הילדה בסוודר הירוק

הילדה בסוודר הירוק: חיים בצל השואה הוא ספר שנכתב על ידי קריסטינה חיגר ודניאל פייזנר , יצא לאור בהוצאת St. Martin's Press  בשנת 2008. כדי להימנע מגירוש למחנות ריכוז נאצים במהלך השואה באוקראינה, התחבאו קריסטינה חיגר ומשפחתה במערכת הביוב של לבוב. כדי להתחמם היא לבשה סוודר ירוק שסבתה סרגה לה, שנמצא כעת במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

הספר תורגם לעברית ויצא בהוצאת דני ספרים בשנת 2012.

 עלילה 
הנערה בסוודר הירוק הוא ספר זיכרונות שנכתב על ידי קריסטינה חיגר ודניאל פייזנר על חייה של חיגר כשהיא בורחת מגטו לבוב עם משפחתה. חיגר ובני משפחתה נאלצים להיכנס לביוב של לבוב כדי להימלט מרצח בידי הנאצים.

הבריחה שלהם מתחילה בספטמבר 1939, כאשר הגרמנים פלשו לעיר לבוב וחיגר רק התחילה גן ילדים. לאחר שהחיילים הגרמנים כבשו בהצלחה את לבוב, משפחתה של חיגר ושאר האוכלוסייה היהודית בעיר נאלצו להגיע לגטו לבוב. לאחר שהוכנסו לבית חדש, אביה של חיגר בנה מקומות מסתור סודיים עבורה ועבור אחיה. הם התחבאו שם במשך שעות, עם כמות קטנה של מזון. הם הוצרכו לשמור על שתיקה מוחלטת כדי לא להיתפס על ידי הנאצים.

במאי 1943, רגע לפני חיסול גטו לבוב, קבוצה קטנה מן הגטו ברחה לביוב דרך בור סודי שאביה של חיגר חפר במשך שבועות באמצעות כפיות, מזלגות וכלים קטנים אחרים. בזמן שהייתה שם, סבתה של חיגר סרגה לה סוודר צמר ירוק כדי לחמם אותה.

בתיאור חוויותיה בביוב, מתארת חיגר עובד ביוב קתולי פולני בשם לאופולד סוחה. בתחילה היה מביא לקבוצה אוכל תמורת כסף, אבל גם כשהמשפחה כבר לא יכלה לשלם, המשיך. היא מספרת שלאופולד סוחה היה לוקח גם את הבגדים שלהם לניקוי, למרות הסיכון להיתפס. משפחת חיגר כינו אותו "המלאך".

חיגר מזכירה תקופה שבה איבדה את קולה בעקבות טראומה, ולאופולד סוחה הביא אותה למכסה ביוב והרים אותה כדי להראות לה את העולם שמחוץ לביוב ולהרגיע אותה.

הקבוצה סבלה מספר אירועים מסכני חיים בתוך הביוב, כולל הצפות חמורות ושריפה גדולה. חיגר כותבת על החוויה שלה, "איכשהו יכולנו תמיד להמציא משהו שיגרום לנו להתפוצץ בצחוק. אני חושב שזה הציל גם אותנו. זה הציל את המוח שלנו". מתוך 150,000 היהודים שחיו בלבוב, שרדו רק שלוש משפחות, ביניהן משפחת חיגר.

 על הסופרת 
לאחר שנמלטו מהביוב של לבוב, עברו חיגר ומשפחתה לישראל. שם למדה רפואת שיניים ונישאה לניצול שואה נוסף בשם מריאן.

חיגר ובעלה היגרו לארצות הברית. כעת הם גרים בלונג איילנד. לחיגר ולמריאן יש שני ילדים ושני נכדים.

אחיה של חיגר, פאוול, נהרג בתאונת דרכים במהלך שירות מילואים, כשהיה בן 39. היו לו שני ילדים וחמישה נכדים המתגוררים כיום בישראל. אביהם של חיגר ופאוול נפטר בשנת 1975, ואמם בשנת 2000, בגיל 91.

חיגר היא כיום עד הראייה החי היחיד למה שהתרחש בביוב של לבוב. הסוודר הירוק המפורסם שלה הוצג במוזיאון לזכר השואה של ארצות הברית ושוחזר על ידי סורגים ברחבי העולם.

 סרט 
באפילה, סרט דרמה פולני משנת 2011 שנכתב על ידי דייוויד פ. שאמון , בוים על ידי אגניישקה הולנד , ומועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-84, מבוסס על סיפור זה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:זיכרונות מהשואה