ח'דר עדנאן

ח'דר עדנאן מוחמד מוסא (בערבית: خضر عدنان محمد موسى; 2 במרץ 1978 – 2 במאי 2023), היה אסיר ביטחוני פלסטיני בישראל. בתחילת שנות ה-2000, עדנאן שימש כדובר ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ואף הורשע בעבר בחברות בארגון. עם זאת, טענה אשתו ב-2012 כי הוא לא היה מעורב בפעילות הארגון במשך ארבע שנים ולעולם לא מילא כל תפקיד בפעילות מיליטנטית.

עדנאן נעצר 12 פעמים במהלך חייו, ומת לאחר שצבר במצטבר כשמונה שנים במעצר ישראלי. הוא התבלט לראשונה לאחר שביתת רעב בת 66 ימים שקיים בשנת 2011, במחאה על מעצרו המנהלי. שביתה זו הובילה לשביתת רעב המונית בקרב אסירים פלסטינים אחרים, והסתיימה ב-21 בפברואר 2012, כאשר ישראל הסכימה לשחררו ב-17 באפריל 2012. מעצרו האחרון של עדנאן התרחש ב-5 בפברואר 2023, ומיד לאחריו הוא החל בשביתת רעב ארוכה נוספת. כוונתו בשביתה זו, על פי העיתונאית אמירה הס, הייתה "לחשוף את העוול הבסיסי במערכת המשפט הצבאית בישראל ושלילת חירויות בסיסיות סתמית", ציטוט שעורר סערה. עדנאן מת בכלא ב-2 במאי 2023, לאחר שביתת רעב שנמשכה 87 יום, כמחאה על מעצרו. בעקבות מותו, שיגרו הפלסטינים רקטות לעבר ישראל, אשר הגיבה בפתיחת מבצע "מגן וחץ".

 ראשית חייו ומשפחתו 
חאדר עדנאן נולד בכפר עראבה שבנפת ג'נין, שם היה בעל מאפייה וחנות תוצרת. הוא החזיק בתואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת ביר זית. ב-1996, כסטודנט, שימש כדובר תנועת הג'יהאד האסלאמי. עד 20005 נעצר חמש פעמים בשל השתייכותו לארגון הטרור. ב-2005 התחתן עם רנדה ולהם תשעה ילדים.

 מעצרים מוקדמים, 1999–2010 
עדנאן נעצר לראשונה על ידי ישראל ב-1999, כששהה ארבעה חודשים במעצר מנהלי ישראלי. הוא נעצר על ידי הרשות הפלסטינית שמונה חודשים לאחר ששוחרר בגלל שהוביל הפגנת סטודנטים נגד ליונל ג'וספין בשנת 2000. בהפגנה יידו תלמידים ביצים ואבנים לעבר ראש ממשלת צרפת דאז במהלך ביקורו באוניברסיטת ביר זית כדי להוקיע את אפיון פעולות חזבאללה נגד ישראלי כטרור. שביתת הרעב הראשונה שלו, בת 10 ימים, נערכה במהלך מעצרו על ידי הרשות. הוא נעצר שוב בדצמבר 2002 על ידי ישראל וישב שנה במעצר מנהלי. הוא נעצר מחדש חצי שנה לאחר שחרורו, הוכנס לבידוד ושביתת רעב במשך 28 ימים עד ששירות בתי הסוהר הציב אותו באוכלוסיית הכלא הכללית.

ביוני 2005, לאחר שמחבלי ג'יהאד חוסלו בקרב יריות עם חיילי צה"ל, עדנאן "קרא לכל הקבוצות המיליטנטיות הפלסטיניות לחדש את הלחימה עם ישראל" והאשים את הרשות, בשיתוף פעולה עם ישראל. באוגוסט 2005, עדנאן נעצר ונכלא על ידי ישראל ל-15 חודשים. לפי קבוצת התמיכה של האסירים הפלסטינים, הוא ערך שביתת רעב בת 12 ימים כדי למחות על בידודו בכלא בשנת 2005.. Addameer Prisoner Support and Human Rights Association. סרטון יוטיוב של עצרת ב-2007 מציג אותו משבח ומעודד פיגועי התאבדות: "מי מכם ישא את חגורת הנפץ הבאה? מי מכם יירה את הכדורים הבאים? למי מכם יפוצצו חלקי הגוף שלו?" הוא הוחזק על ידי ישראל למשך חצי שנה נוספת במעצר מנהלי ממרץ 2008. גדעון לוי, שנעצר על ידי הרשות ב-2010 בשל פעילותו הפוליטית, אמר כי ביצע את שביתת הרעב הראשונה שלו באותה תקופה בזמן המעצר בן 12 הימים.

