תומאס מילי דאו

תומאס מילי דאו (באנגלית: Thomas Millie Dow; 28 באוקטובר 1848 – 3 ביולי 1919) היה אמן סקוטי וחבר באסכולת גלאזגו."Conservation – Thomas Millie Dow". University of Dundee. Archived from the original הוא היה חבר באגודה הסקוטית המלכותית של ציירים בצבעי מים ובמועדון האמנות האנגלית החדשה.

 ביוגרפיה 
דאו נולד ב-28 באוקטובר 1848 בדיסארט, פייף. הוא למד משפטים וצפוי היה ללכת בעקבות אביו ואחיו במשרד עורכי הדין המשפחתי בקירקלדי. לאחר שהחליט לזנוח את המקצוע, נסע לפריז ב-1877 ונרשם לשיעורים בבית ספר לאמניות יפות, ולמד אצל ז'אן-לאון ז'רום. מאוחר יותר, בשנת 1879 הוא עבר ללמוד בסדנא של רודולף ז'וליאן וקארולוס דוראן.

שנים מבין הסטודנטים הצעירים הבריטיים והאמריקאים הרבים שנרשמו לשיעורים בפריז בסוף שנות ה-70 הפכו לחבריו. הם היו האנגלי ויליאם סטוט מאולדהם ואבוט הנדרסון תאייר האמריקאי. שניהם נשארו דמויות חשובות בחייו האישיים והמקצועיים של דאו, והשפיעו באופן ניכר על הבחירות האמנותיות שעשה. בין שאר החברים שלמדו בפריז באותה תקופה היו האמנים מגלאזגו ג'ון לאברי, אלכסנדר רוש, ג'יימס פטרסון ואלכסנדר מאן.

 יצירה 
דאו צייר בצבעי שמן, צבעי מים ופסטלים. נושאיו כוללים פרחים, נופים, פורטרטים ויצירות אלגוריות דקורטיביות. הטווח הגאוגרפי של נופיו משתרע בסקוטלנד, צפון מזרח ארצות הברית, מרוקו, צפון איטליה וקורנוול. באמצעות פלטה מעודנת בעדינות הוא בחר לתאר את מצבי הרוח השקטים של הטבע. נושאיו נעים בין השקט האינטנסיבי של החורש לשקט שלפני סערה בים; ומהדמדומים בחוף הצפוני ועד לאובך המתרומם של בוקר אביבי ים תיכוני.

מ-1877 עד 1879 בילה דאו את החורפים בפריז וערך מדי פעם טיולי רישום עם סטודנטים עמיתים לכפרים ברביזון וליער פונטנבלו. את הקיץ בילה בציור בעיירות ובכפרים לאורך החוף המזרחי של סקוטלנד, בנסיעה מדיסארט דרך סנט אנדרוס עד לסטונהייבן, קאלן, קאווי, קוליסטון ופורווי נס.
ממוזער|תומאס דאו, אביב, 1886
ב-6 בספטמבר 1883 הפליג דאו על ה"דבוניה" מגלאזגו לניו יורק. משם הוא נסע במעלה נהר ההדסון לביתם של אבוט תאיר ואשתו קייט בלייד בקורנוול-און-הדסון. דאו שהה בארצות הברית עד תחילת הקיץ של 1884. במהלך מספר החודשים הללו הוא הפיק את מה שעשוי להיות הנוף הידוע ביותר שלו, נהר ההדסון .

הביקור בארצות הברית חיזק מחדש את דאו. הוא התחיל בסדרה של הזמנות, הראשונה הייתה דיוקן של ג'ון נירן, ודמות בפסטלים של אחותו מרי ליידי בשחור. דאו חלק את הסטודיו בגלאזגו של ויליאם יורק מקגרגור וחי עם מרי ובעלה אלן מקלין, עורך הדין, הצייר החובב ואספן האמנות.

בעשור עד 1895 דאו קשור באופן הדוק ביותר לקבוצת אמנים שלימים נודעה בשם "נערי גלאזגו". דאו היה בין האמנים מגלאזגו שעבודתם מוערכת בתיאור של דייוויד מרטין בשם "אסכולת גלאזגו". במאמרו על דאו כתב מרטין כדלקמן. "תפיסת הצבע שלו דומה לשימוש שלו בצבע - חריף ומעודן; והתבוננותו בטבע מעניקה תחושה אמיתית של צורה, ללא חיקוי משועבד". ברור שהנושא והטכניקה של דאו משכו את מרטין. והוא מפנה את תשומת הלב למה שאחרים העריכו בעבודתו של דאו, כלומר, "היכולת שלו להציב על הבד את תמצית האיכויות המופשטות של הנושא שלו, עם סידור דקורטיבי משובח של מסות קו וצבע, ואפשרו להבליט את הנושא. הנושא היה יכול להיות נוף אידילי או דמיוני. דאו יצר תוצאה משביעת רצון של שילוב האידיאלי עם הממשי". Martin, David The Glasgow School of Painting (1897) pp. 13–14.
ממוזער|תומאס דאו, דמות אלגורית, 1896
אף על פי שקבוצת אסכולת גלאזגו הייתה "גאוגרפית במהותה ולא סגנונית", כפי שמבהיר פול האריס בהקדמה שלו למהדורת 1976 לספר של מרטין, היא נועדה להשיג להם קהל רחב יותר. תערוכות בגלריה גרוסוונור ובגלריות גרפטון בלונדון הובילו להזמנות מגלריות בווינה, מינכן, ברלין בשנות ה-90, ומאוחר יותר לתערוכות בערים בארצות הברית. דאו גם הצטרף למועדון האמנות האנגלית החדשה (NEAC) בשנת 1887 והציג איתם עד 1891. דאו בילה את קיץ 1888 בנסיעות בשווייץ ובגרמניה בציור בהרים, חלק מהזמן בחברת ויליאם סטוט.Anderson, R.; Abbott Handerson Thayer Everson Museum, Syracuse New York 1982.Stevenson, R.A.M.; "William Stott of Oldham" in The Studio Vol IV (1894)

 חיים אישיים 
דאו התחתן עם פלנצ'ר פילצ'ר (לבית קוקס) בשנת 1891. היא הייתה אלמנה מפירנצה, שהיו לה ילד וילדה מנישואיה הראשונים. בתו של דאו עצמו, מרי רוזמונד, נולדה ב-1892. שנתיים לאחר מכן, ב-1894, עברה המשפחה מגלאזגו לסנט אייבס, קורנוול, שם דאו הצטרף לחבריו ועמיתיו הציירים לואיס גריר ולואל דייר כחברים במועדון האמנות של סנט אייבס.Grier, Louis The Studio Vol V (1895). See photograph "Some members" p. 111.

במשך מספר שנים משנת 1896 בילו בני הזוג דאו את חודשי החורף באיטליה. ציוריו האיטלקיים כוללים מספר צבעי מים ופסטלים של עמקים וכפרים בהרי האפנינים וכמה מקומות ידועים בוונציה. ביצירותיו הגדולות הוא המשיך לצייר נושאים אלגוריים: "חזון אביב" 1901, הטריפטיך "ערב" 1904, ו"סירנות הצפון" (1911). הוא הירבה לצייר את הנמל בסנט איבס, במצבי מזג אויר מנוגדים, ובשעות היום השונות..

דאו מת ב-3 ביולי 1919 בסנט אייבס, קורנוול, אנגליה ונקבר בזנור.
 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1848
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1919