כוס היין

כוס היין הוא ציור מעשה ידי יאן ורמיר, משנת 1660, ומוצג בגמלדה-גאלרי, ברלין. הוא מציג אישה יושבת וגבר עומד שותים בחדר, ליד שולחן. היצירה בוצעה לפי המוסכמות של אסכולת דלפט שפותחה על ידי פיטר דה הוך בסוף שנות ה-50. הוא מכיל דמויות הממוקמות בחדרים מוארים ומרווחים, עם החלל האדריכלי מוגדר מאוד. הדמויות ממוקמות באמצע התמונה, ולא בחזית.Wheelock, 68 ורמיר היה כבן 27 כשצייר את היצירה "כוס היין".Liedtke, 376-378
ימין|ממוזער|290x290 פיקסלים|פיטר דה הוך, "חצר הולנדית", 1657 בקירוב
הקונספט של דמויות ששותות סביב שולחן, והצגתה של אישה השותה מכוס לקוחים ישירות מתמונת "חצר הולנדית" של דה הוך. עם זאת, עבודתו של ורמיר מתנתקת מאבות הטיפוס של דה הוך בכך שהפנים מוצגים בסביבה הרבה יותר אלגנטית וברמה גבוהה יותר מיצירותיו של המאסטר שלו. הבגדים של הדמויות, המפה המעוצבת, מסגרת התמונה המוזהבת התלויה על הקיר האחורי, וסמל הנשק בזכוכית הצבעונית, כולם מרמזים על תפאורה עשירה יותר.
ממוזער|יאן ורמיר, "הנערה עם כוס היין" (1659–1660)
הסצנה כנראה מייצגת סוג של חיזור, אבל התפקידים שממלאים שתי הדמויות אינם ברורים. האישה רק רוקנה את כוס היין והגבר נראה חסר סבלנות למזוג לה עוד, כמעט כאילו הוא מנסה להשקות אותה. כלי נגינה, הציתרן, מונח על הכיסא עם מחברות נגינה. אבל דמותו של טמפרנס מתוארת בחלון הויטראז', מה שמוסיף למתח בסצנה.

בהשוואה לציוריו הקודמים, עבודת המכחול של ורמיר ביצירה "כוס היין" מאופקת, בעוד שהפנים והבגדים של הדמויות מתוארים בקווי מתאר רחבים וחלקים. רק בשטיח של המפה וזכוכית החלון, האמן הפעיל משיכות מכחול ליניאריות עדינות. באותה תקופה ורמיר לא היה האמן ההולנדי היחיד שניסה לפתח את רעיונותיו של דה הוך; ציורים עכשוויים מאת יאן סטיין, חרארד טר בורך ופרנס ואן מיריס האב מציגים גם טכניקה מעודנת.

הציור חולק אלמנטים עם עבודות אחרות של ורמיר. "הנערה עם כוס היין" (1659–1660) מציגה שני גברים, אך במשותף "לכוס היין" יש אישה יושבת ליד שולחן עם כוס יין, ורצפות האריחים וחלונות הוויטראז' בשניהם דומים מאוד. אותו קנקן יין מופיע בציור מוקדם יותר של ורמיר, "ילדה ישנה" משנת 1657.
250px|ממוזער|ימין|יצירתו של חרארד טר בורך "אציל משדל גבירה לשתות" (1658–1659 לערך) מציעה נקודת השוואה משמעותית ל"כוס היין", במיוחד בכל הנוגע לייצוג סצנת שתייה אינטימית כמטאפורה לתקשורת בין-מינית ולהפצרה רגשית. גם אצל טר בורך, הדמות הגברית מצויה בעמדת יוזמה, בעוד הדמות הנשית מגיבה בתנוחה מהורהרת או מסויגת. אף שקומפוזיציית הציור של טר בורך פשוטה יותר, הוא מצליח לייצר מתח פסיכולוגי רב, תוך שימוש מדוד במחוות גוף ובמבע פנים. ידוע כי טר בורך פגש את ורמיר בדלפט בשנת 1653, ומקובל להניח כי סצנות מעין אלו ביצירתו של טר בורך השפיעו במידת מה על ורמיר בעיצוב נרטיבים מרומזים דרך קומפוזיציה וסמליות אובייקטים.
"כוס היין" היא יצירת מעבר, וככזו, לא נחשבת בדרך כלל לאחת היפות של ורמיר. לפי מבקר האמנות לורנס גווינג, בהשוואה בין העבודה ליצירה דואט של חבריאל מטסו, היא "חסרה את השטף החברותי, כושר ההמצאה המפנק".Quoted in 

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:יאן ורמיר
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:גמלדה-גאלרי: ציורים