 מעצר ושביתת רעב 2011 
ממוזער|250x250 פיקסלים| שביתת הרעב של עדנאן בשנים 2011–2012 כפי שתוארה בקריקטורה משנת 2012 מאת קרלוס לטוף
במעצרו ב-2011, עדנאן כבר לא היה דובר פעיל של הג'האד. והורשע בעבר על ידי ישראל בשל היותו דובר הג'האד האסלאמי, דיווחים בתקשורת מצביעים על כך ששימש דובר הג'האד האסלאמי. ב-2012 אמר Gulf News כי שימש כדובר הקבוצה משנת 2000, בעוד שמגזין הגרדיאן אמר ששימש כדובר הג'האד האסלאמי בפלסטין בעבר.

עדנאן נעצר כ-10 פעמים מאז - שבע על ידי ישראל (כולל מעצרו האחרון), ופעמיים או שלוש פעמים על ידי הרשות. עדנאן ישב בסך הכל שש שנים בכלא מאז 1999. בין תקופות הכליאה שלו המשיך עדנאן לנהל את המאפייה שלו בעראבה.

בזמן מעצרו עשה עדנאן תואר שני בכלכלה באוניברסיטת ביר זית. הוא גם הפעיל מאפייה בקבטיה וחנות מפעל בכפר הולדתו עראבה. הוא נעצר על ידי צה"ל ב-17 בדצמבר 2011 בעראבה באמצע הלילה. למחרת, החל בשביתת רעב שהסתיימה 66 ימים לאחר מכן ב-21 בפברואר 2012. במכתב שמסר לעורכי הדין שלו לשחרור פומבי, הסביר עדנאן כי הוא שובת רעב למען זכויות הפלסטינים ו"הכיבוש הישראלי" לדבריו.

 מעצרו ומותו ב-2023 
ב-2 במאי מת עדנאן לאחר ששבת מלאכול מעל 40 יום. ימים אחדים לפני מותו, פסק השופט הצבאי סא"ל מנחם דרורי כי עדנאן לא ישוחרר, ופסק כי "הוא אדון על גופו... ועליו לקבל את התוצאות האפשריות ממעשיו. חברה מתוקנת אינה יכולה להרשות לעצמה להיות בת ערובה של אדם אשר דורש את שחרורו". החלטת השופט דרורי נשענה גם על הקביעה כי עדנאן אינו נמצא בסכנת חיים מיידית, וזאת על אף התראת ארגון רופאים לזכויות אדם כי מרפאת השב"ס איננה ערוכה, מבחינת צוות וציוד, ליתן מענה במקרה של התדרדרות במצבו, התערבות שאותה הסכים עדנאן לקבל.

בתגובה למותו, בהמשך אותו היום שיגרו מחבלים מארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני כ-102 רקטות לעבר שדרות, יישובי עוטף עזה ודרום ישראל. במטחים אלו נפצע קשה אדם בשדרות ונפצעו עוד כ-6 אנשים. כשבוע לאחר מכן, ב-9 במאי, יצא צה"ל במבצע מגן וחץ נגד הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.

 הפגנות ושביתות סולידריות 
הרשות הפלסטינית גינתה את מעצרו של ח'אדר עדנאן ודרשה לשחררו לאלתר, אף על פי שעצרה אותו בעצמה בעבר בצורת מעצרים מנהליים. בתגובה לסירוב ישראל לערעור של עדנאן, עיסא קרקה, השר לענייני אסירים, אמר כי ההחלטה "למעשה דנה אותו למות". קרקה שיבח את עדנאן על "נקיטת עמדה" נגד מעצר מנהלי, ובעצרת שהתקיימה ב-16 בפברואר, הכריז כי "ח'אדר עדנאן הפך לסמל לאומי, לסמל ערבי ולסמל בינלאומי להגנת כבודם של אנשים חופשיים ברחבי העולם כולו". מוסטפא ברגותי, שנפצע מכדור גומי שירו כוחות הביטחון הישראליים במהלך מחאת סולידריות לעדנאן, קרא לקמפיין בינלאומי בדרישה לשחררו, ומנהיגי הג'יהאד האסלאמי השתתפו בשביתת הרעב שהחלה ב-15 בפברואר. בדרשת יום שישי במסגד הגדול בעזה, נאפז עזאם, שהיה באותו זמן מנהיג הג'יהאד האסלאמי, הצהיר כי עדנאן "לא נלחם למען מטרה אישית, אלא למען הגנתם של אלפי אסירים". בנוסף, עזאם האשים מדינות ערביות ומערביות בהתעלמות ממקרה עדנאן. גם ראש הממשלה העזתי, איסמעיל הנייה, השתתף בעצרת והכריז באותו יום כי "העם הפלסטיני, על כל מרכיביו ופלגיו, לעולם לא יפקיר את האסירים הגיבורים, במיוחד את אלה שמובילים את קרב שביתת הרעב הזה".

 ראו גם 
 מבצע מגן וחץ
 בובי סנדס

 קישורים חיצוניים 

הערות שוליים

קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:שובתי רעב
קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1978
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2023