ממשלת איראן

ממשלת הרפובליקה האסלאמית של איראן (בפרסית: نظام جمهوری اسلامی ایران) היא הגוף השולט באיראן מאז המהפכה האיראנית ונפילת שושלת פהלווי בשנת 1979.

חוקת איראן אומצה במשאל עם לאחר מעשה, ובה נקבע כי המדינה תתנהל במודל הפרדת רשויות עם גוף חקיקה גוף שיפוט וגוף מבצע. על פי החוקה, המנהיג העליון הוא ראש המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של איראן.

ממשלת איראן היא אחת משלוש ממשלות בעולם המשתמשות בתואר "הרפובליקה האסלאמית".

 היסטוריה 
שמאל|ממוזער|280x280 פיקסלים| מפגש משולש של ממשלת איראן, 2 ביוני 1987. יו"ר הפרלמנט האשמי רפסנג'אני (משמאל), הנשיא עלי ח'אמנאי (באמצע), וראש בית המשפט העליון מוסווי ארדבילי (מימין).
הרפובליקה האסלאמית של איראן נוצרה זמן קצר לאחר המהפכה האיראנית. בתחילת ינואר 1978 החלו הפגנות גדולות במטרה להפיל את השאה מוחמד רזא פהלווי.

השאה נמלט מאיראן בינואר 1979, והאייתוללה ח'ומייני חזר בפברואר של אותה שנה לאחר תקופה ארוכה של גלות, והתקבל בטהראן על ידי מיליוני איראנים.

הקריסה הסופית של שושלת פהלווי התרחשה זמן קצר לאחר מכן, ב-11 בפברואר, כאשר צבא איראן הכריז על עצמו רשמית "נייטרלי", לאחר שכוחות גרילה וכוחות המורדים הכריעו כוחות נאמנים לשאה בקרבות רחוב ברחבי המדינה.

לאחר ניצחון המהפכה האיראנית, נערך משאל עם  על ידי ממשלת איראן הזמנית ב-30 וב-31 במרץ 1979 (10 ו-11 פארווארדין 1358), ובה נתבקשו התושבים להצביע כן או לא לרפובליקה אסלאמית.

תוצאות משאל העם הוכרזו זמן קצר לאחר מכן על ידי האייתוללה ח'ומייני ב-2 באפריל 1979, כאשר 98.2 אחוזים מאזרחי איראן הצביעו בעד רפובליקה אסלאמית.

החוקה החדשה, המבוססת חוקי האסלאם ותיאוקרטית מיסודה, הוקמה בדצמבר 1979, ובזאת הסתיימה תקופת המלוכה באיראן.

 חוקה 
ב-2–3 בדצמבר 1979 אושררה חוקת הרפובליקה האסלאמית של איראן במשאל עם עממי. במשאל עם זה, 99.5 מהמצביעים האיראנים אישרו את החוקה.

עשר שנים מאוחר יותר, בקיץ 1989, הבוחרים האיראנים אישרו את התיקונים בחוקה של 1979 במשאל עם נוסף. החוקה כונתה "היברידית" ובעלת "אלמנטים תיאוקרטיים ודמוקרטיים". בעוד שסעיפים 1 ו-2 מקנים את הריבונות לאל, סעיף 6 "מחייב בחירות עממיות לנשיאות ולמג'לס, או לפרלמנט". עם זאת, כל ההליכים והזכויות הדמוקרטיים יישארו כפופים למועצת השומרים ולמנהיג העליון,

 עקרונות 
ממשלת הרפובליקה האסלאמית של איראן היא באופן רשמירפובליקה תיאוקרטית. סעיף 2 של החוקה מסביר את העקרונות של ממשלת הרפובליקה האסלאמית של איראן:

 מנהיגים 
ממוזער|250x250 פיקסלים| המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי
המנהיג העליון של הרפובליקה האסלאמית של איראן הוא בעל הסמכות העליונה באופן רשמי באיראן. תפקיד זה נכתב בסעיף 5 של החוקהבהתאם לתפיסת שלטון חכם ההלכה המוסלמי. תפקיד זה ניתן לכל החיים.

על פי סעיף 110 של החוקה, המנהיג העליון אחראי לשרטט את המדיניות הכללית של הרפובליקה האסלאמית. בנוסף, המנהיג העליון הוא אחראי על הצבא. ורשויות המדינה (המחוקקת, המבצעת ומערכת המשפט) יפעלו תחת פיקוחו. לרפובליקה האסלאמית היו שני מנהיגים עליונים: האייתוללה רוחאללה חומייני, שמילא את התפקיד מהמהפכה האיראנית ב-1979 ועד מותו ב-1989, והאייתוללה עלי חמינאי, שכיהן בתפקיד מאז מותו של חומייני.

 בית מחוקקים 
לבית המחוקקים של הרפובליקה האסלאמית של איראן יש שני חלקים: האספה המייעצת האסלאמית ומועצת השומרים.

 ראו גם
 רוחאללה ח'ומייני
 פוליטיקה של איראן

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:איראן: כלכלה
קטגוריה:שליטי איראן
קטגוריה:איראן: פוליטיקה