אדריאן פראכוב

אדריאן פראכוב (ברוסית: Адриан Прахов;  16 במרץ 1846 – 14 במאי 1916) היה מבקר אמנות, ארכאולוג והיסטוריון אמנות רוסי.

 ביוגרפיה 
בשנת 1863, הוא נכנס לאוניברסיטת סנקט פטרבורג, שם למד היסטוריה ופילולוגיה.Прахов, Адриан Викторович". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907. לאחר שסיים את לימודיו ב-1867, נשלח לאירופה ללימודים נוספים, כהכנה לעבודה במחלקה לתולדות האמנות.

במינכן הוא השתתף בהרצאות של כמה מדענים וחקר דוגמאות של אמנות יוונית עתיקה. לאחר מכן ביצע מחקרים דומים בפריז, לונדון, ברלין, וינה ואיטליה, שם הפך לחבר במכון הארכאולוגי הגרמני של רומא. עם שובו ב-1873, הוענק לו תואר שני על עבודת התזה שלו, "על שיקום במקדש לאגינה באתונה". זמן קצר לאחר מכן, הוא נבחר להיות מרצה.

מ-1875 עד 1878, הוא ערך מגזין מאויר בשם "הדבורה", ומאותה שנה עד 1887, הוא לימד את ההיסטוריה והתיאוריה של האמנות היפה באקדמיה האימפריאלית לאמנויות. הוא קיבל את תואר הדוקטור שלו בשנת 1879 עבור עבודת הדוקטורט שלו, "הארכיטקטורה של מצרים העתיקה". לאחר מכן, הוא פנה לאמנות רוסית מהתקופה הנוצרית הקדומה, חקר ושרטט את הפסיפסים וציורי הקיר בקתדרלת סנט סופיה ובמנזר סנט סיריל בקייב. ב-1881 ו-1882 נדד ברחבי יוון, טורקיה והמזרח התיכון.

בשנה שלאחר מכן, הוא העתיק את ציורי הקיר הייחודיים במנזר סנט מייקל. המסמכים המקוריים אבדו ב-1934, כאשר הממשלה הסובייטית הרסה את המנזר. באותה שנה (1887), עבר פראכוב מאוניברסיטת סנט פטרסבורג לאוניברסיטת קייב, שם לימד עד 1897.

כשהיה שם, הוא היה אחראי על ניהול קישוט הפנים של קתדרלת סנט ולודימיר, כולל עבודות שיש וברונזה, ציורי קיר ורהיטים. הוא ערך שתי נסיעות ליוון כדי ללמוד סגנונות דקורטיביים ביזנטיים ופיקח על קבוצה גדולה של ציירים רוסים ואוקראינים ידועים, ביניהם ויקטור וסנצוב ומיכאיל נסטרוב. ב-1897 חזר למישרה הקודמת שלו בסנט פטרסבורג ונשאר שם עד מותו. לאחר 1901, הוא ואלכסנדר בנואה ערכו את "אוצרות האמנות הרוסית", כתב העת החודשי של החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות.

אשתו, אמיליה לסטל, הייתה פסנתרנית קונצרטים שלמדה אצל פרנץ ליסט וגם דגמנה עבור הצייר, מיכאיל ורובל. בנו, ניקולאי היה צייר והיסטוריון אמנות. בתו, אלנה, הייתה אמנית חובבת, ועבדה כדוגמנית עבור מיכאיל נסטרוב, לו הייתה מאורסת לזמן קצר.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1846
קטגוריה:נפטרים ב-1916