וסילי סטאסוב

וסילי סטאסוב (ברוסית: Васи́лий Ста́сов;   4 באוגוסט 1769 - 5 בספטמבר 1848) היה אדריכל רוסי מפורסם, שנולד למשפחת אצולה עשירה. אביו, פיוטר סטאסוב, מקורו באחת המשפחות הוותיקות ביותר.

 ביוגרפיה 
סטאסוב נולד במוסקבה. הוא נסע הרבה בצרפת ובאיטליה, שם הפך לפרופסור באקדמיית סנט לוק ברומא. בשובו הביתה, הוא נבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות (1811). אחת מיצירותיו המוקדמות, אחוזת גרוזינו ליד נובגורוד, נבנתה עבור הרוזן אלכסיי ארקצ'ייב בשנות ה-1810 ונהרסה כליל במהלך מלחמת העולם השנייה.
ממוזער|258x258 פיקסלים|שער הניצחון, סנט פטרסבורג, האדריכל וסילי סטאסוב, 1834
בזמן שפיתח קווים מנחים לאדריכלים אחרים, סטאסוב דגל בהפיכת הבניינים הפשוטים ביותר - צריפים, מחסנים, אורוות - למבנים מרשימים ומונומנטליים. הוא פעל רבות כדי לייפות את צארסקו סלו, שם תכנן את הליציאום המפורסם של פושקין, וגם את משרדי המשטרה, שהוא עיבוד של הפרויקט שפותח על ידי האדריכל V.I. Geste. לאחר השריפה הגדולה של 1820, הוא הופקד לשפץ בסגנון נאו-קלאסי כמה אזורים של ארמון יקתרינה בסגנון הבארוק.
ממוזער|279x279 פיקסלים|כנסיית השילוש, סנט פטרסבורג, האדריכל וסילי סטאסוב, 1835
העבודות החשובות הראשונות של סטאסוב בבירה היו קתדרלות השינוי והשילוש עבור הגדודים של המשמר הקיסרי הרוסי. גם עיטור הפנים של קתדרלת סמולני שייך לו.

סטאסוב היה מבשר סגנון התחייה הרוסי של תקופת ניקולאי הראשון, עם כנסיית הזיכרון שלו אלכסנדר נבסקי בפוטסדאם וכנסייה הגדולה יותר בקייב (1828). האחרונה, מכילה כבר מאפיינים ביזנטיים ורוסים, הוקמה במקום הכנסייה הראשונה של קייבאן רוס והכילה את שרידי ולדימיר הקדוש עד להשמדתה על ידי הבולשביקים בשנות ה-30.

בתקופת שלטונו של ניקולאי הראשון, תכנן סטאסוב את שערי הניצחון של מוסקבה ושערי הניצחון של נרווה בסנט פטרסבורג ואת ארמון הנשיאות בווילנה. ב-1833 פנו אליו הקוזקים הסיבירים שביקשו ממנו לתכנן קתדרלה גדולה באומסק.

עבודתו האחרונה החשובה הייתה עיטור אולמות ארמון החורף לאחר השריפה ההרסנית של 1837.

וסילי סטאסוב הלך לעולמו בסנט פטרבורג ב-1848 ונטמן בבית העלמין טיחווינסקויה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אדריכלים רוסים
קטגוריה:ילידי 1769
קטגוריה:נפטרים ב-1848