העונה היבשה

העונה היבשה (באנגלית: Dry season) היא תקופה בשנה שבה כמות הגשמים או משקעים נמוכה, מתחת לממוצע השנתי, כגון, בצורת ויובש, במיוחד באזורים הטרופיים. מזג האוויר באזורים הטרופיים נשלט על ידי ה-ITCZ  הנעה מהאזור הצפוני לדרום ובחזרה במהלך השנה. המקבילה לחגורת הגשם הטרופית הוא באזורי האקלים הממוזג כאשר החורף, (העונה הקרה) היא לעיתים יבשה, והקיץ (העונה החמה). היא העונה הרטובה.

 כללי 
עונות יבשות הן עונות בשנה בהן כמות המשקעים קטנה מאוד או ללא גשמים בכלל. הן מאופיינות ביחס שבין טמפרטורה גבוהה לכמות משקעים נמוכה. עונות יבשות מתרחשות בעיקר בתוך החגורה הטרופית והסובטרופית עד קו רוחב 30°, כלומר בין האזורים הטרופיים. אין הפרדה בין העונות היבשות והרטובות, על ידי עונת מעבר כגון סתיו או אביב.Carl Mense, Tropical Health Science and Medicine, 1902, p. 13 בחגורה הטרופית עונות גשומות ויבשות אינן חייבות להתחלף באופן קבוע, העונה הגשומה יכולה גם לא להתקיים במשך שנים, כך שתקופות יובש ארוכות יותר מובילות לבצורת.

מאפיינים
על פי סיווג קופפן אזורים טרופיים יבשים מאופיינים בכך, שסכום המשקעים השנתי (בממוצע במשך 30 שנים) קטן מסך האידוי האפשרי משטחי אדמה וצומח (אידוי טרנספירציה). העונות היבשות מחולקות לאקלים סוואנה טרופית ולאקלים מדברי.Horst Malberg, Meteorology and Climatology: An Introduction, 1985, p. 256 אקלים הסוואנה מאופיין בכך שכמות המשקעים הממוצעת בחודש היבש ביותר היא פחות מ-60 מילימטרים וגם פחות מ-4% מכמות המשקעים השנתית. אקלים מדברי ואקלים צחיח למחצה מאופיינים בהתאדות גבוהה יותר מאשר כמות המשקעים בשישה עד תשעה חודשים בשנה.

 חגורת הגשם 
חגורת הגשם הטרופית מתקיימת בחצי הכדור הדרומי בערך מאוקטובר ועד מרץ; במהלך החודשים האלה באזורים הטרופיים הצפוניים מתקיימת עונה יבשה דלת משקעים והימים הם בדרך כלל שטופי שמש לאורך כל השנה. מאפריל עד ספטמבר, חגורת הגשם נמצאת בחצי הכדור הצפוני, ובאזורים הטרופיים הדרומיים מתקיימת העונה היבשה שלהם. תחת סיווג האקלים של Köppen, באקלים הטרופי, חודש בעונה היבשה מוגדר כחודש שבו כמות המשקעים הממוצעת נמוכה מ-60 מילימטרים.

חגורת הגשם מגיעה צפונה עד לאזור הטרופי של חוג הסרטן ועד דרומה לאזור חוג הגדי. בסמוך לקווי הרוחב הללו יש עונה רטובה אחת ועונה יבשה אחת בשנה. בקו המשווה יש שתי עונות רטובות ושתי עונות יבשות. בין האזורים הטרופיים לקו המשווה, ישנם מקומות שעשויים לחוות עונה רטובה קצרה ועונה יבשה ארוכה, פעמיים בשנה. הגאוגרפיה המקומית עשויה לשנות באופן מהותי את דפוסי האקלים הללו.

 בצורת 
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|נהר פיניס, בפארק הלאומי ליצ'פילד, אוסטרליה והשינויים שהוא עובר מהעונה היבשה לעונה הרטובה. צולם בשנת 1990
כשהעונה היבשה מתמשכת, בשעה שהלחות נמוכה מאוד והטמפרטורות גבוהות, מקווי מים, גבים ונהרות מתייבשים (ואדיות). המחסור במים (והיעדר אספקת מזון) עלול לאלץ חיות מרעה רבות לנדוד למקומות לחים ופוריים יותר. דוגמאות לבעלי חיים שנודדים הם: זברות, פילים, ג'ירפות, קרנף, אנטילופות וגנו, תאו מים, תאו שכמייה, גאור, טפיר, אמו, יען, ריאה וקנגורו. המחסור במים בעולם הצומח, גורם לשריפות שיחים ויער (שריפות בר) נפוצות.

 מחלות 
הנתונים מראים שבאפריקה עם תחילת העונה היבשה עולה בקנה אחד גם עלייה במקרי החצבת. החוקרים מייחסים את הסיבה לכך, ל"התקהלות" בני האדם בעונה היבשה, שכן פעולות חקלאיות כמעט בלתי אפשריות ללא השקיה. במהלך תקופה זו, חלק מהחקלאים עוברים לערים, יוצרים מוקדים של צפיפות אוכלוסין גבוהה יותר ומאפשרים למחלה להתפשט ביתר קלות.

 מחקר 
נתונים חדשים מראים שישנם שינויים עונתיים ביער הגשם של דרום אמריקה בין העונה היבשה לעונה הרטובה. צמיחת העלווה והכיסוי של יער האמזונס משתנים בין העונה היבשה והרטובה. בעונה היבשה, קצב צמיחת הצמחייה ועלי העצים גבוהה יותר ב-25% מאשר בעונה הרטובה. לדעת החוקרים יער הגשם של האמזונס עצמו, הוא שמשפיע על תחילת העונה הרטובה. כתוצאה מהעלייה בקצב גידול העלווה בעצי היער, ישנה עלייה בכמות ההתאדות מהעצים, האוויר הרווי עדי מים מתעבה לענני גשם. עם זאת, הגידול בכמות צמיחת העלווה מופיע רק במספר חלקים של אגן האמזונס. באזורים האחרים לדעת החוקרים שורשי העצים מגיעים עמוק יותר עד למי התהום. כמו כן, הוכח שבאגן האמזונס רמות האוזון גבוהות בהרבה בעונה היבשה מאשר בעונה הרטובה.

ראו גם
 עונות השנה
 קיץ
 העונה הגשומה

קישורים חיצוניים




 אוסף צילומים ואיורים המקושרים לעונה היבשה באתר shutterstock
 הגדרת "עונה יבשה" באתר lawinsider
 עונה יבשה ועונה רטובה באזורים הטרופים של אוסטרליה
 עונה יבשה ובצורת

 הערות שוליים 

קטגוריה:עונות השנה
קטגוריה:קיץ