חרגולן נחלים

חַרְגּוֹלָן נְחָלִים (שם מדעי: Locustella fluviatilis) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת החרגולניים, משפחה שפוצלה ממשפחת הסבכיים. הוא מקנן במזרח ובמרכז אירופה, ובמערב האזור פלארקטי. הוא נודד, חורף בדרום אפריקה הפנימית, מסביב לנהר הזמבזי לדרום ועד לסביבת פרטוריה שבדרום אפריקה.

בישראל הוא חולף לא שכיח, בעיקר בשל אופיו החמקני המקשה לצפות בו.

 טקסונומיה ואטימולוגיה 
שם הסוג Locustella הוא מלטינית והוא צורת הקטנה של locusta, "חגב". שם זה מגיע משירתו של החרגולן המנומר ומינים נוספים בסוג זה, הנשמעים כצרצורי חגב. שם המין הספציפי fluviatilis הוא מלטינית, ומשמעותו "של נהר".

זהו מין מונוטיפי, כלומר לא מוכרים תת-מינים שונים.

 תיאור 
ממוזער|שר
לבוגר יש גב אפור-חום ללא פספוס, חלקיו התחתונים אפורים-לבנבנים והתת-זנב כהה יותר, בעל שוליים לבנים לנוצות המעניקים להן דגם מנוגד. הזוויגים זהים, כמו אצל רוב בני משפחתו, והצעירים צהובים יותר בחלקים התחתונים.

פרטים מסוימים עשויים להראות פחות סימונים כהים בסוככות הזנב (דבר הנגרם מקצוות לבנים נרחבים יותר מהרגיל) ובשל כך הם קרובים יותר במראם לחרגולן זמירי מאשר לחרגולני נחלים טיפוסיים. עם זאת, בדרך כלל עדיין יהיה להם חזה מפוספס ויותר צבע זיתי בחלקים העליונים.Normaja, Jyrki (1994) Plumage variation in River Warblers Birding World 7(5): 192-5

זהו מין חמקני, שקשה מאוד לראותו, מלבד לפעמים כשהוא שר. הוא נוהג להתגנב דרך עשבים ועלווה נמוכה.

השירה מונוטונית, בעלת צליל מכני דמוי חרק, וניתנת לעיתים תכופות בשעת בין ערביים. היא דומה לשירה של מינים אחרים בסוג, אך היא בעלת איכות המתוארת כשל "מכונת תפירה" ומבוצעת לפרקי זמן ארוכים יותר.

 אקולוגיה 
ממוזער|שר מהסבך
בעונת הקינון נמצא חרגולן הנחלים בצמחייה נמוכה צפופה, בסבך עשב, סרפדים ובעשביה סבוכה בכרי דשא, חורש לח, קרחות יער לחות וביצות קנים. הוא מצוי גם בגדות נהר ובגידולים חקלאיים נטושים. באזורי החריפה באפריקה הוא נמצא באזורי שיחים ירוקים צפופים, בעשביה גבוהה ובסבך חורשים. הוא מזדמן נדיר למערב אירופה. מזדמן יוצא-דופן אחד צולם בגמבל, אלסקה, באוקטובר 2017.

עונת הקינון מתחילה מסוף מאי וממשיכה עד אמצע יולי במזרח אירופה. הקן בצורת כוס רופפת המורכב מגבעולים ועלי דשא, ומרופד בעשבים ושיער עדינים יותר. הוא ממוקם בצמחייה עבותה או בבסיס שיח, על הקרקע או קרוב מאוד לקרקע ובדרך כלל יש לו גישה צרה או "מסדרון". התטולה מכילה בין ארבע לשש ביצים.

הוא ניזון בעיקר מחרקים אך מלקט גם עכבישים, קרציות קטנות, רבי-רגליים ורכיכות קטנות.

 סטטוס 
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה. מגמות האוכלוסייה העולמיות מראות סימני ירידה, אך למרות זאת המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).

הוערך כי באירופה האוכלוסייה המקננת מונה כ-2,330,000–5,360,000 זוגות, מה שמתרגם לכ-4,650,000–10,700,000 פרטים בוגרים. אירופה מהווה כ-80% מהתפוצה העולמית, כך שהערכה ראשונית של גודל האוכלוסייה העולמית היא כ-5,800,000–13,400,000 פרטים בוגרים, אם כי יש צורך באימות נוסף של הערכה זו.

 קישורים חיצוניים 

 דף מידע ותמונות של המין, באתר תצפית של ליאור כסלו

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן וולף
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:פינלנד: עופות
קטגוריה:שוודיה: עופות
קטגוריה:נורווגיה: עופות
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:אסטוניה: עופות
קטגוריה:לטביה: עופות
קטגוריה:ליטא: עופות
קטגוריה:בלארוס: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:צ'כיה: עופות
קטגוריה:סלובקיה: עופות
קטגוריה:בולגריה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות