ג'רג' קרואו

ג'רג' קרואו (בהונגרית: Kroó György; בודפשט, 26 באוגוסט 1926 – בודפשט, 12 בנובמבר 1997) היה יהודי-הונגרי, אחת הדמויות הגדולות ביותר בביקורת המוזיקה ההונגרית ובכתיבת תולדות המוזיקה של המאה ה-20, יחד עם אלאדר טוט ובנצה סאבולצ'י. בעבודתו, יצר השפעה מתמשכת בתחום הפצת הידע המוזיקלי.

 ביוגרפיה 
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| לוח לזכרו ברובע 1 בבודפשט ברחוב וארפוק (Várfok utca 15/B).

ג'רג' קרואו נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של מור (מוזס) קרואו ושל שרולטה אנגלנדר, אך הוא חי וגדל בעיר אגר מילדותו, שם ניהלו סבו והוריו חנות ספרים. גם את לימודיו התיכוניים השלים שם בבית הספר התיכון אישטוואן דובו, שם ניגש גם לבחינת הבגרות באפריל 1944.Iskolai értesítők, Állami Gimnázium, Eger, 1943–1944 לאחר הכיבוש הגרמני, הוא ומשפחתו נכלאו בגטו. הוריו ואחיו גורשו לאושוויץ ושם קיפחו את חייהם. הוא חווה שחרור כפעול עבודות כפייה במסדרת מחנות שרות העבודה.„כשבחוץ הסערות משתוללות...” אישטוואן סיגטי משוחח עם ג'רג' קראו

קרואו השלים את לימודיו בין השנים 1949 לבין 1952 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט במחלקה לכינור אצל דז'ה רדוש, ובין 1951 לבין 1956 במחלקה למוזיקולוגיה בפיקוחו של בנצה סאבולצ'י. מ-1957 עבד ברדיו ההונגרי, מ-1958 כמנהל וראש המדור למוזיקת עם (פולקלור), ומ-1991 כעובד בכיר של הרדיו.

שני מלחינים הונגריים גדולים הלחינו יצירות למותו: המלחין היהודי ג'רג' קורטג בשם: "In memoriam György Kroó" ( לצ'לו סולו); והמלחין אנדראש סלשי (Szőllősy András) בשם: Addio לזכרו של György Kroó (להרכב קאמרי סולו לכינור ולכלי קשת, 2002).

ג'רג' קרואו הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט.

 ספריו וכתביו 
 פנורמה מוזיקלית - מאמריו שפורסמו בכתב העת "חיים וספרות" (Élet és Irodalom) בין השנים 1964–1996
 רוברט שומאן (1958)
 הקטור ברליוז (1960)
 יצירות הבמה של בלה ברטוק (1962)
 תולדות המוזיקה המנגנת 1 (1964)
 "האופרה המשחררת" (1966)
 תולדות המוזיקה המנגנת 3 (1966)
 ריכרד וגנר (1968)
 מדריך ברטוק (1971)
 25 שנים של יצירה הונגרית (1971)
 30 שנים של יצירה הונגרית (1975)
 אלדאר ראץ (1979)
 ג'רג' קרואו מול המיקרופון (1981, ביקורות מוזיקה מ-1960–1980 בתוכנית של הרדיו ההונגרי)
 ג'רג' קרואו מול המיקרופון (1998, ביקורות מוזיקה מ-1981–1997 בתוכנית של הרדיו ההונגרי)
 Heilawâc או חלום אחר הצהריים על הספה (1983)
 השנה הראשונה של העלייה לרגל (1986)
 בנצה סאבולצ'י (1994)
 ג'רג' קרואו ליד המיקרופון. מגזין מוזיקה חדש, 1991-1981 ; מהדורה שנייה, Syllabux, בודפשט, 2011
 פנורמה מוזיקלית. כתביו של ג'רג' קרואו בחיים וספרות, 1964-1996 ; בודפשט, 2011 (ספרי גרמופון)

 פרסים, תארים, עיטורים 
 פרס פרנץ ארקל (1963)
 תואר שני במוזיקולוגיה (1964)
 פרס SZOT (1970)
 מסדר הכבוד של העמל דרג זהב (1976)
 דוקטור למוזיקולוגיה (1984)
 הפרס הגדול של הקרן לאמנות (1987)
 פרס שאנדור פתה (1994)
 פרס סצ'ני (1995) - על טיפוח איכותי של מוזיקולוגיה וביקורת מוזיקה הונגרית, כמו גם עבור פעילותו הפדגוגית.

 ראו גם 
 החיבור של ג'רג' קרואו על ברהמס - חלק 1 (מוזיקה, נובמבר 1997)
 כתיבתו של ג'רג' קרואו על ברהמס - חלק 2 (מוזיקה, דצמבר 1997)
 הספד להיסטוריון המוזיקה לאסלו שומפאי (מוזיקה, דצמבר 1997)
 מודעת האבל על המלחין אנדראש סלשי (מוזיקה, ינואר 1998)
 מחקרי מוזיקולוגיה. לכבודו של ג'רג' קרואו. מרתה פאפ; החברה ההונגרית למוזיקולוגיה וביקורת מוזיקה, בודפשט, 1996

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:היסטוריונים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
קטגוריה:היסטוריוני מוזיקה יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1997