יחסי אוסטרליה–זימבבואה

יחסי אוסטרליה–זימבבואה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה וזימבבואה. לשתי המדינות יש יחסים דיפלומטיים מלאים ברמת השגרירות.

 היסטוריה 

 יחסי אוסטרליה–רודזיה 
אוסטרליה וזימבבואה שתיהן היו בעבר מושבות שהוקמו על ידי הבריטים כחלק מהאימפריה שלהם בתקופות הג'ורג'יאנית והוויקטוריאנית. בעוד אוסטרליה חוותה כמויות משמעותיות של הגירה של לבנים מאירופה (החל מהמאה ה-19), זימבבואה יושבה על ידי האירופים רק בשנות ה-90 של המאה ה-19 והאוכלוסייה הלבנה של זימבבואה תמיד נשארה מיעוט. המושבה של רודזיה הדרומית קיבלה מעמד של שלטון עצמי בשנת 1923, אך לא קיבלה מעמד של דומיניון, בניגוד לאוסטרליה או דרום אפריקה. לאוסטרליה היו יחסי מסחר מוקדמים מוגבלים עם רודזיה, עם משרד סחר קטן שהוקם בסולסברי ב-1954, וב-1955 חתמה אוסטרליה על הסכם סחר עם הפדרציה של רודזיה וניאסלנד. בשנים 1964–1965, השנה האחרונה שקדמה להכרזת העצמאות החד-צדדית של רודזיה, הוערך היצוא של רודזיה לאוסטרליה ב-1.2 מיליון ליש"ט, הכולל בעיקר טבק (74%) וסגסוגות ברזל (14%); בעוד שהיצוא האוסטרלי לרודזיה הוערך ב-2 מיליון ליש"ט, הכולל בעיקר חיטה (50%) וחלב (10%).

המושבה של רודזיה התנתקה בסופו של דבר מהאימפריה הבריטית ב-1965, כאשר ממשלת המיעוט הלבן של איאן סמית' הכריזה על עצמאות חד-צדדית כמדינת רודזיה. המדינה החדשה הזו של רודזיה, למרות שזכתה לתמיכה לא רשמית מדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ומשטר האסטדו נובו בפורטוגל (עד 1974), לא הצליחה לזכות בהכרה בינלאומית והפכה יותר ויותר מבודדת. ממשלת אוסטרליה של רוברט מנזיס לא הכירה רשמית בהצהרה, וציינה "לא יכולה להיות הכרה דיפלומטית של ממשלת אוסטרליה בממשלה שהוקמה כך". למרות זאת, כמה חברי פרלמנט ממשלתיים מהספסל האחורי ביקרו ברודזיה בתפקיד פרטי בעקבות ה-UDI (ד"ר ווילי גיבס, ג'יימס קילן, איאן פטיט ווילפריד קנט יוז ב-1967 ודייוויד קונולי ב-1976).

למרות החלטת הממשלה הפדרלית לא להכיר רשמית במשטרו של סמית', לפני בחירת ממשלת ויטלם ב-1972 הייתה אוסטרליה אחת המדינות הבודדות שסיפקו לרודזיה תמיכה דיפלומטית. הסיבה לכך הייתה שכמה קבוצות באוכלוסייה היו אוהדות כלפי הרודזים הלבנים. תמיכתה של ממשלת אוסטרליה כללה הנפקת דרכונים אוסטרלים למספר דיפלומטים רודזים במהלך 1967 ו-1968 וסובלנות של מרכז המידע של רודזיה, הנציגות הדיפלומטית הבלתי רשמית של ממשלת רודזיה באוסטרליה. אוסטרליה גם נמנעה במהלך כמה הצבעות על צעדי האו"ם שכוונו לרודזיה. מרכז המידע של רודזיה ואגודת רודזיה-אוסטרליה היו הארגונים העיקריים שדגלו בתמיכה במשטר הרודזי הלבן באוסטרליה, אך הסיקור התקשורתי של ממשלת רודזיה היה שלילי כמעט לחלוטין.

