ורוניקה אייכמן

ורוניקה (ורה) אייכמן (בצ'כית: Veronika Eichmann; 3 באפריל 1909 מלאדה  - 21 בנובמבר 1997 בערך) הייתה אשתו של פושע המלחמה הנאצי אדולף אייכמן.

 ביוגרפיה 
ורוניקה נולדה למתיאש ומריה ליבל במלאדה, הסמוכה לצ'סקה בודייוביצה (כיום היא חלק מהעיר). בני הזוג ליבל היו מהמשפחות העשירות במלאדה, והייתה בבעלותם חווה גדולה במקום. כל משפחת ליבל הייתה חברה במפלגה הנאצית. האח הבכור פרנץ היה מפקד הגסטפו בהראדץ קראלובה. אח נוסף היה אריזטור ועסק בהחרמת רכוש יהודי.

ורוניקה נישאה לאדולף אייכמן בברלין ב-1935. היא גרה איתו במספר מקומות. תחילה בגרמניה ואחר כך בפראג. בתום המלחמה, היא ובניה (קלאוס - ברלין 1936, הורסט - וינה 1940, דיטר - פראג 1942) נסעו למקום מבטחים, תחילה לאלטאוסזה ולאחר מכן לאוסזה . היא גרה שם עד אביב 1951. בזמן מגוריה שם היא טענה שבעלה מת.

ב-1947 הגישה בקשה לבית המשפט לאשר את מותו של בעלה על סמך עדותו של אדם בשם קארל לוקאש. לאחר שהשופט גילה שלוקאש הוא גיסה, הוא דחה את הבקשה. ב-1951 הגיע לידה מכתב בו כתוב שהדוד של ילדיה חי בארגנטינה. ב-15 באוגוסט באותה שנה היא הגיעה לטוקומאן שבארגנטינה. בהמשך עברו הזוג וילדיהם לבואנוס איירס.

לאחר ארבע שנים (1955) נולד לזוג בן רביעי והוא נקרא ריקרדו פרנסיסקו - על שמו של הנזיר הפרנציסקני שעזר לאייכמן להימלט מאיטליה לאמריקה. אייכמן סיפר לבניו שהוא דודם, אך הודה על האמת לאחר ויכוח עם בנו הורסט. ב-11 במאי 1960 נלכד אייכמן בבואנוס איירס. לאחר 12 ימים הובא לישראל, והחל משפט אייכמן. ב-15 בדצמבר 1961 נמצא אייכמן אשם, ונידון למוות.

ורוניקה יחד עם אדולף אייכמן ובני משפחה נוספים שלו, במקביל למספר אנשי רוח ישראלים, ביניהם נלי זק"ש, מרטין בובר, הוגו ברגמן ולאה גולדברג, שלחו בקשות חנינה לנשיא המדינה, יצחק בן-צבי, שפרטיהן פורסמו בשנת 2016. בין הדברים כתבה: "לאחר דחיית הערעור נתון גורלו של בעלי בידיך. כרעיה ואם לארבעה ילדים מבקשת אני מכבודו על חיי בעלי". הנשיא דחה את הבקשה, וכתב בכתב ידו על גבי מסמך הבקשה את דברי הנביא שמואל לאגג: "" ().

חודשיים לפני תליית אייכמן ביקשה ורוניקה משר המשפטים דב יוסף לסדר לה פגישה עם בעלה. הממשלה דנה בבקשתה ב-18 במרץ 1962. דב יוסף אמר בדיון כי: "ראש הממשלה חושב שיהיה לישראל קשה לעמוד בביקורת בינלאומית אם לא תאפשר את הביקור". הממשלה אישרה את הביקור, ושרת החוץ גולדה מאיר הביאה את הדברים לפני ועדת חוץ וביטחון, שאישרה את הביקור.

ב-30 באפריל 1962 ביקרה ורוניקה את בעלה ושוחחה עמו מספר דקות. בסיקור העיתונאי נכתב כי "לעומת האשה הנרגשת לא הראה איכמן כל סימני התרגשות".

לאחר המשפט, ורוניקה חזרה לגרמניה יחד עם בנם הצעיר ריקרדו שהיה בן 5. ריקרדו, ארכאולוג שמתמחה במזרח התיכון, הוא היחיד שהתנער מאביו. בראיון בשנות ה-90 אמר שלאביו הגיע למות בשל מעשיו. הוא גינה אותו בגלוי: "הוצאתו להורג הייתה מוצדקת, הוא רק דמות היסטורית עבורי". בנה הורסט קרא לבתו על שמה.

תאריך מותה לא ברור, וניתנו מספר תאריכים: סתיו 1977, 1993, ו-21 בנובמבר 1997.

 בתרבות 
 בסרט התיעודי על הלכידה, "מבצע פינאלה", מגלמת גרטה סקאקי את ורוניקה אייכמן.

 ראו גם 
 מגדה גבלס
 אמי גרינג
 מרגרטה הימלר

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אדולף אייכמן
קטגוריה:בני זוג של פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:נאציות
קטגוריה:ילידות 1909
קטגוריה:נפטרות ב-1997