לאסלו ואמוש (במאי)

לאסלו ואמוש (במקור וייס, בהונגרית: Vámos László; בודפשט, 30 בינואר 1928 – בודפשט, 3 בפברואר 1996) היה במאי יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט (הפרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל), זוכה פעמיים בפרס מארי יאסאי (הפרס הממלכתי הגבוה בהונגריה לאמנות הבמה), זוכה פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול.

 קורות חיים 
שמאל|ממוזער|2307x230 פיקסלים|קברו של לאסלו ואמוש
לאסלו וייס נולד במשפחה יהודית, בנם של אימרה ואמוש (וייס) (1896–1985), פקיד, ושל יולאן ברגר (1899–1963). בשנת 1950 סיים את לימודיו במחלקה לבימוי של האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, מיד לאחר מכן הפך לבמאי בתיאטרון הלאומי עד 1952 ולאחר מכן לבמאי הראשי של "התיאטרון הלאומי צ'וקונאי" (Csokonai Nemzeti Színház) בדברצן עד 1955. אחר כך חתם חוזה עם תיאטרון מאדץ' (Madách Színház) בבודפשט, שם ביים עד 1973. לאחר ההפקה המצליחה ביותר של המלט של שייקספיר ב-1962, הוזמן לביים במדינות: אוסטריה, גרמניה, פולין, צרפת וארצות הברית. ואמוש היה הבמאי הראשי של תיאטרון האופרטה של בודפשט בין 1967 לבין 1980 והמנהל האמנותי והבמאי הראשי של התיאטרון הלאומי של בודפשט בין 1982 לבין 1990. בשנת 1981 נבחר למזכ"ל הראשי של "האגודה ההונגרית לאמנויות התיאטרון", תפקיד שמילא עד 1990. ב-1960 הפך למרצה לבימוי באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, ולאחר מכן הפך לפרופסור ולראש המחלקה לבימוי תיאטרון. הוא היה הבמאי הראשי של בית האופרה הממלכתית ההונגרית מ-1994, והמנהל הראשי הממונה מ-1995 ועד מותו ב-1996. ואמוש ביים בקביעות גם בטלוויזיה ההונגרית וגם ברדיו ההונגרי. בין הפקות הטלוויזיה שלו בולטות גרסאות הטלוויזיה של האופרות באנק באן (1974) ושל לאסלו הוניאדי (1978) שהוצגו בבימויו כגרסה טלוויזיונית.

 הנצחה 
לזכרו ייסדה אירן פשוטה פרס לבמאים ושחקנים צעירים. ציטוטים:
 "מסירותו, היושרה והענווה המקצועית שלו יצרו דעה אחידה במקצוע. הוא היה מורה ששם לב לכל מי שביקר בארץ כדי לפגוש מתחילים ולראות כל מה שקורה בחיי התיאטרון."
 "הוא יצר את הסטנדרט של הדרמה ההונגרית שאמור לשמש כסטנדרט להעלאת כל ההצגות בהונגריה."A tanár úr (Vámos László-emlékkönyv); 18. o.

 פרס לאסלו ואמוש 
על מנת לשמר את שמו ואת זכרו של לאסלו ואמוש, הוקמה קרן לאסלו ואמוש שמעניקה לאמני תיאטרון צעירים – שנבחר על ידי חבר הנאמנים – את פרס לאסלו ואמוש מדי שנה. הפרס האמנותי הגבוה מוענק ב-27 במרץ, לרגל יום התיאטרון העולמי.

 כבמאי תיאטרון 

 סרטיו 
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|לוח זיכרון במעונו דאז בבודפשט, ברובע 13 ברחוב יוז'ף קטונה 27

 סרטים עלילתיים 
 העד (1969) – נוירולוג (שחקן)
 חתן (1982)

 סרטי טלוויזיה 

 פרסים והוקרה 
 פרס מארי יאסאי (1955, 1962)
 פרס קושוט (1970)
 פרס האמן המצטיין (1967)
 פרס האמן הדגול (1980)

 לקריאה נוספת 
 מגדה פאברי: אדון המורה לאסלו ואמוש ספר זיכרון (הוצאת בודפשט – 1997 )
 Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה) 
 התיאטרון ההונגרי
 תיאטרון מדאץ'
 מאגר התיאטרון. המוזיאון והמכון לתולדות התיאטרון הלאומי

 קישורים חיצוניים 

 168 Óra
 HMDB

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:מפיקי תיאטרון יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1928
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1996