בשנת 1966 הקימה ממשלת רודזיה משרד של שירות המידע הרודזי במלבורן, לפני שעברה ב-1967 לסידני. אולם משנת 1972, בעקבות שינוי בממשלה, ביקשה ממשלת הלייבור הפדרלית האוסטרלית של גוף ויטלם בקנברה לסגור את המשרד.Rhodesia Office Will Be Closed, The Age, April 3, 1972 בשנת 1973, הממשלה הפדרלית ניסתה לנתק את קישורי הדואר והטלפון למרכז, אך הדבר נקבע בלתי חוקי על ידי המושב המלא של בית המשפט העליון. מאוחר יותר בשנת 1973, הוועדה לענייני תאגידים של NSW ניסתה לבטל את הרישום של מרכז המידע של רודזיה על בסיס ששמו מרמז על קשר רשמי לממשלת רודזיה הבלתי מוכרת, וב-12 ביוני 1974 אישר בית המשפט לערעורים של NSW החלטה זו, מה שהביא במשרד שנרשם באופן רשמי כ"מרכז חבצלת הלהבה", אם כי עדיין כונה בדרך כלל כשירות המידע הרודזיאני. המשרד נשאר פתוח למרות מאמצים נוספים לסגור אותו תחת ממשלתו של מלקולם פרייזר. הוא נסגר על ידי ממשלת זימבבואה במאי 1980.The Nationals: The Progressive, Country, and National Party in New South Wales 1919-2006, Paul Davey, Federation Press, 2006 page 223

במהלך ישיבת ראשי הממשלות של חבר העמים בשנת 1979 שהתקיימה בלוסקה, זמביה, ראש ממשלת אוסטרליה מלקולם פרייזר סייע לשכנע את ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר למנוע את ההכרה הבריטית בממשלת זימבבואה-רודזיה, מה שגרם לבריטניה לארח את הסכם בית לנקסטר. שבו הוסכם על עצמאות מלאה ושלטון רוב עבור זימבבואה. במהלך תקופת היישום של הסכם בית לנקסטר והפסקת האש, שמרה אוסטרליה על הנוכחות הרשמית השנייה בגודלה ברודזיה, אחרי בריטניה. ב-21 בדצמבר 1979 הסירה אוסטרליה את הסנקציות הכלכליות שלה על רודזיה, ותרמה קבוצה של 152 חיילים אוסטרלים (בפיקודו של קולונל קווין קול) לכוח המעקב אחר הפסקת האש של חבר העמים בן 1300 איש (לצד בריטניה, פיג'י, קניה וניו זילנד), אשר נכח במדינה מ-23 בדצמבר 1979 עד 5 במרץ 1980.

משרד קשר אוסטרלי (בראשו עמד הדיפלומט צ'ארלס מוט כנציג המיוחד) הוקם בסולסברי ב-23 בדצמבר 1979 כדי "לסייע לנציגי המעקב אחר הפסקת האש ולמשקיפים בבחירות בתמיכה ועצות פוליטיות, ולשמש כנקודת קשר ישירה בין ממשלת אוסטרליה והרשויות הבריטיות בסולסברי". דיפלומט אוסטרלי בכיר, מיק שאן, מונה לצוות חבר העמים שצפה בבחירות הכלליות בדרום רודזיה ב-1980, ואוסטרליה שלחה גם קבוצת משקיפים לאומית לבחירות שהתקיימו בפברואר 1980.The National Observer Group comprised: Neil Brown MP (Chairman); Bob Katter Sr. MP; Senator Ted Robertson; Neal Blewett MP; Keith William Pearson, Chief Australian Electoral Officer; Allan Thomas Griffith, Special Adviser in the Department of Prime Minister and Cabinet; D. W. Evans, Assistant Secretary of the Department of Foreign Affairs; and Dr G. A. Snider, Australian Electoral Office. בדו"ח שלה מ-11 במרץ 1980 ציינה הקבוצה כי "חופש והוגנות בבחירות אינם מוחלטים" והגיעה למסקנה "שבכל הנסיבות השיגו הבחירות ברודזיה ב-1980 רמה גבוהה מספיק בסולם (של חופש והגינות) שניתן לתאר כחופשי והוגן".

כהוקרה על תרומתו של פרייזר לעצמאות זימבבואה, הזמין ראש ממשלת זימבבואה החדש, רוברט מוגאבה, את פרייזר להשתתף בחגיגות העצמאות של זימבבואה בסולסברי ב-17–18 באפריל 1980. פרייזר נפגש עם מוגאבה ב-18 באפריל, והכריז על סיוע של 5 מיליון דולר למדינה החדשה, וציין: "היו זמנים שבהם השלום בזימבבואה נראה כמטרה בלתי ניתנת להשגה. עם זאת, זוהי כעת מציאות שתאפשר לכוון את האנרגיות של האנשים במדינה זו לחיים טובים יותר לכולם, עם הזדמנויות לכולם. אוסטרליה מאחלת למר מוגאבה הצלחה במשימה הקשה שלפניו."

