מרגרט דאגלס

מרגרט דאגלס, רוזנת לנוקס (באנגלית: Margaret Douglas, Countess of Lennox; 8 באוקטובר 1515 - 7 במרץ 1578), הייתה נכדתו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. היא הייתה הסבתא של ג'יימס השישי והראשון.

בצעירותה היא טופחה תחת חסותו של דודה, הנרי השמיני, מלך אנגליה, אך מאוחר יותר ספגה את כעסו על אירוסיה ללא אישור עם הלורד תומאס הווארד, שמת במצודת לונדון ב-1537. בשנת 1544 היא נישאה למתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי. בנה הנרי סטיוארט, לורד דרנלי, נישא למרי, מלכת הסקוטים, והיה אביו של ג'יימס השישי והראשון.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייה 

מרגרט נולדה בטירת הארבוטל בנורת'מברלנד ב-8 באוקטובר 1515 והייתה בתם של המלכה הסקוטית האלמנה מרגרט טיודור ובעלה השני ארצ'יבלד דאגלס, רוזן אנגוס השישי ולפיכך נכדתו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. אמה חצתה את הגבול מסקוטלנד כאשר אביה התמודד עם קשיים בסקוטלנד. באוקטובר 1528, אנגוס אוים על ידי ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד ושלח את מרגרט בחזרה מעל נהר הטוויד לאנגליה בטירת נורהם. לאחר שהות קצרה בטירת ברוויק בליווי האחות או ה'גברת' שלה איזובל הופר, הצטרפה מרגרט לביתו של הסנדק שלה, הקרדינל וולזי. כאשר וולזי מת ב-1530, הוזמנה ליידי מרגרט לבית המלוכה, לארמון בוליו, שם התגוררה בביתה של הנסיכה מרי. בגלל קרבתה לכתר האנגלי, גדלה ליידי מרגרט דאגלס בעיקר בחצר האנגלית בשיתוף הדוק עם מרי, בת דודתה הראשונה, שנשארה חברתה לכל החיים; אפילו כאשר אביה ברח לאנגליה במאי 1529 ונשאר שם עד 1542, מרגרט מעולם לא נכנסה למשמורת אביה, ובמקום זאת נשארה במשמורת מלכותית. מרגרט נתנה לנסיכה מרי מתנות ביום השנה החדשה, בשנת 1543 המתנה שלה הייתה שמלת סאטן של משי ציפורן באופנת ונציה. בזמן חג המולד בארמון גריניץ' ב-1530, 1531 ו-1532, הנרי השמיני נתן למרגרט את הסכום הנדיב של 10 מארק.

כאשר הוקמה חצר המלוכה של אן בולין, מונתה מרגרט כגברת ממתינה. שם היא פגשה את דודה של אן בולין, לורד תומאס הווארד (לא להתבלבל עם אחיו תומאס הווארד, דוכס נורפוק השלישי), והם החלו את חיזוריהם. תומאס היה בנו הצעיר של תומאס הווארד, דוכס נורפוק השני, מנישואיו השניים לאגנס טילני. עד סוף 1535 תומאס ומרגרט התאהבו והתארסו בסתר.

המלך הנרי פנה נגד אן בולין במאי 1536. כאשר בתחילת יולי 1536 נודע לו על אירוסיה של מרגרט עם תומסאס הווארד (דודה של אן), הוא רתח מזעם. הנרי הכריז על בנותיו מרי ואליזבת כממזרים, והותיר את מרגרט גבוה מאוד בקו הירושה; עבורה נישואים לא מורשים היו שערורייתיים מאוד פוליטית, במיוחד עם בנו של אציל רב עוצמה וקרוב משפחה של המלכה המושפלת. גם לורד תומאס וגם ליידי מרגרט נכלאו במגדל. ב-18 ביולי 1536, הפרלמנט, על ידי חוק עמידה, דן את תומאס למוות על ניסיון 'להפריע ל-impedyte ולאפשר את הירושה של הכתר'. החוק גם אסר על נישואי כל אחד מבני משפחתו של המלך ללא רשותו. תומאס ניצל מהוצאה להורג, אך נשאר במגדל גם לאחר שמרגרט ניתקה את מערכת היחסים ביניהם. הוא מת שם ב-31 באוקטובר 1537.

