נודע ביהודה

נודע ביהודה הוא ספר בו קובצו השו"ת שכתב רבי יחזקאל לנדא. הספר המכיל למעלה מ-850 תשובות הלכתיות, הוא בעל השפעה רבה מאוד בעולם השו"ת והפסיקה ההלכתית, ונחשב לאוטוריטה הלכתית. מאז שהודפס לראשונה חזר והודפס בעשרות מהדורות, בחלקן בתוספת הערות וציונים.

בפי רבים אף מכונה המחבר – רבי יחזקאל לנדא "נודע ביהודה" על שם ספרו זה, וגם על מצבתו ציווה רבי יחזקאל לכתוב שהוא מחבר הספר. הספר נקרא על שם רבי יהודה אביו של רבי יחזקאל לנדא.

תוכן
תוכן הספר מכיל למעלה מ-850 תשובות הלכתיות שנכתבו במשך כ-48 שנים, למאות אנשים שונים.

בהקדמתו לספר כתב המחבר כי התשובות המודפסות נכתבו על ידו מעת היותו בן 24, והוא מעיד על יגיעתו בתורה. את שם הספר הוא קרא על שם אביו רבי יהודה. השם גם מרמז לשם אמו, שכן המילה "נודע" במספר קטן שווה לגימטריא של שם אמו – חיה.

הספר מחולק לשתי מהדורות המהוות שני חלקים: המהדורה הראשונה הנקראת מהדורא קמא נדפסה על ידי המחבר בשנת תקל"ו, והוגהה על ידו. המהדורה השנייה הנקראת מהדורא תניינא הודפסה רק אחרי פטירתו על ידי בנו רבי שמואל לנדא. מהדורה זו מכילה תשובות הלכתיות שכתב רבי יחזקאל לאחר הדפסת המהדורה הראשונה, וכן תשובות הלכתיות מבניו רבי שמואל (המו"ל) ורבי יעקב (יעקבקא). מלבד הקדמת הספר שנכתבה בידי רבי שמואל, נוספו גם "דברי ידידות" מרבי יעקב.

בתשובותיו הסתמך המחבר לרוב על התלמוד והפוסקים הראשונים, ומיעט לצטט או להסתמך על דברי האחרונים, כמו כן, הוא מיעט בפלפול.
פעמים רבות הדגיש המחבר שהוא מ"יראי הוראה". עם זאת, הוא עמד על דעתו והגן על פסקיו בתוקף. ולעיתים בודדות חזר בו מהכרעה שכתב במהדורה הראשונה.

בתשובותיו ובפסקיו לא התחשב כלל בקבלה והדגיש כמה פעמים "אין לי עסק בנסתרות". כמו כן הוא הקפיד על אלו המשנים מנוסח התפילה, והגן על מנהגי אשכנז המקובלים, ובכמה מתשובותיו התנגד נחרצות לתנועת החסידות. למרות זאת, בנוגע לתעניות וסיגופים הייתה עמדתו דומה לעמדת החסידות.

חלק נכבד מהתשובות נכתבו לתלמידי חכמים חלקם גדולי הדור. בהם: רבי יצחק הלוי הורוביץ, רבי יוסף שטיינהרט, רבי אלעזר קאליר, רבי חיים צאנזר, רבי ישעיה פיק ברלין, רבי חיים הכהן רפפורט, רבי יצחק סג"ל לנדא, רבי נתנאל וייל, רבי מאיר ברבי, ורבי שאול מאמסטרדם.

פסיקות מפורסמות
ממוזער|המחבר – רבי יחזקאל לנדא
תשובותיו של הנודע ביהודה הפכו לשם דבר בעולם הרבנות, והספר הפך לאוטוריטה בתחום הפסיקה ההלכתית. כמה מתשובותיו התפרסמו ביותר בשל הנידון ההלכתי הרגיש או השנוי במחלוקת.

בהן:
היתר הגילוח בחול המועד, היתר דג השטירל, פסילת גט שניתן על ידי שליח לאישה בעל כרחה מכיוון שאין שליח לדבר עבירה, הכשרת הגט מקליווא, שלילת אמירת לשם ייחוד. פסיקה לאיסור במקרה של זנות באשת איש מפורסמת, שעל פי האגדה אף נאלץ לעקור מברודי בעטיה. איסור ניתוחי מתים. היתר ציפוי תפלין בזהב. איסור נשיאת מטריה בשבת משום חשש אוהל. הכשר משקה המעד שנעשה עם קרום שלפוחית האוויר של דג חידקן ענק (Huso Huso) האסור לאכילה.

