עפרוני סהרה

עֶפְרוֹנִי סהרה (שם מדעי: Eremalauda dunni) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת העפרוניים. בעבר הוא כונה בעברית עֶפְרוֹנִי שְׁחֹר-זָנָב או עֶפְרוֹנִי עֲרָבָה, עד שנערך פיצול במין, כאשר תת-המין שפוצל הוא המין המופיע בארץ (Eremalauda eremodites); ובשל כך נותר הוא עם השם העברי. זהו מין מדברי שתפוצתו משתרעת על פני חלקים של הסהרה, ממאוריטניה ועד למרכז סודאן.

 טקסונומיה ואטימולוגיה 
עפרוני סהרה סווג במקור כשייך לסוג Calendula (השם הקודם של הסוג Galerida, בו נמצא המין עפרוני מצויץ בין עוד כמה מיני עפרוני), וגם סווג על ידי כמה רשימות כשייך לסוג Ammomanes (של המינים עפרוני מדבר ועפרוני חכלילי).

עפרוני נמיבי  (שם לא רשמי, Stark's lark Spizocorys starki) סווג גם הוא בעבר בסוג Eremalauda; אך הוא הועבר לסוג Spizocorys, והותיר את עפרוני סהרה לזמן מה כמין היחיד בסוגו. מאוחר יותר פוצל מהעפרוני הסהרה המין עפרוני שחור-זנב (Eremalauda eremodites) שמצוי בחצי האי ערב, ושודרג כיום למין עצמאי על-ידי הרשימה Handbook of the Birds of the World Alive ועל-ידי BirdLife International, ולאחר מכן גם על-ידי איגוד האורניתולוגים הבין-לאומי. הפיצול נערך בשל הבדלים בגודל, הבדלים קטנים אך עקביים בניצוי, והבדלים גנטיים משמעותיים.

שם הסוג Eremalauda מגיע מהלחם המילים erēmia (מיוונית ερημια) - מדבר; ו-alauda, לטינית לעפרוני (ככל הנראה מקלטית, מ-al, גדול; ו-aud, שיר). שם המין הספציפי dunni מנציח את קפטן הנרי דאן (1864–1952) רופא בצבא הבריטי, ציד ואספן שפעל בסודאן, סומליה, אתיופיה והודו.

 תיאור 
עפרוני סהרה הוא עפרוני חסון עם ראש גדול וכנפיים רחבות. אורכו 14–15 ס"מ, ומוטת כנפיו 25–30 ס"מ.Snow, D. W. & Perrins, C. M. (1998) Birds of the Western Palearctic: Concise Edition, Vol. 2, Oxford University Press. חלקי גופו העליונים בגוון חום-חולי בהיר עם פספוס כהה. חלקיו התחתונים לבנבנים עם קצת פספוס כהה על החזה. יש לו פס-גבה חיוור מעל העין וטבעת-עין חיוורת מסביבה. הזנב הקצר והרחב שחור מלמטה וחלקו העליון שחור עם נוצות מרכזיות חומות חלודות, ונוצות חיצוניות חיוורות. המקור גדול, כבד וצבעו ורדרד או צהבהב חיוור. לאחר חילוף הנוצות, העפרונים הופכים דהויים יותר בהדרגה והסימונים הכהים נהיים חוורים יותר ככל שהנוצות הופכות לשחוקות יותר.Harris, Alan, Shirihai, Hadoram & Christie, David (1996) The Macmillan Birder's Guide to European and Middle Eastern Birds, Macmillan, London.

השירה נשמעת כפטפוט צרוד עם קטעי שריקות קצרים. הזכרים שרים מהקרקע או בתעופה, ומרחפים כ-30 מטרים או יותר מעל פני הקרקע בעת מעוף החיזור.

 אקולוגיה 
 בית גידול 
עפרוני הסהרה חובב אזורים מישוריים וצחיחים עם צמחייה דלילה, מעט עשבים ושיחים פזורים.

 קינון 
ממוזער|ביצים, אוסף מוזיאון טולוז
הקן הוא שקע על הקרקע שמרופד בצמחייה. בתטולה שתיים או שלוש ביצים שהדגירה עליהן נמשכת 13 עד 16 ימים. הביצים לבנות עם כתמים שחורים ואדמדמים.

 תזונה 
התזונה שלו כוללת בעיקר זרעים וחרקים. הוא משחר אחר מזון על הקרקע, ולפעמים חופר מזון עם מקורו. הם ניזונים בדרך כלל בלהקות מחוץ לעונת הקינון, ונעים כנוודים בתגובה לאירועי גשם.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1904
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' ארנסט שלי
קטגוריה:עפרוניים
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:אלג'יריה: עופות
קטגוריה:לוב: עופות
קטגוריה:מאוריטניה: עופות
קטגוריה:מאלי: עופות
קטגוריה:צ'אד: עופות