רפאל חיים משה בן נאים

הרב רפאל חיים משה בן נאים (מכונה הרחמ"ן; ז' בשבט ה'תר"ה, 15 בינואר 1845 - י"ג באב ה'תר"פ, 28 ביולי 1920) היה דיין, פוסק הלכה ומחבר ספרים. שימש כשד"ר בקהילות שונות. בהמשך כיהן כרבה של ג'יברלטר בשלהי המאה התשע עשרה (מונה אחרי פטירת שמואל לעסרי) ועד ראשית המאה העשרים.

 קורות חייו 
נולד בטיטואן לרבי ישעיה בן נאים. סמוך ללידתו, עלו הוריו לארץ ישראל והשתכנו בחיפה.ראו 'מאורות בשמי הדת' עמ' 204. מחוסר מורים בעיר, וכן מחוסר אמצעים, נשלח לעבוד אצל חנווני במקום, ובמקביל אביו לימדו תורה זמן מה. לאחר מכן, בעת שביקר רבי דוד בן שמעון בחיפה, עמד על כישוריו של הנער, וביקש לשולחו ללמוד בטבריה, ואף מימן זאת מכספו. בשנת תרי"ח, עם הגיעו לגיל בר מצווה, החל ללמוד אצל רבי חיים שמואל הכהן קונורטי, שהיה רבו המובהק.ראו אנציקלופדיה לחכמי איטליה עמ' 185. בשנת תר"כ חלה במחלה קשה, ובעקבות זאת נוסף לו השם 'רפאל'. מספר ימים לאחר מכן התייתם מאימו, מקובל בידי צאצאיו שהיה זה בעקבות בקשת אמו שתלקח נפשה תחת נפשו.

בשנת תרכ"א, בהיותו כבן 16, נשא את רחל בת הרב שמואל ישראל. לאחר נישואיהם התגוררו בטבריה. מתלמידיו בטבריה נמנה הרב יעקב חי זריהן.ראו הקדמה לספר 'תורת יעקב' מהד' תשע"ה עמ' כח. ראו עוד 'שופריה דיעקב' פרשת שלח.

בשנת ה'תרל"ד נשלח על ידי רבני טבריה כשד"ר לטורקיה, יוון ומצרים. לאחר ששאשתו נפטרה בשנת תרמ"ג, יצא שוב לשליחות לארצות המגרב: אלג'יריה, תוניסיה, ומרוקו. בשנת תרמ"ו הגיע לטיטואן עיר מולדתו. שם התחתן שנית עם בת דודו רבי משה בן נאים. בשנת ה'תר"ן הוצע לו לכהן כרבה של טבריה, אך סירב להצעה, ונענה במקומה להצעת הרבנות בגיברלטר. במקביל שימש כמורה הצדק של קהילת ליסבון בענייני אבן העזר וחושן משפט.ראו 'בני האומה - קהילות פורטוגל והאיים', עמ' 18.

בכ"א שבט ה'תרמ"ד שיכל את בנו שמואל בגיל 17. בן זה חיבר מספר חיבורים, רובם אבדו. כמו כן, שיכל בחייו את בנו ישעיה.

בסוף ימיו סבל ממחלה בעיניים. נפטר בי"ג אב ה'תר"פ, ונקבר בגיברלטר. לאחר פטירתו כיהן רבי שלמה אלמליח כרבה של גיברלטר.ראו א. בשן, "קהילת גיברלטר - חכמיה, יצירותיהם וקשריהם עם חכמי מרוקו" בתוך ספר 'רפאל' עמ' פו.

 דרכו ההלכתית 
בין פסקיו, מפורסמת התנגדותו לטחינת קמח למצות בריחיים המונעים על ידי קיטור. הרב רפאל חיים משה כתב על כך קונטרס 'קול טחנה - קול תחנה'. לאחר כשנתיים הוציא קונטרס נוסף בשם 'בשפל קול תחנה', כתגובה שנייה לתשובות המתירים שבראשם עמדו הרב חיים בלייח והרב אליהו בן גיגי. תשובות המתירים נאגדו על ידי הרב בן גיגי בקונטרס 'קול צעקת הרועים' (ירושלים תרע"ה). היקל לגייר לשם אישות.ראו: לקט חיים סימן א.

כדרכם של חכמי מרוקו, התכתב עמהם בענייני הלכה ומשפט, בין הרבנים המכותבים, ניתן למנות את רבי רפאל אנקווה דיין בסלא (לימים רבה של מרוקו), רבי מרדכי בן ג'ו רבה של טנג'יר,שו"ת רחמים פשוטים חושן משפט הל' צוואות ומתנות סימן ג'. רבי שמואל נהון רבה של טיטואן,שו"ת רחמים פשוטים, אבן העזר דף ט עמוד א. רבי רפאל משה אלבאז רבה של צפרו,שו"ת רחמים פשוטים חושן משפט הל' צוואות ומתנות סימן ב'. הרב שלמה אבן דנאן רבה של פאס,ראו 'אשר לשלמה' סימן כג. ועוד.

 יחסו למנהגים 
בשנת תרס"ח נשאל מאת הרב דוד צבאח על היחס למנהגים תמוהים, והשיב: 

 משפחתו 
 בתו אסתר נישאה לרבי משה כלפון, מרבני טבריה.
 בנו רבי דוד, כיהן כרב קהילת 'עץ חיים' בגיברלטר וכן כקונסול כבוד מטעם מדינת ישראל בגיברלטר.
 נכדו הרב יעקב בן נאים הקים לזכרו את ישיבת נחלת משה בירושלים.
 נכדו אברהם כלפון כיהן כחבר בכנסת השנייה.

 חיבוריו 
רבי רפאל חיים משה כתב דרושים ותשובות רבות, חלקם יצאו לאור בספרים הבאים:
 שו"ת רחמים פשוטים - תוניס תר"ע - תרע"ד.
 פטר רחם - דרשות, ירושלים תרע"ג.
 קול תחנה קול טחנה - קונטרס האוסר את טחינת קמח למצות בריחיים של קיטור. ירושלים תרע"ב - תרע"ג.
 דרוש ארץ ישראל - ירושלים תשכ"א.

 לקריאה נוספת 
 הרב רפאל חיים משה בן נאים באתר החכם היומי.

 הרב רפאל חיים משה בן נאים באתר מי-צדיק.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1920