מאיר דלויה (רב)

הרב מאיר דלויה (מכונה: 'מהר"ם דלויה'; סביב ה'ש"ס, 1600 - סביב ה'ת"ם, 1680) היה דרשן, פרשן מקראי ודיין במרקש במאה השבע עשרה.
 קורותיו 
נולד במרקש למשפחת דלויה שהייתה ממגורשי ספרד. לימים התמנה לדיין בבית הדין של מרקש, ככל הנראה בראשותם של הרב יהודה בן ישראל ורבי יהודה בנבנישתי.ראו 'קורא הדורות' (נדפס בתוך: אוסף כתבי היד הרבניים עמ' 208-211). עסק בפירוש המקראות, ובפירוש מדרשי חז"ל. והיה משיב ליהודי העיר על שאלותיהם במקרא.ראו ביאורו לפרשת מקץ, ספר תורת משפחת דלויה עמ' 172. שיטתו דומה לשיטת האברבנאל והאלשיך, לשאול מספר שאלות דקדוקיות ולענות עליהן במהלך אחד כולל. בפירושיו נטה ללמד זכות על אישי התנ"ך, ולא לבקר אותם.ראו: ספר תורת משפחת דלויה עמ' 37-8. האמין בתורת הגלגולים.ראו 'ביאורי מהר"ם דלויה', דרשה 'לנפטר ביסורין' (נדפס בספר תורת משפחת דלויה עמ' 240-245). כבר בחייו, כתביו זכו לפרסום והעתקות שונות,ראו כ"י בניהו, מאיר, ירושלים, ישראל Ms. G 32.  וכתביו הגיעו גם לערי צפון מרוקו, כדוגמת מקנסראו פירוש על ההושענות מאת רבי יהודה טולידאנו, מבוא א', עמ' 16, הוצאת מכון טולדיאנו. ראו גם הקדמה לספר 'מראה עיניים' לרבי אלעזר בהלול, מקנס, תע"ב. וצפרו.ראו: 'קבוץ גליות' דפים ו-ז, מאת רבי ישעיה דיאבילא. (נדפס בתוך: 'מלל לאברהם').

נפטר במרקש סביב שנת ה'ת"ם, 1680.

לרבי מאיר ארבעה בנים תלמידי חכמים: רבי יצחק שכיהן כרבה של מרקש. רבי יעקב שהיה דרשן,רבי מאיר מזכיר את בנו בביאוריו לפרשת 'לך 'לך' (נדפס בספר תורת משפחת דלויה עמ' 143). רבי משה שהיה מורה צדק במרקש,ראו: 'לשון למודים' קמו, לרבי יעקב אבן צור. ורבי יהודה שלימים נרצח על קידוש השם.ראו: לשון למודים קמח, לרבי יעקב אבן צור.

 חיבוריו 
 ביאור על המקרא
 ביאור על מדרשי חז"ל
 דרשות

מקבץ משארית כתביו הנ"ל, נדפסו בתוך ספר 'תורת משפחת דלויה' - 'ביאורי מהר"ם דלויה' עמ' 137–261.

 לקריאה נוספת 
 'מבוא ראשון - תולדות משפחת דלויה וחכמיה', נדפס בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 33–47.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:פרשני המקרא