שרה פייג'

שרה פייג', באנגלית: Sara Page (1855–1943) הייתה אמנית, דיוקנאות וציירת פיגורטיבית בריטית מהתקופה הוויקטוריאנית והאדוארדית. במהלך חייה הציגה בתערוכות רבות בסלונים פריזאיים ובגלריות בריטיות, כולל האקדמיה המלכותית לאמנויות. שלושה מציוריה נמצאים בגלריה לאמנות וולברהמפטון.

 ביוגרפיה 
שרה פייג' נולדה ב-1855 במוקסלי, סטפורדשייר, הרביעית מתוך תשעה ילדים לסוחר עצים מצליח, סמואל פייג' ושרה פייג', שאביה תומאס וולס (1804–1876) היה עשיר מקומי. סם וולס, פייג', אחיה של שרה, היה כונס נכסים רשמי של וולברהמפטון ועורך דין במידלנדס. "Round the Gallery (clipping)". Express and Star Newspaper. January 1928. שני ההורים מתו בשנות ה-70, Memorial at All Saints Church, Moxley והותירו לילדיהם הון ניכר, שעזר להם לחיות באופן עצמאי. בין 1884 ל-1891, Wolverhampton Local Studies. DX-831/4/1 פייג' למדה רישום בבית הספר לאמנות בוולברהמפטון, ו לאחר מכן למדה את יצירותיהם של המאסטרים מתקופת הרנסאנס באיטליה. "Artist's Gift to the Art Gallery: The Woverhampton's Collection". Express & Star. WAVE - The Museums, Galleries, and Archives of Wolverhampton. 23 February 1926. בשנת 1892, לאחר שחזרה מאיטליה, היא הציגה באיגוד האמנים המלכותי ברמינגהם ציור ונציאני מוזהב.

 פריז 
ממוזער|אנדרומדה, 1902
שרה פייג' הגיעה לפריז בערך ב-1892 ולמדה אצל ויליאם-אדולף בוגרו, טוני רובר-פלרי וגבריאל פרייר מהאקדמיה ז'וליאן. היא הציגה בתערוכת אגודת הציירים הצרפתית משנת 1893. Palais des Champs Elysees. Explication des ouvrages de peinture, sculpture, architecture, graveure and lithographue des artistes vivants. Paris. 1893. p. 123. בסלון פריז ובאקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. ציוריה מ-1892 עד 1896 כללו דיוקנאות של בני משפחתה המורחבת. בשנים הבאות היא המשיכה לצייר דיוקנאות נשיים, כגון: ביאטריס (1899), תיאודורה (1903), בלונדינה (1914), איזובל (1915, 1916), הנרייט (1935).

ב-1897 היא התיישבה בפרבר מגורים עשיר של פריז עם אווירה אמנותית חזקה, וקיימה שם סטודיו משלה. היא לקחה שיעורים נוספים מהאמנים המבוססים והמובילים של הסגנון האקדמי פסקל דגנן-בוורט וגוסטב-קלוד-אטיין קורטואה, שהתגוררו גם הם בשכונה הזאת.

הצלחתה הגדולה ביותר הייתה ציור השמן בקנה מידה גדול של אנדרומדה בשנת 1902. בשנת 1904 התגוררה בפריז בשדרת ניל 16, וזוהה כציירת מיניאטורות. Algernon Graves (1906). The Royal Academy of Arts; a complete dictionary of contributors and their work from its foundation in 1769 to 1904. Vol. 6. London: Henry Graves & Company and George Bell and Sons. p. 39. הציור ״הרוחץ״, שהוצג ב-1911 וב-1935, דומים לאנדרומדה בסגנון, בקומפוזיציה ובטכניקה. ככאלה, ניתן לראות בהם דוגמאות טובות לסגנון האקדמי הצרפתי של מוריה.

משנת 1909 לערך, פייג' למדה אצל ציירת המיניאטורה גבריאל דבילמון-שרדון, נשיאת אגודת ציירי המיניאטורות הצרפתיים. ב-1910 השתתפה בתערוכת המיניאטורות בגלריה ג'ורג' פטיט, כשהיא מציגה תמונה של ילדים הולנדים. New York Tribune: 4. 23 January 1910 יצירותיה המיניאטוריות שהוצגו ב-1921 בגלריה ברונר, זכו לביקורת חיובית בכתב העת לאמנות מודרנית. evue moderne des arts and de la vie. 28 February 1921.

 שנים מאוחרות 
פייג' חזרה לאנגליה בערך בשנת 1934. את שנותיה האחרונות בילתה עם אחותה אליזבת פייג' בפארקסטון, דורסט, שם נפטרה בשנת 1943. באותה שנה, אחותה אליזבת תרמה לגלריה לאמנות וולברהמפטון דיוקן קטן לזכרה של אחותה הציור "לחישת האביב" ניתן לגלריה ב-1977. "Whisper of Spring". Art UK. Retrieved 21 September 2014.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1943