לוסמילה קרפיו

לוסמילה קרפיו (באנגלית: Luzmila Carpio; נולדה ב-1949) היא יוצרת וזמרת בוליביאנית. בנוסף, קרפיו כיהנה כשגרירת בוליביה בצרפת בשנים 2006–2010.

 ראשית דרכה 
לוסמילה קרפיו נולדה בשנת 1949 בקאלה קאלה שבבוליביה, סמוך לעיירת המכרות פוטוסי. כבר מגיל צעיר למדה את השפה והשירים של תרבות הקצ'ואה, תרבותם של ילידי אזור האנדים.

אמה של קרפיו, אשר עבדה מגיל צעיר במכרות על מנת שתוכל לפרנס את משפחתה ולגדל את קרפיו ואת אחיה, עודדה את ילדיה לעסוק במקצוע שתואם את התשוקות ואת השאיפות שלהם.

היא מספרת שהחלה לשיר בגיל 11, בתוכנית רדיו אשר אפשרה לילדים להופיע פעם בשבוע. אולם כשהתחילה לשיר בשפת אמה, קצ'ואה, הפסנתרן צעק עליה ואמר "זה מה שאינדיאנים שרים! חזרי כשאת יודעת לשיר בספרדית!". קרפיו עזבה את האולפן, אבל החליטה לחזור בשבוע שאחרי.

בשנות העשרה המוקדמות שלה היא שרה בספרדית כחלק מלהקה באוניברסיטה הטכנית של אורורו, אך משיכתה למסורת הקצ'ואה הייתה חזקה, ולכן בגיל 15 היא הצטרפה ללהקה מקצועית בשם "Los Provincialos" ששרה בספרדית ובקצ'ואה.

 קריירה 
 פעילות אמנותית 
קרפיו כותבת ומקליטה בעיקר בשפת האם שלה, ופועלת למען שימור תרבות הקצ'ואה. המוזיקה שלה מאופיינת ביחסים העמוקים של תרבות הקצ'ואה עם הטבע ועם "פאצ'ה מאמא" ("אמא אדמה"). קולה של קרפיו גבוה במיוחד, ומזכיר לעיתים צליל של חליל.

קרפיו הקליטה לראשונה בשנת 1969 עם להקת “Los Provinicialos”. בטיול לאירופה בשנת 1979, שם הוזמנה לנאום ולהופיע, היא הכירה מומחה מים של UNICEF בשם חוסה אנטוניו זולטה, שעמד בראש פרויקטים להשבת מים באזור פוטוסי בבוליביה. באמצעות זולטה, הפכה קרפיו להיות פעילה ב-UNICEF, במיוחד למען אוריינות הקצ'ואה. בין השנים 1991 ל-1995, קרפיו הוזמנה על ידי פרויקט אוריינות בשם "Yuyay Jap'ina" להקליט סדרה של שירים מסורתיים ומקוריים. שירים אלו הפכו לזמינים בחינם בספריות ובמרכזי למידה בבוליביה ואף חולקו בחינם בכ-250 כפרים באזור רמות האנדים.

Yuyay Jap'ina Tapes נבחר על ידי המגזין "רולינג סטון" לאחד מעשרת האלבומים הלטיניים הטובים ביותר לשנת 2015. המגזין התייחס לקרפיו כ"אמנית הילידים הפורה ביותר בדרום אמריקה".

בשנת 2015, הוציאה את השיר, "Warmikuna Yupay Chasqapuni Kasunchik", (יש לכבד נשים), בשיתוף פעולה עם להקת המטאל הבוליביאנית, "Alcoholica LC". על שיתוף פעולה זה אמרה קרפיו "זו הדרך שלי להעביר את המסרים שלי לבני הנוער. כל עוד אני בחיים אני צריכה להעיד ולספר מה חוויתי כאדם יליד וכאישה".

מאוחר יותר באותה שנה, הוציאה חברת התקליטים ZZK Records רמיקס למוזיקה של קרפיו באלבום בשם Luzmila Carpio meets ZZK. האלבום זכה לשבחי המבקרים ותואר כ"שמאניזם עתידני" על ידי המגזין הקנדי Vice,וכ"מיזוג של מסורת ועתידנות, של עבר והווה, של צלילים אורגניים ומקצבים דיגיטליים" על ידי תחנת הרדיו הצרפתית RFI.

קרפיו עדיין מופיעה וכותבת באופן פעיל.

 פעילות דיפלומטית 
ב-21 באפריל 2006, מינה נשיא בוליביה באותה תקופה, אבו מוראלס, את קרפיו לשגרירה של בוליביה בצרפת. היא כיהנה בתפקיד זה במשך ארבע שנים, עד 31 במרץ 2010. בשנת 2011 העניקה ממשלת צרפת לקרפיו את איתור כבוד של l'Ordre National du Mérite.

 יצירותיה 
קרפיו הוציאה יותר 26 אלבומים והלחינה יותר מ-120 שירים וביניהם:

 Chants des Indiens Quechua de Bolivie, Francia, 1983
 Indianische Stimme, 1988; Huayños, 1989
 Vida para los niños, 1991
 Warmikunapax, 1993
 Yayay Jap'ina, 1994
 Oratorio Andino Amazonico
 The Messenger Kuntur Mallku, 2003
 Arawi: The Spirit of the Andes, 2004
 Song of the Earth and Stars, 2004
 Luzmila Carpio Live. En concierto, 2005
 Yayay Jap'ina Tapes, 2014

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:שגרירים בצרפת
קטגוריה:בוליביאנים שנולדו במאה ה-20