דאיסוגי

דַאיסוּגִי (ביפנית: 台杉) היא שיטה יפנית של גיזום מסורתי המשמש ל"חקלאות עץ" בעצי סוגי. תרגום חופשי של המונח "דאיסוגי" הוא "משטח ארז".

ענפים היוצאים מבסיס העץ נגזמים בקפידה לאורך תקופה ארוכה, כך שגזעיהם יישארו ישרים, בעוד הגזע הראשי המרכזי ממנו יוצאים ענפי הדאיסוגי נשאר נמוך ואופקי, והוא נשאר גם לאחר שכורתים את בולי העץ כדי לגדל את הדור הבא של הענפים. נהוג לחשוב כי ייצור בולי עץ על ידי דאיסוגי החל בתקופת אשיקאגה. באותה תקופה, טקס התה הפך לפופולרי בין השאר בגלל שבולי דאיסוגי שימשו בבניית חדר תה, למשל עבור גומחת טוקונמה. אזור קיטיאמה של קיוטו הפך ידוע במיוחד בשל יערות הדאיסוגי המרשימים שלו.

במאה ה-14, צורה של אדריכלות סוקיה-זוקורי ישרה ומסוגננת הייתה מאוד אופנתית ביפן. עם זאת, לא היו מספיק חומרי גלם בסביבה כדי לבנות את הבתים הללו עבור כל אציל או סמוראי שרצה. מכאן שפותחה טכניקת דאיסוגי של יישום טכניקות גיזום בונסאי על עצים בקנה מידה גדול.

הטכניקה מביאה לקציר של בולי עץ ישרים ללא צורך לכרות את כל העץ. למרות שבמקור הייתה טכניקת ניהול יערות, מצאה הדאיסוגי את דרכה גם לגנים יפניים כמאפיין אסתטי.

הגידול נחשב ידידותי במיוחד לסביבה בשל העובדה שמייצרים בולי עץ מבלי לכרות אפילו עץ אחד, אולם הוא דורש טיפול והשקעה רצופים ולכן אינו נפוץ.

 ראו גם 
 בונסאי

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:עצים בתרבות
קטגוריה:גן יפני
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית