדינאי והפילוסוף היווני קיקרו בספרו מחלוקות בטוסקולניה הספר נכתב בסביבות שנת 45 לפנה"ס על התמודדות עם שכול ואבל. מצר על כך שישנם פילוסופים שהחזיקו בעמדותיהם של אפלטון ואריסטו אף על פי שלא היו אמירות ודאיות רק בגלל הערצה לאישיותם ופרסומם:

 שמע את האמת ממי שאמרה 

ביטוי נוסף המוזכר בהקשר לשלילת אד הומינם הוא הביטוי "שמע האמת ממי שאמרה".

 לקריאה נוספת 

 יעקב ישראל סטל, (עורך), שמואל אשכנזי, אלפא ביתא תנייתא דשמואל זעירא, ירושלים תשע"א, כרך א, עמ' 37 - 48.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אריסטו