שפן הסופר

שפן הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.

 אזכורו בתנ"ך 
מופיע בתנ"ך כסופרו של יאשיהו מלך יהודה.

בשנה ה-18 למלכותו, התעורר יאשיהו לשפץ את בית המקדש שהיה מוזנח עד אותו הזמן. במהלך השיפוץ שלח יאשיהו את שפן אל חלקיהו בן שלום הכהן הגדול, למנות את הכסף שנאסף מהעם לצורך השיפוץ. חלקיהו מצא בבית המקדש ספר תורה, וכאשר שפן בא אליו למניית הכסף מסר לו חלקיהו את הספר שייתן אותו למלך.

שפן הגיע למלך וקרא לפניו את ספר התורה. כאשר שמע יאשיהו את התוכחה הקשה הכתובה בתורה, והעונשים הקשים הצפויים לבוא על עם ישראל כאשר יעברו על התורה, קרע את בגדיו לאות צער, ושלח את חלקיהו ושפן יחד עם שרים נוספים לשאול את פי חולדה הנביאה על העניין. לאחר שחולדה התנבאה על קיומם של העונשים הקשים המוזכרים בתורה, בעקבות חטאי מנשה ובנו אמון, חולל יאשיהו מהפכה דתית משמעותית בארץ, שבה אסר בממלכה את הפולחן הפוליתאיסטי, כמו גם את הבמות שבהן הקריבו לה' מחוץ לבית המקדש, וריכז את הקרבת הקרבנות בבית המקדש בלבד.

 משפחתו 
שמאל|ממוזער|שושלת שפן הסופר - סוף ימי בית המקדש הראשון
שפן השתייך למשפחה שבניה כיהנו במשרות בחצר המלוכה ביהודה, ונטייתם הייתה לטובת ציות לבבלים. בניו של שפן היו שרים וסופרים חשובים אצל מלכי יהודה:
אחיקם – היה מחשובי השרים בתקופת יאשיהו ובניו, והיה מן השרים אותם שלח יאשיהו אל חולדה הנביאה בעקבות קריאת ספר התורה. אחיקם היה מתומכי ירמיהו הנביא, והצילו ממוות בידי העם.
גדליהו בן אחיקם – היה מושל יהודה האחרון, לאחר חורבן הבית.
גמריהו – היה שר בחצר המלך יהויקים.
מיכיהו בן גמריהו – סיפר לאביו ושאר השרים על הדברים שקרא ברוך בן נריה תלמידו של ירמיהו הנביא מתוך מגילה שכתב ירמיהו על הפורענות שתבוא על יהודה בידי מלך בבל.
אלעשה – היה אחד משני השרים שנשלחו על ידי צדקיהו מלך יהודה אל נבוכדנצר השני מלך בבל. באותה הזדמנות שלח בידם ירמיהו הנביא איגרת לגולים, להודיע כי הם עתידים להישאר בבבל זמן רב. מעשה זה מורה לכאורה על נאמנותם של שני השרים (אלעשה בן שפן וגמריה בן חלקיהו) לנביא, למרות שזה היה נגד המגמה הרווחת אצל שרי המלוכה באותה תקופה.
יאזניהו – נזכר לגנאי בספר יחזקאל, בין שבעים אנשים מזקני ישראל שהקטירו קטורת לעבודה זרה. הזכרת שמו של יאזניהו בייחוד בין שבעים האנשים, מעידה לדעת רש"י על חשיבותו המיוחדת בתוך העם, שעל כך הקפיד עליו ה' יותר משאר הזקנים, כי הוא עלול ללמד יותר את העם לחטוא בעבודה זרה.
נוסף על בני המשפחה המוזכרים במקרא, ייתכן שניתן לזהות בני משפחה נוספים לפי בולות שהתגלו הנושאות שמות הזהים לשמות דמויות מוכרות במשפחה. אישים שייתכן שמתייחסים למשֻלם, סבו של שפן, הם: מעשיהו בן משֻלם, נריהו בן משלם, יחמליהו בן מעשיהו, שפטיהו בן מעשיהו, וחנניהו בן נריהו; ואישים שייתכן שמתייחסים לצאצאי שפן הם: אלשמע בן גדליהו ונחמיה[ו?] בן מיכיה[ו?].

 במחקר 

ב"בית הבולות" שבעיר דוד נמצאה בולה בקוטר 1 ס"מ ועליה הכתובת . הבולה זוהתה כשייכת לבנו של שפן הסופר, גמריהו בן שפן. (ראו גם העתק של המאמר, עם מספרי עמודים שונים מהמקור)

 בספרות חז"ל 
שפן מוזכר בספרות חז"ל באופן חיובי ביותר, כמי שהציל את עם ישראל משכחת התורה, ובכך העמידו אותו בשורה אחת עם משה רבנו, עזרא הסופר ורבי עקיבא:

משמעות דברי חז"ל אלו היא, כי חטאי מנשה ואמון, והובלתם את העם בדרך הרחוקה מן התורה, הובילו את העם כמעט לשכחת התורה כליל. אך מעשי שפן שבא והקריא לפני המלך את ספר התורה - וגרם בכך למהפך שהוביל יאשיהו - הובילו לכך שלא תשתכח תורה מישראל.

מסיפור קריאת ספר התורה על ידי שפן בפני המלך יאשיהו, למדו חז"ל את דין שומע כעונה. כי אף על פי ששפן היה הקורא בתורה, נאמר בפסוק: , הרי שהקריאה מתייחסת ליאשיהו מפני הקשבתו לקריאת שפן.

שימוש בשם בתרבות
מנהל ההדפסה של ש"ס וילנא, שמואל שרגא פייגנזון (1838–1932), השתמש בכינוי "שפ"ן הסופר".

בשנות ה-60 וה-70 פרסמה הוצאת עם עובד סדרת ספרי ילדים בשם "ספריית שפן הסופר". בין הספרים שיצאו במסגרת הסדרה: פטר והזאב, המפוזר מכפר אז"ר, מיץ פטל והביצה שהתחפשה.

 ראו גם 

 מציאת ספר התורה בימי יאשיהו
 רפורמת יאשיהו
 חלקיהו בן שלום

קישורים חיצוניים
ב"צ לוריא, "שפן - סופר המלך", בית מקרא קיח: ניסן תשמ"ט 

 יגאל בן-נון, פולחן יהוה והרפורמה של שפן – יגאל בן-נון, הרצאה מצולמת
 אלי אשד ,השושלת של שפן הסופר - סקירה על "המגילה השישית " מאת ירון פרנס,בלוג המולטי יקום של אלי אשד, ספטבמבר 2025 

הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:יהודי המאה השביעית לפנה"ס