לאופולד-שטאט (מחזה)

לאופולד-שטאט הוא מחזה תיאטרון פרי עטו של סר טום סטופארד, שהוצג לראשונה בתיאטרון וינדאם בווסט אנד שבלונדון ב-25 בינואר 2020. העלילה מתרחשת בווינה, ומתארת את קורותיה של משפחה יהודית בורגנית ומתבוללת לאורך שלושה דורות: מתור הזהב של האמנציפציה, עבור במשבר של מלחמת העולם הראשונה והסיפוח לגרמניה הנאצית, ועד לאחר השואה.

 עלילה 
 עץ המשפחה 

 מערכה 1 
משפחות מֶרְץ ויעקובוביץ, חלק מהבורגנות היהודית המתבוללת והאמידה של וינה, מתכנסות לחגוג את חג המולד של 1899 בחוילה ברינגשטראסה. הרמן מרץ, תעשיין עשיר שהמיר את דתו לקתולית (אך סביבתו מתייחסת אליו כיהודי), נזכר כיצד סבו היה רוכל לבוש קאפטן שחויב להתגורר בלאופולדשטאדט, הגטו היהודי הישן, ואילו הוא בן החברה הגבוהה ואזרח שווה. סבתא אמיליה, שנולדה הרחק במזרח והגיעה לווינה בנעוריה, נאמנה למסורת ולערכי המשפחה ובזה לילדיה על נטייתם להמיר את דתם ולהתחתן עם גויים. שניים מבני המשפחה הם גויים: גרטל, אשתו של הרמן, וארנסט. בני המשפחה דנים במורכבות מצבם החברתי: אחד מהילדים נטבל ונימול באותו השבוע; לודוויג, מתמטיקאי, לא מקודם באקדמיה בשל יהדותו. חנה יעקובוביץ מבקשת מגרטל ללוות אותה לפגישה רומנטית עם קצין פרשים גוי, פריץ, והילד פאולי מביע את רצונו להיות חייל.

 מערכה 2 
המשפחה מתכנסת ב-1900 לחגוג את ליל הסדר וכן את לידתה של נלי יעקובוביץ, בתם של לודוויג ואווה. הרמן מגלה כי אשתו גרטל בגדה בו עם פריץ, אך מבליג על העלבון.

 מערכה 3 
המשפחה מתכנסת ב-1924, שש שנים לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, לחגוג את ברית המילה של נתן, נכדם של וילמה וארנסט יעקובוביץ. המשפחה מבכה את אבדותיה במלחמה: פאולי, שאכן היה לחייל, מת, ויעקב איבד יד ועין. מצב רוחם של המתכנסים ירוד גם בגלל התפוררותה של האימפריה האוסטרו-הונגרית וחוסר היציבות באוסטריה החדשה, שמתבטא במאבקים בין מפלגות הימין והשמאל. הרמן נפגש עם הבנקאי שלו, לאומן גרמני התומך באיחוד אוסטריה וגרמניה, ורושם את בנו יעקב כיורשו.

 מערכה 4 
המשפחה מתכנסת ב-1938, זמן קצר לאחר סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה. שוטרים, ביניהם פריץ שהוא עתה נאצי, נכנסים לבניין ומורים למשפחה לארוז את דבריהם ולעזוב את הבית. הרמן נאלץ לחתום על מסמכים לפיהם הוא מוותר על מפעליו. המשפחה דנה באפשרויות המילוט מאוסטריה כשמי שדוחף לכוון זה הוא העיתונאי הבריטי פרסי שבא לחזר אחרי נלי האלמנה. במערכה זו מגלה הרמן למשפחה כי הוא יודע שבנו יעקב איננו אלא בנם של פריץ וגרטל מהרומן ביניהם: מאחר שהוא ארי, ההפקעה בטלה ומבוטלת והרכוש נותר בחזקת המשפחה. ארנסט, המטפל באשתו המשותקת ווילמה, מקבל טופס שמפנה אותה לבית חולים לחולי רוח. מתוך הבנה שלא תשרוד שם, הוא מזריק לה רעל. יעקב מתאבד.

