השביתה במפעל אתא

השביתה במפעל אתא (נקראת לעיתים השביתה הגדולה) הייתה שביתה של 1,680 עובדי מפעל הטקסטיל "אתא" שבכפר אתא (כיום קריית אתא), שהחלה ב-10 במאי 1957 ונמשכה 107 ימים, עד 24 באוגוסט.

 השביתה 
בשנת 1956 מפעל "אתא" ספג הפסדים. מנכ"ל המפעל, הנס מולר, רצה להתייעל והחליט לפטר לראשונה עובדים רבים ולהקפיא את השכר במפעל. בשל כך, באפריל 1956 החלו סכסוכי עבודה. עובדי המפעל דרשו תוספת שכר. הסכסוך בין עובדי המפעל להנהלת המפעל נמשך למשך שנה, והיו שותפים לו אף פעילי מפלגות כגון מפא"י ומפ"ם, עד שב-10 במאי 1957 פרצה שביתה מהגדולות והארוכות שידעה ישראל בהיסטוריה שלה, בה פועלים עזבו את בית החרושת והתאספו לאספה כללית. בשביתה זאת, מספר אנשים נאמו בפני הקהל ופועל תלה שלט על שערי המפעל אשר הכריז על שביתה.

החלו גם סכסוכי עבודה בין הנהלת המפעל, בראשות מולר, לבין העובדים, שיוצגו על ידי מועצת הפועלים החזקה של חיפה.

את השביתה הנהיג יוסף אלמוגי, ראש מועצת פועלי חיפה, ובהמשך עבר הטיפול בה לראשי ההסתדרות. קרן השביתה של ההסתדרות העניקה סיוע כספי לשובתים, ובנוסף התקבלו תרומות מוועדי עובדים ומאזרחים. השביתה עוררה הדים רבים בארץ ואף נידונה בממשלת ישראל. אחד המשפטים שאלמוגי אמר בעת המחאה היה: "זרקו לנו כפפה מורעלת ואנו נחזירה". ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון, ואחדים משרי הממשלה, בהם שר העבודה מרדכי נמיר ושר המסחר והתעשייה פנחס ספיר פעלו ליישוב הסכסוך.

ב-23 ביולי הסכימו השובתים לבוררות שיקיים בן-גוריון, אך למחרת חזר בו בן-גוריון מיוזמה זו. ב-18 באוגוסט הסכימו הצדדים לסכסוך העבודה על סיומו, בהסכם קיבוצי לשנתיים, שכלל צמצום הפיטורים והעלאת שכר קטנה, אך החזרה לעבודה סדירה התעכבה עקב התנגדות העובדים להחלטת מנכ"ל המפעל לפטר שני עובדים שנהגו באלימות במהלך השביתה. עיכוב זה הסתיים בהתפטרות שני העובדים, וב-26 באוגוסט התחדשה העבודה במפעל, שלושה וחצי חודשים לאחר שהחלה השביתה.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:שביתות בישראל
קטגוריה:הפגנות בישראל
קטגוריה:קריית אתא: כלכלה
קטגוריה:1956 בישראל
קטגוריה:1957 בישראל