בישופות הלברשטאדט

בישופות הלברשטאדט הייתה דיוקסיה רומית קתולית (בגרמנית: Bistum Halberstadt) בשנים 804–1648."Diocese of Halberstadt" Catholic-Hierarchy.org. David M. Cheney. Retrieved February 29, 2016"Diocese of Halberstadt" GCatholic.org. Gabriel Chow. Retrieved February 29, 2016 משנת 1180 שלטו הבישופים או המנהלים של הלברשטאדט כמדינה בתוך האימפריה הרומית הקדושה, הנסיכות-בישופות של הלברשטאדט (בגרמנית: Hochstift Halberstadt). המושב הדיוקסי והבירה החילונית הייתה הלברשטאדט בסקסוניה-אנהלט של היום.

 היסטוריה 
 היסטוריה מוקדמת 
לאחר המלחמות הסקסוניות, הקים הקיסר קרל הגדול בשנת 804 דיוקסיה מיסיונרית באוסטרוויק (שנקראה אז "Seligenstadt") באיסטפליה, במהלך התנצרותם של הסקסונים האליליים והסלאבים הפולבים. תחת הבישוף הראשון (לכאורה) הילדגרם משאלון הועברה הבירה להלברשטאדט, דבר שאושר על ידי בנו של קרל לואי החסיד בשנת 814. גבולות הבישופות הגיעו במקור לנהר האלבה וזאלה במזרח, עם זאת, כאשר הקיסר אוטו הראשון ייסד את ארכיבישופות מגדבורג ב-968, איבדה הלברשטאדט את החצי המזרחי של שטחה. דיוקסיית הלברשטאדט הייתה סופרגאן של ארכיבישוף מיינץ.

הבישופים של הלברשטאדט התחרו עם מגדבורג כדי להשיג השפעה פוליטית בימי השושלת האוטונית והסליאנית. תחת שלטונו של הקיסר היינריך השלישי הוקנו להם זכויות טריטוריאליות נוספות ובשנת 1062 נשלח הבישוף בורכרד השני לרומא כמתווך אימפריאלי בסכסוך בין האפיפיור אלכסנדר השני לאנטי-אפיפיור הונוריוס השני. אולם הדמות החביבה לשעבר על הקיסרית האלמנה אגנס מפואטו ובנה היינריך הרביעי בשנת 1073 התחברה עם האפיפיור גרגוריוס השביעי במאבק האינווסטיטורה והפכה לאחת הדמויות המובילות של המרד הסקסוני הגדול.

ההיסטוריה של הדיוקסיה עד 1208 מופיעה ב-"Gesta episcoporum Halberstadensium".

 נסיכות-בישופות 
לאחר הדחתו של הדוכס הסקסוני היינריך הארי, התפתחו הזכויות החילוניות האפיסקופליות והקפיטולריות שהפכו את בישופות הלברשטאדט למדינה אימפריאלית. הישות הפוליטית של הנסיך-בישוף כללה רק חלקים מהישות הכנסייתית של הדיוקסיה, שכללה גם ישויות פוליטיות שכנות של שליטים אחרים.

עם מותו של היינריך השישי ב-1197, הנסיכות-בישופות תמכה בתביעה הלא מוצלחת של פיליפ משוואביה נגד אוטו מבראונשווייג להיות קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כאשר האפיפיור אינוקנטיוס השלישי לא הסכים, הנסיך-הבישוף קונרד מהלברשטאדט (קונרד מקרוסיגק לפני הכתרתו) הודח. כדי להתחמק מעונשי הנידוי, קונרד הצטרף למסע הצלב הרביעי הקטסטרופלי. קונרד לקח חלק מלא בהסטת מסע הצלב ממשימתו ובזיזתה האכזרית של קונסטנטינופול לאחר מכן, העשיר את הנסיכות-בישופות בשרידים רבים ושלל אחר שנבזז באופן אישי מהכנסיות, המנזרים והמנזרים של בירת האימפריה הביזנטית.Alfred Andrea, Contemporary Sources for the Fourth Crusade: Revised Edition, Leiden: Koninklijke Brill NV, 2000. pp. 241–244 בשנת 1315 רכש הנסיך-בישוף את הנסיכות לשעבר של אשרסלבן.

 Sede vacante 
בשנת 1479 דחף הנסיך הבוחר הסקסוני ארנסט מווטין את בחירתו של בנו בן ה-13 ארנסט השני, ארכיבישוף מגדבורג מאז 1476, כמנהל במקום הנסיך-הבישוף גבהרד פון הוים שהתפטר. בשנת 1513 אלברכט מהוהנצולרן, אחיו הצעיר של הבוחר יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ירש אותו והארכיבישופים של מגדבורג מבית הוהנצולרן נותרו מנהלים, בעוד שב-1540 שטחי הלברשטאדט הפכו לותרניים במהלך הרפורמציה. בשנת 1566, היינריך יוליוס מבראונשווייג-וולפנביטל בן השנתיים הפך למנהל הלותרני הראשון, ולאחר מכן הוחזקה הלברשטאדט על ידי בנים של נסיכי וולפנביטל, ענף של בית ולף ששלט בבראונשווייג ולינבורג, עד שב-1623 בנו של היינריך יוליוס, כריסטיאן, "המשוגע", התפטר במהלך מלחמת שלושים השנים. ירש אותו כריסטיאן וילהלם מברנדנבורג, בנו של יואכים השלישי פרידריך, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.

מבחינה פוליטית חולנה הנסיכות-בישופות כהלברשטט על ידי שלום וסטפאליה של 1648, ולבסוף ניתנה לשליטי הוהנצולרן של ברנדנבורג-פרוסיה. לאחר קונגרס וינה ב-1815, שטחה שולב במחוז הפרוסי של סקסוניה הפרוסית.

מבחינה כנסייתית, הדיוקסיה, sede vacanteדיוקסיה ללא בישוף מכהן מאז 1480, שיוצגה על ידי מנהלים בלבד, שהיו אפילו פרוטסטנטים בין השנים 1552 ל-1628, בוטלה למעשה ב-1648. בשנת 1669 הפזורה הקתולית הקטנה שנותרה באזור הבישופי של הלברשטאדט הושמה תחת סמכות השיפוט החדשה של השליח הוויקריאט של המיסיון הצפוני. בשנים 1709–1780 היווה אזור הבישופות לשעבר של הלברשטאדט חלק מהשליח הוויקריאט של סקסוניה העליונה והתחתונה, אך לאחר מכן חזר למיסיון הצפוני. בשנת 1821 אוחד אזור הדיוקסיה לשעבר של הלברשטאדט לדיוקסיה פאדרבורן, ומהווה חלק מהדיוקסיה המודרנית של מגדבורג מאז 1994.

 גאוגרפיה 
לאחר ייסוד ארכיבישופות מגדבורג, כיסתה בישופות הלברשטאדט את המחוזות הסקסונים הבאים: בלסמגאו, דרלינגאו, החלק המערבי של נורדתורינגגאו, הרצגאו, שוואנגאו והאסגאו. כך, היא השתרעה מנהר אוקר ליד הורנבורג במערב, שם גבלה עם בישופות הילדסהיים ועד לזאלה במזרח. העיר בראונשווייג, הממוקמת משני צדי האוקר, הייתה מפוצלת במקור בין הלברשטאדט והילדסהיים עד שעברה לדוכס היינריך הארי בשנת 1142, שהפך אותה למקום מגוריו.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

הלברשטאדט, בישופות