סלעית כורדית

סַלְעִית כּוּרְדִּית (נקראה בעבר גם סַלְעִית חֲלֻדַּת-שֵׁת) (שם מדעי: Oenanthe xanthoprymna) היא ציפור השייכת לסוג סלעית, ששויך בעבר למשפחת הקיכליים, אך כיום מוגדר במשפחת החטפיתיים. סלעית פרסית (O. chrysopygia) נחשבה בעבר לתת-מין של סלעית זו, אך כיום היא נחשבת לרוב למין נפרד. ייתכן כי השניים מקיימים אוכלוסיית ביניים באיראן (" O. x. cummingi") אך ייתכן גם שהפרטים שנצפו, שהם בעלי צבע שונה למדי, הם למעשה צעירים בחורף ראשון עם ניצוי מעבר.

בישראל היא חולפת וחורפת נדירה אך קבועה למדי, במיוחד לאורך הבקע הסורי-אפריקאי במקומות כמו הגלבוע, ומדבר יהודה, אך היא נצפית גם באזורים נוספים.

 טקסונומיה ואטימולוגיה 
שם הסוג Oenanthe נגזר מהמילים ביוונית העתיקה oenos (οίνος), "יין" ו-anthos (ανθός), "פרח". זה מתייחס לחזרתה של הסלעית האירופית ליוון באביב בדיוק בזמן פריחת הגפנים. שם המין הספציפי xanthoprymna מגיע גם הוא מיוונית מהמילים xanthos - צהוב ו-prumna - שת.

זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הוגדרו תת-מינים נפרדים.

 תפוצה ובית גידול 
טווח תפוצת הקיץ של הסלעית הכורדית מכסה את המזרח התיכון, דרום-מזרח טורקיה, צפון עיראק, מערב איראן, חלקים מברית המועצות לשעבר ודרום-מזרח אסיה. היא נודדת דרומה בחורף לדרום איראן, חצי האי ערב, מצרים, סודאן, אריתריאה וצפון-מזרח סומליה ומדי פעם לצפון-מערב הודו. לא ברור אם כל האוכלוסיות נודדות או שרק חלק מהאוכלוסייה יורד לגבהים נמוכים יותר לקראת החורף.

במזרח טורקיה, קינים עם צעירים תועדו באמצע יוני ובתחילת אוגוסט. בעונת הקינון נמצאות הסלעיות האלה על מדרונות הרים סלעיים יבשים ובקרקעית עמקים, בהם מפוזרים שיחים ועשבים ננסיים (כמו כלך), סלעים חשופים, בולדרים או עצים נמוכים. בשטחי החורף באפריקה הן נמצאות במישור החוף ובגבעות סלעיות, בעיקר בבתי גידול צחיחים כמו צוקים, גאיות, סוואנות שיטים, בתות עשבוניות ומדבריות סלעיים.

 קינון 
הקן נבנה בין סלעים, בנקיק, בקרטון או מתחת לסלע. הוא בצורת אגן המרופד בצמר, שיער ועשבים מתים. בתטולה 4–5 ביצים בצבע לבנבן-כחלחל ומנוקדות בכמה כתמים חומים-ערמוניים.

 תיאור 
זוהי סלעית בינונית באורך 14–15 ס"מ. החלק העליון של הראש והעורף של הזכר בצבע אפור חיוור, המופרד בפס-עין לבן מהפנים והגרון השחורים. הגב אפור-חום והחלק התחתון לבן או חום. הכנפיים בצבע שחור מפוחם ללא פס לבן, ולנוצות התעופה שוליים חומים. הצדדים והשת בצבע כתום בולט והזנב לבן בבסיס עם פס כהה בקצהו. המין מקיים דו-צורתיות זוויגית, כשלנקבה יש ניצוי דומה אך עם צבעים עמומים יותר, והפנים והגרון הכהים מוחלפים באפור. השת והזנב הכתומים בולטים במיוחד בחורף כאשר הזכר במעוף.

 קולות 
הקריאות הן "צ'אק-צ'אק-צ'אק" קשה. השירה דומה לזו של הסלעית האירופית (Oenanthe oenanthe) והיא פטפוט די חורק.

 תזונה 
התזונה של הסלעית הכורדית כוללת נמלים, חיפושיות, טרמיטים, זחלים ועוד מגוון רחב של חרקים, ומדי פעם גם לטאות קטנות, זרעים ופירות.

 סטטוס 
היא מסווגת ברמת סיכון של "ללא חשש" ברשימה האדומה של המינים המאוימים של IUCN בשל טווח התפוצה הנרחב שלה. המגמות באוכלוסייה מוערכות כיציבות, על-אף שהאוכלוסייה העולמית מוערכת כקטנה יחסית.

מעריכים כי באירופה גודל האוכלוסייה המקננת הוא 600–2,000 זוגות, מה שמשתווה ל-1,200–4,000 פרטים בוגרים. אירופה מהווה כ-10% מטווח התפוצה העולמי, כך שהערכה ראשונית מאוד של גודל האוכלוסייה העולמית היא 12,000–40,000 פרטים בוגרים.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:חטפיתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חטפיתיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:טורקיה: עופות
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:ג'יבוטי: עופות
קטגוריה:ערב הסעודית: עופות
קטגוריה:קפריסין: עופות
קטגוריה:עומאן: עופות
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: עופות
קטגוריה:קטר: עופות
קטגוריה:כווית: עופות
קטגוריה:עיראק: עופות