 מערכה 5 
ב-1955, עשור לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בבית המשפחה ההרוס מתכנסים שלושת השורדים האחרונים: ליאו שברח לאנגליה עם אימו נלי ואביו החורג פרסי, רוזה שהיגרה לארצות הברית, ונתן שניצל ממחנה אוושויץ וחזר לווינה. לרוזה ונתן מתברר שליאו, שגדל כאנגלי ואנגליקני, הדחיק את כל זכרונותיו מתקופת הילדות שלפני המלחמה ואינו זוכר דבר מהמשפחה. לאחר שיח בין הנוכחים בחדר מתחיל ליאו להיזכר במפגש שהתקיים ב-1938 ולהוכחה מראה לו רוזה צלקת בידו מפציעה שאירעה באותו מפגש ואותה תפר אביו. בסופו של המחזה מונה רוזה את גורלם של בני המשפחה שרובם הגדול נספה באושוויץ. רוזה מציינת גם את יעקב ששרד אומנם את השואה אך התאבד מייד אחריה.

 שחקנים
(בהפקת הבכורה בלונדון)
 קרוליין גרובר – סבתא אמיליה
 אדריאן סקרבורו – הרמן מרץ
 אלכסיס זגרמן – אווה מרץ יעקובוביץ
 פיי קסטלו – גרטל מרץ
 אד סטופארד – לודוויג יעקובוביץ
 ארון ניל – ארנסט קלוסטר
 סבסטיאן ארמסטו – יעקב מרץ/נתן פישביין
 לוק תאלון – ליאו צ'מברלין (לאו רוזנבאום) המבוגר

 קורות ההצגה 
משפחתו היהודייה של כותב המחזה טום סטופארד ברחה בתקופת מלחמת העולם השנייה למזרח הרחוק ושהתה בסינגפור ובהודו. רבים מבני משפחתו נרצחו בשואה, ואביו נהרג כששירת כרופא בצבא בריטניה. לאחר המלחמה היגרה המשפחה לאנגליה עם בעלה החדש של אמו, שמחקה כל זכר לעבר; רק ב-1993 גילה סטופארד את עברו היהודי. ההצגה אינה מבוססת על משפחתו של סטופארד, יליד מוראביה שלא היו לו כל קרובים בווינה, אך הביוגרפיה שלו משתקפת בדמותו של ליאו צ'מברלין. הוא שילב בהצגה עוד זכרונות שלו מעברו.

כתיבת המחזה הסתיימה ב-2019. הצגת הבכורה נערכה ב-25 בינואר 2020 בתיאטרון וינדאם  שבלונדון, בבימויו של פטריק מרבר . ההצגה זכתה להצלחה גדולה: היא זכתה בפרס לורנס אוליבייה למחזה החדש הטוב ביותר ל-2020. ההופעות נקטעו במרץ 2020, עקב וירוס הקורונה, וחודשו רק ב-7 באוגוסט 2021. ביום הזיכרון לשואה, ב-27 בינואר 2022, הוקרנה הקלטה של ההצגה (בהפקת התיאטרון הלאומי) ב-380 בתי קולנוע בבריטניה.

ב-14 בספטמבר 2022 נערכה הצגת הבכורה בתיאטרון לונגקר  שבברודוויי, ניו יורק. בשנת 2023 המחזה זכה בפרס טוני למחזה הטוב ביותר.

בישראל
באפריל 2023 נערכה הצגת הבכורה בתיאטרון הבימה בתל אביב. ההצגה תורגמה על ידי דורי פרנס ובוימה על ידי אילן רונן נורמן עיסא כיכב כהרמן מרץ, ולצדו טטיאנה קנליס אולייר בתור אמיליה, אסנת פישמן בתור גרטל, בן יוסיפוביץ' כלודוויג, מיקי פלג רוטשטיין כאווה, דוית גביש
כווילמה יעקובוביץ' ושלום שמואלוב כארנסט.

 פרסים ומועמדויות 

 הפקת ווסט אנד 
שנהפרסקטגוריהמועמדתוצאות2020פרס אוליבייההמחזה החדש הטוב ביותרהשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנהאדריאן סקרבורו

 הפקת ברודוויי 
שנהפרסקטגוריהמועמדתוצאות2023פרס טוניהמחזה הטוב ביותרהבימוי הטוב ביותר במחזהפטריק מרברהשחקן הטוב ביותר במחזהברנדון אורנוביץהעיצוב התפאורה הטוב ביותר במחזהריצ'רד הדסוןעיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזהבריז'יט ריפנשטואלעיצוב התאורה הטוב ביותר במחזהניל אוסטין

 קישורים חיצוניים 

 .
 , 2021
 .
 כתבה על טום סטופארד, באתר הגרדיאן, 2020
 לאופולד-שטאט, באתר "הבימה"
 לאופולד-שטאט, באתר "תל אביב


 הערות שוליים 

קטגוריה:השואה באמנות
קטגוריה:מחזות אנגליים
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזה הטוב ביותר