שארל הצעיר

שארל הצעיר או שארל מאינגלהיים (בסביבות 772 – 4 בדצמבר 811) היה בן לשושלת הקרולינגית, בנו השני של קרל הגדול והראשון מאשתו השנייה, הילדגרד משוואביה ואחיהם של לואי החסיד ופפין קרלומן. כאשר קרל הגדול חילק את האימפריה שלו בין בניו, בנו שארל הוגדר כמלך הפרנקים.

 ביוגרפיה 

אחיו למחצה הבכור, פפין הגיבן, נשלח למנזר פרום בשנת 792 לאחר שהיה מעורב במרד נגד אביהם, קרל הגדול.  מבין אחיו הצעירים, קרלומן (ששמו פפין) ולואי החסיד, מונו למשנה למלך של איטליה ואקוויטניה. 

שארל היה עסוק בעיקר בברטונים, שחלק עימם גבול משותף ואשר מרדו לפחות בשתי הזדמנויות והוכנעו בקלות, אך הוא גם נשלח נגד הסקסונים במספר הזדמנויות. אולם אביו של שארל האריך ימים אחריו, והממלכה כולה הלכה לאחיו הצעיר לואי החסיד, גם פפין מת לפני אביהם.

בסביבות שנת 789 הוצע על ידי קרל הגדול ששארל הצעיר יתחתן עם בתו של אופה, מלך מרסיה אלפלד. אופה התעקש שהנישואים יוכלו להתקדם רק אם בתו של קרל הגדול ברטה תתחתן עם בנו של אופה אקפרית. קרל הגדול נעלב, ניתק קשר וסגר את נמליו לסוחרים אנגלים. בסופו של דבר, היחסים התקינים שוקמו, והנמלים נפתחו מחדש. רק כמה שנים מאוחר יותר, בשנת 796, סיכמו קרל הגדול ואופה את ההסכם המסחרי הראשון הידוע בהיסטוריה האנגלית.

אביו הציב את שארל בממשלת פרנסיה וסקסוניה בשנת 790, והציב אותו כשליט הדוקאטוס קנומניקוס (המקביל לדוכסות מן המאוחרת יותר) בתואר המלך. שארל הוכתר למלך הפרנקים ברומא ב-25 בדצמבר 800, באותו יום שבו הוכתר אביו כקיסר.

הוא הרג את הדוכס הסורבי מילידוך ואת הקניאז הסלאבי נוסיטו (נסיטה) ליד וייסנפלס של ימינו במערכה פרנקית בשנת 806. 

ב-4 בדצמבר 811, בבוואריה, שארל לקה באירוע מוחי ומת. הוא לא הותיר ילדים.

קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:ילידי 772
קטגוריה:נפטרים ב-811