הדפסה
המהדורה ראשונה של הספר המכונה מהדורא קמא הודפסה בפראג תקל"ו בחיי המחבר ולאחר הגהתו. המהדורה השנייה המכונה מהדורא תניינא, הודפסה על ידי בנו רבי שמואל בפראג תקע"א.

סמוך להופעתו בדפוס, כבר הודפס הספר שהתחבב מאוד על הרבנים והלומדים, פעמים רבות בדפוסים שונים במזרח אירופה.
דפוסים בולטים
בשנת תקצ"ג הודפס בסדילקוב, בדפוס שמואל סג"ל, בתוספת הגהות ותשובות מבן המחבר רבי שמואל לנדא.
בשנת 1857, הודפס בלבוב בדפוס m.f. poremba, בתוספת הגהות מאת רבי יוסף שאול נתנזון.
בשנת תר"מ, הודפס בוורשה בדפוס יצחק גולדמן, בתוספת הגהות מאת רבי ברוך פרנקל-תאומים.
בשנת תשנ"ח הודפס בבני ברק בהוצאת א. בלום, בתוספת ליקוטים מספרי החזון איש בעריכת הרב מאיר גריינימן.
בין השנים תשנ"ד–תשס"ט על ידי מכון ירושלים, בתוספת ליקוטי הערות מספרי האחרונים שדנו בדבריו.

בשנות תש"ע-תשע"א הוציא לאור הרב דוד אברהם מנדלבוים ספרי ליקוטים מתורת רבי יחזקאל לנדא על התורה ועל המועדים בשם "נודע ביהודה".

תפוצה והשפעה
לספר נודעה השפעה רבה, והוא התפשט במהירות; מדבריו מצוטטים כבר בחייו בספרי רבנים בולטים בדורו. כמו בספרו של רבי פנחס הורוביץ – "גבעת פנחס", ובספרי החיד"א שאף כתב בספר הביבליוגרפיה שלו – שם הגדולים את דברי הערכה הבאים על הספר: .

כמה רבנים בולטים בדור הסמוך לו העריכו מאוד את הספר ואף כתבו עליו הגהות והערות. בהם: רבי יוסף דוד זינצהיים, רבי ברוך פרנקל-תאומים, ורבי עקיבא איגר.

בפולקלור
מסופר כי כשהגיע הספר לידיו של רבי ברוך פרנקל-תאומים היה שקוע בקריאתו במשך יממה בלי לשים לב לזמן שחלף.
רבי יוסף שלום אלישיב ייחס לספר כח סגולי, ואמר שקבלה בידו כסגולה לרפואה ללמוד בעיון תשובה אחת בנודע ביהודה.

אף שהמחבר נודע כמתנגד נחרץ לתנועת החסידות, ואחד מנושאי דגלה – רבי חיים מצ'רנוביץ' אף כתב תשובה ארוכה כנגד התשובה שהתפרסמה בספר לשלול אמירת לשם ייחוד, הוערך כח תורתו באופן יוצא דופן אצל רבים ממנהיגיה; על רבי ברוך ממז'יבוז' מסופר שאמר לרבי יעקב שמשון משיפיטובקה שרצה לכתוב השגות על הספר שב"מתיבתא דרקיעא הוכרז שהלכה כמותו". גם רבי חיים מצאנז חיבב מאוד והעריץ את הספר ואף כתב . ואחד מתלמידיו – רבי שמואל ענגיל כתב כי הנודע ביהודה הוא פוסק לדורות.

גם בחסידות חב"ד, נמסרה שמועה מפי רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), ששמע מסבו בעל התניא שאמר על הנודע ביהודה "שהיה יחיד בדורו בהוראותיו, קלע אל השערה ולא החטיא". מנגד, יש טוענים שבדור הסמוך לו הייתה הסתייגות כלפיו בשל התנגדותו.

 לקריאה נוספת 
מעוז כהנא, מהנודע ביהודה לחתם סופר, הלכה והגות לנוכח אתגרי הזמן, מרכז זלמן שזר, 2015.

קישורים חיצוניים
"", טקסט מלא באתר ויקיטקסט.
.

 הרב איתם הנקין, שיטות בפוסקים: משיבי אשכנז (נודע ביהודה, חת”ם סופר, רבי עקיבא איגר), באתר מדרשת נשמת

דפוס ראשון
.
.
.
.
מהדורת מכון ירושלים עם הערות
.
.
.
.
.
.

הערות שוליים

קטגוריה:ארון הספרים היהודי
קטגוריה:ספרי שאלות ותשובות: אחרונים