פריץ-יוליוס למפ

פריץ יוליוס למפ (בגרמנית: Fritz-Julius Lemp; 19 בפברואר 1913 – 9 במאי 1941) היה קפיטן-לויטננט בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה ומפקד U-28, U-30 ו-U-110.

הוא הטביע את אוניית הנוסעים הבריטית SS את'ניה בספטמבר 1939, תוך הפרה של אמנות האג. אדמירל קרל דניץ והתעמולה הנאצית התנערו מאחריותה של גרמניה לטביעה. למפ מת ב-9 במאי 1941 כאשר הצוללת שעליה פיקד נלכדה.

 ביוגרפיה 
למפ נולד ב-19 בפברואר 1913 בצ'ינגדאו, והיה בנו של קצין שהוצב במה שהיה אז "הפרוטקטורט הגרמני" של קיאוטשו. ב-1 באפריל 1931 הצטרף לרייכסמרינה. לאחר אימוני חי"ר בשטרלזונד ואימונים על סיפון הסיירת הקלה קרלסרוהה, החל אימוני צוללות באפריל 1935. ב-1936 הפך לקצין משמרת ב-U-28, עליה פיקד כמפקד משנת 1938.

ב-3 בספטמבר 1939, בזמן שפיקד על U-30, הטביע למפ את אוניית הנוסעים את'ניה בתפוסה של 13,581 טון, הספינה הבריטית הראשונה שהוטבעה במלחמת העולם השנייה. למפ טען מאוחר יותר שהעובדה שהיא ניהלה מסלול זיגזג שנראה כחורג בהרבה מנתיבי השיט הרגילים גרמה לו להאמין שהיא או ספינת צבא או סיירת סוחר חמושה; כשהבין את טעותו, הוא נקט בצעדים הראשונים להסתרת העובדות על ידי השמטת רישום ביומן של הצוללת, והשביע את צוותו לחשאיות. אדולף היטלר החליט שיש לשמור את התקרית בסוד מסיבות פוליטיות, והעיתון הגרמני פלקישר באובכטר פרסם מאמר שהאשים את אובדן האת'ניה על הבריטים, והאשים את וינסטון צ'רצ'יל, אז לורד האדמירליות הראשון, בהטבעת הספינה כדי להסיט את המדינות הנייטרליות נגד גרמניה הנאצית. האמת לא התגלתה עד ינואר 1946 במשפטי נירנברג, במהלך התיק נגד גרוס אדמירל אריך רדר, כאשר הוקראה הצהרה של אדמירל קרל דניץ שבה הוא הודה שאת'ניה טורפדה על ידי U-30 וכל מאמץ נעשה כדי להסתיר את זה, כולל הוראה ללמפ לשנות את ספר היומן שלו.

ב-14 באוגוסט 1940 עוטר למפ בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-21 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד ה-U-110. U-110 ערכה שני סיורים, הטביעה שלוש ספינות במשקל כולל של 10,149 טון ופגעה בשתיים נוספות במשקל כולל של 8,675 טון. ב-23 במרץ 1941, תותח ה-105 מ"מ שעל סיפונה התפוצץ במהלך ירי, ושלושה אנשים נפצעו. U-110 נלכדה ב-9 במאי 1941 בצפון האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד על ידי המשחתות אה"מ בולדוג, אה"מ ברודוויי והקורבטה הבריטית אה"מ אאובריטיה. לאחר מטעני עומק אילצו את הצוללת לעלות אל פני השטח, שם היא הופגזה, למפ הורה לצוות לנטוש את הספינה ולפתוח את פתחי האוורור על מנת להטביע את הצוללת הפגועה.

למפ לא נמנה עם 34 הניצולים שחולצו על ידי כלי השיט של בעלות הברית, ואחד מתיאורי גורלו הוא ששחה בחזרה לצוללת כשהבין שמטעני ההשמדה העצמית לא עומדים להתפוצץ, או שנורה ונהרג על ידי חוליית ההשתלטות על הצוללת, אולם מפקד החוליה, באלמה הבטיח לעיתונאים גרמנים שלא נורתה ירייה בשום עת על ידי חולייתו. ג'ו בייקר-קרסוול, מפקד הבולדוג, הכחיש גם הוא שלמפ נורה, וההסבר הבריטי הרשמי נותר שלמפ התאבד בטביעה כשהבין את ההשלכות של כישלונו. חוליית ההשתלטות של באלמה עלתה על הצוללת, ולכדה מכונת אניגמה שלמה ואת ספרי הקוד, אשר יתרמו לפענוח הקודים הצבאיים הגרמניים על ידי המודיעין הבריטי שבסיסו בבלצ'לי פארק.Williams, Andrew, 2002. The Battle of the Atlantic, London: BBC.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:צוללני הקריגסמרינה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:מפקדי צוללות בקריגסמרינה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941