גם מרגרט חלתה במגדל, והמלך איפשר לה לעבור למנזר סיון בפיקוח המנזר. היא שוחררה מהכלא ב-29 באוקטובר 1537. על פי G.J. Meyer ביצירתו The Tudors, המלך הנרי השמיני פירש את הנישואים בין לורד תומאס הווארד ומרגרט דאגלס כניסיון של לורד הווארד "להיות בעצמו מלך אנגליה." עם זאת, מכתבי האהבה הרבים בין מרגרט דאגלס ללורד תומאס חושפים פרשיית אהבה אמיתית שהסתיימה שלא כדין על ידי הפרנויה של המלך הנרי השמיני.

בשנת 1539, מרגרט והדוכסית מריצ'מונד מונו לברך את כלתו של הנרי השמיני, אן מקלווה, בארמון גריניץ', להצטרף למשק ביתה ולהעביר אותה למלך. זה היה כבוד גדול, אבל במקום זאת הנרי בחר לפגוש את אן ברוצ'סטר.

בשנת 1540, מרגרט שוב ננזפה על ידי המלך כשניהלה רומן עם אחיינו למחצה של לורד תומאס הווארד, סר צ'ארלס הווארד. הוא היה בנו של אחיו למחצה הבכור של תומאס, לורד אדמונד הווארד, ואחיה של אשתו החמישית של הנרי השמיני, קתרין הווארד.

250px|שמאל|ממוזער|מרגרט דאגלס
בשנת 1543, מרגרט הייתה אחת העדות הבודדות לנישואיו האחרונים של המלך הנרי לקתרין פאר, האלמנה ליידי לאטימר, בהמפטון קורט. מרגרט הפכה לאחת מהגברות הראשיות של המלכה קתרין. קתרין פאר ומרגרט הכירו מאז ששניהם הגיעו לבית המלוכה בשנות ה-20 של המאה ה-16.

 נישואים ודיפלומטיה 

250px|שמאל|ממוזער|שלט האצולה של ליידי מרגרט עם נישואיה
בשנת 1544 נישאה ליידי מרגרט עם גולה סקוטי, מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי (1516–1571), שלימים הפך לעוצר של סקוטלנד בשנים 1570–1571. בסך הכל נולדו לבני הזוג שמונה או תשעה ילדים, ארבעה בנים: הנרי, הנרי, פיליפ וצ'ארלס, וארבע בנות ללא שם, אם כי רק שני בנים - הנרי סטיוארט (1546–1567), וצ'ארלס סטיוארט (1555–1576), שנישא מאוחר יותר לאליזבת קוונדיש ב-1574 - שרדו עד לבגרותם; אחד מאחיהם האחרים נקרא פיליפ, ככל הנראה על שם המלך הספרדי ובעלה של בת דודתה של מרגרט, מרי הראשונה. אליזבת קוונדיש, אשתו של צ'ארלס, רוזן לנוקס, הייתה בתו של סר ויליאם קוונדיש ובס מהרדוויק.

ביוני 1548, במהלך מלחמת החיזור המחוספס, אביה של מרגרט, הרוזן מאנגוס, כתב לה עם החדשות שדודה, ג'ורג' דאגלס, ואחרים מבני המשפחה נלכדו בארמון דאלקית'. אביה קיווה שהיא ובעלה יוכלו לארגן שיתייחסו אליהם כאסירים. הרוזן מלנוקס העביר את המכתב לדוכס מסומרסט, וכתב שלחמיו מוטב היה לבקש עזרה מאחרים. מרגרט כתבה לאביה מטירת רסל במרץ 1549, והתלוננה שהוא נמנע מלפגוש את בעלה. היא ביקשה ממנו לחפש שלום מכובד באמצעות ההכרה בנישואיה, "איזו זיכרון זה צריך להיות לך!"

