DSP (סדרת לוויינים)

DSP (באנגלית: Defense Support Program (DSP)) הייתה תוכנית שכללה סדרת לווייני לגילוי שיגורי טילים בליסטיים ופיצוצים גרעינים שהופעלה על ידי ארצות הברית החל משנות ה-70 של המאה ה-20. המערכת הייתה החלק העיקרי במערכת מוקדמת להתרעה על שיגורים. התוכנית נוהלה על ידי חיל החלל של ארצות הברית. היא פעלה עד לתחילת המאה ה-21 כאשר הוחלפה על ידי מערכת SBIRS. המערכת פעלה במקביל למערכת Oko שפותחה בברית המועצות והופעלה גם ברוסיה.

היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|דגמים של לווייני DSP
מטרת המערכת הייתה להחליף מערכת MIDAS שלא הצליחה להגיע לשלב מבצעי. בנוסף לכך בהמשך היא החליפה לוויינים מסדרה ולה. השיגור הראשון בוצע ב-6 בנובמבר 1970. הלווין שקל כ-900 ק"ג וכלל כ-2000 חיישנים. בנוסף לכך הותקנו פאנלים סולארים שסיפקו 400 ואט. אורך חיים המתוכנן של החללית היה 1.25 שנים.

השיגור היה מוצלח וחללית סיפקה מידע באיכות גבוהה. במהלך מלחמת המפרץ המערכת סיפקה לישראל ולערב הסעודית מידע על שיגורי "סקאד".

היה מתוכנן להגיע ל-25 לוויינים. בפועל שוגרו 23. הלוויינים שודרגו בהדרגה. בסופו של דבר המשקל הגיע ל-2380 ק"ג עם 6000 חיישנים והספק של 1485 ואט. עלות הלוויין הייתה כ-400 מיליון $. אורך חיים מתוכנן היה 3–5 שנים.

כל הלוויינים נבנו על ידי TRW. השיגור האחרון בוצע בשנת 2007. ככלל שיגורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל. רק לוויין DSP 16 הוצב במסלול על ידי מעבורת החלל אטלנטיס מסגרת משימה STS-44 בשנת 1991.

שיגורים
 תאריך שיגור שם חללית  הערות 6 בנובמבר 1970 DSP-F1 5 במאי 1971DSP-F2  1 במרץ 1972DSP-F3  12 ביוני 1973DSP-F4השיגור נכשל 14 בדצמבר 1975 DSP-F5 26 ביוני 1976DSP-F6  6 בפברואר 1977 DSP-F7 10 ביוני 1979DSP-F8 16 במרץ 1981 DSP-F9 6 במרץ 1982 DSP-F10 14 באפריל 1984 DSP-F11 22 בדצמבר 1984 DSP-F12  29 בנובמבר 1987 DSP-F13 14 ביוני 1989DSP-F14 13 בנובמבר 1990DSP-F15 24 בנובמבר 1991DSP-F16 22 בדצמבר 1994DSP-F17 23 בפברואר 1997DSP-F18 9 באפריל 1999DSP-F19 8 במאי 2000DSP-F20 6 באוגוסט 2001DSP-F21 14 בפברואר 2004DSP-F22 11 בנובמבר 2007DSP-F23

קישורים חיצוניים

 מידע על המערכת
 מידע על הלוויינים
הערות שוליים

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:לווייני ריגול