בתקופת שלטונה של המלכה מרי הראשונה מאנגליה, לליידי מרגרט היו חדרים בארמון וסטמינסטר. בנובמבר 1553, המלכה אמרה לשגריר, סיימון רנארד, שמרגרט היא המתאימה ביותר לרשת אותה על כס המלכות. מרגרט הייתה האבלה הראשית בהלוויה של המלכה מרי בדצמבר 1558. עם הצטרפותה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, עברה מרגרט ליורקשייר, שם ביתה בטמפל ניוסאם הפך למרכז לתככים רומאים-קתוליים.

מרגרט הצליחה להשיא את בנה הבכור, לורד דרנלי, עם בת דודתו הראשונה, מרי, מלכת הסקוטים, ובכך איחדה את תביעותיהם לכס המלכות האנגלי. המלכה אליזבת הראשונה פסלה את הנישואים הללו ושלחה את ליידי מרגרט למצודת לונדון ב-1566, אך לאחר רצח בנה של מרגרט, דרנלי, ב-1567, היא שוחררה. מרגרט גינתה את כלתה, אך בסופו של דבר השלימה איתה. בעלה קיבל את ממשלת סקוטלנד כעוצר, אך נרצח ב-1571.

ב-3 באוגוסט, מושל סקוטלנד, העוצר מורטון כתב לה על כיבוש טירת אדינבורו מידי תומכיה של מרי, מלכת הסקוטים. מפקד אנגלי במצור, ויליאם דרורי, השיג כמה מהתכשיטים של מרי, מלכת הסקוטים. מורטון חשב שמרגרט נמצאת במקום הטוב ביותר לבקש ולהשפיע על דרורי לשלוח את התכשיטים אליו בחזרה לסקוטלנד.

בשנת 1574, היא עוררה שוב את כעסה של המלכה אליזבת על ידי נישואיה של בנה הצעיר צ'ארלס עם אליזבת קוונדיש, בתו החורגת של הרוזן משרוסברי. היא נשלחה שוב למגדל, שלא כמו הרוזנת משרווסברי, אך קיבלה חנינה לאחר מותו של בנה צ'ארלס בשנת 1576.

הדיפלומטיה של ליידי מרגרט תרמה במידה רבה לירושתו העתידית של נכדה, ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד, לכס המלכות האנגלי.

 מוות ומורשת 
250px|שמאל|ממוזער|קברה של מרגרט דאגלס במנזר וסטמינסטר; הצד הזה מציג את ארבע בנותיה
לאחר מותו של בנה הצעיר, היא עזרה לטפל בבתו, ליידי ארבלה. עם זאת, היא לא חיה אחריו זמן רב. כמה ימים לפני מותה, היא סעדה עם רוברט דאדלי, רוזן לסטר, וזה הוביל לשמועות שהיא הורעלה. אין ראיות היסטוריות שמבססות זאת.

למרות שהיא מתה בחובות, נערכה לה הלוויה מפוארת במנזר וסטמינסטר, על חשבון המלכה אליזבת הראשונה, עם מאה נשים עניות. היא נקברה באותו קבר של בנה צ'ארלס במעבר הדרומי של הקפלה של הנרי השביעי במנזר.

לרוברט דאדלי, רוזן לסטר, היו שמונה שטיחי קיר בטירת קנילוורת' בשנת 1588, אשר נקנו מ"ליידי לנוקס". הנושאים כללו את יאשיאס, דמופון ואכילס, ותולדות נח. במותו ב-1624, לודוביק סטיוארט, דוכס לנוקס השני, הייתה מיטה במעונות שלו בבית השער של ארמון וויטהול שהייתה שייכת למרגרט דאגלס, והיא "עבדה" או רקמה את הווילונות.

תכשיט לנוקס נוצר ככל הנראה עבור ליידי לנוקס בשנות ה-70 של המאה ה-16 אם כי התאריך והאירוע לביצועו הם נושא למחלוקת מסוימת. בשנת 1842, התכשיט נקנה על ידי צאצאיתה, המלכה ויקטוריה. התליון, הנחשב ל"אחד התכשיטים המוקדמים החשובים ביותר באוסף המלכותי", מוצג בארמון הולירוד.

 אילן יוחסין 

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:בית טיודור
קטגוריה:שבט דאגלס
קטגוריה:ילידי 1515
קטגוריה:נפטרים ב-1578