 יחסים מאז 1980 
אוסטרליה הקימה נציבות עליונה בסולסברי לאחר העצמאות ב-1980 על ידי שדרוג משרד הקישור הקיים, עם ג'רמי הרדר כנציב העליון הראשון. זימבבואה הקימה נציבות עליונה בקנברה ב-1988, עם ד"ר אוברט משייר כנציב העליון הראשון. נציגי זימבבואה מאוחרים יותר כללו את לוקאס פנדה טבאיה (1990–1994), ופרופסור האסו פאטל (1994–2000).

באוקטובר 1991 ביקר ראש הממשלה בוב הוק בהרארה כחלק מפגישת ראשי הממשל של חבר העמים. הוק פגש את הנשיא מוגאבה ודגל באישור ממשלת זימבבואה למכרה הפלטינה הארטלי שהוצע על ידי BHP. בביקורו הביע הוק בפני הפרלמנט:

ב-2014, כשרואיין על ידי ד"ר סו אונסלאו מהמכון ללימודי חבר העמים, הביע מאוחר יותר את השקפתו על כך שפגש את מוגאבה: "שנאתי אותו. הוא אחד מבני האדם הגרועים ביותר שפגשתי. הוא התייחס לשחור ולבן באותה בוז. הוא היה בן אדם נורא."
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים| רוברט מוגאבה, מנהיג זימבבואה מעצמאותה ב-1980 עד 2017.
היחסים בין שתי המדינות החלו להתערער כאשר הממשלה בזימבבואה החלה בתוכנית רפורמת הקרקע השנויה במחלוקת שלה, והשתלטה על חוות בבעלות חברי המיעוט הלבן של זימבבואה, לפעמים בכוח. בעקבות עדויות לאלימות והפחדה בבחירות לנשיאות 2002, ראש ממשלת אוסטרליה ג'ון הווארד, לצד נשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי, ונשיא ניגריה, אולוסגון אובסנג'ו, הובילו מאמצים שהביאו להשעייתה (ובסופו של דבר עזיבה מרצון) של זימבבואה מחבר העמים הבריטי בשנים 2002–2003. הנציב העליון הרביעי של זימבבואה בקנברה, פירנצה צ'יטאורו (2001–2006), הפך לשגריר הראשון ב-2003 בעקבות עזיבתה של זימבבואה מחבר העמים, ובדצמבר 2003 זומנה למשרד החוץ והמסחר כדי להסביר את הערותיה על האוורד. על כך שהוא "התנהג כמו דיקטטור" כיו"ר קבוצת הפעולה של חבר העמים על זימבבואה.

בהצהרה בוטה בצורה יוצאת דופן בשנת 2007, ראש הממשלה הווארד תיאר את רוברט מוגאבה כ"דיקטטור מלוכלך". הווארד קרא גם למדינות אפריקאיות אחרות להפעיל לחץ על זימבבואה כדי לפגוע בממשלת זימבבואה שהולכת והופכת לאוטוקרטית. גם הקשרים הספורטיביים בין שתי המדינות הופסקו, כאשר ממשלת הווארד אסרה על קבוצת הקריקט האוסטרלית להשתתף בסיור מתוכנן במדינה, תוך ציון דחיפה התעמולה שתספק למשטר מוגאבה.

יורשו של הווארד כראש ממשלת אוסטרליה, קווין ראד, גם מתח ביקורת על ממשלת זימבבואה. לפני בחירות 2007, הוא מתח ביקורת על הרפובליקה העממית של סין על מתן "הלוואות רכות" לממשלת זימבבואה,  ומאוחר יותר הציע סיוע לזימבבואה רק אם הבחירות ב-2008 באותה מדינה היו "הוגנות".  בדצמבר 2013 שגרירת זימבבואה באוסטרליה מאז 2010, ג'קלין זוומבילה, התפטרה וביקשה מקלט באוסטרליה בשל חשש למעצר אם תחזור לזימבבואה בשל קשריה עם ראש הממשלה מורגן צ'נגיראי והאופוזיציה הרשמית.  

ב-22 בנובמבר 2017, לאחר התפטרותו של מוגאבה כנשיא בעקבות הפיכה, שרת החוץ ג'ולי בישופ ציינה כי אוסטרליה "מברכת על התפטרותו של מנהיג זימבבואה רוברט מוגאבה לאחר 37 שנים של שלטון סמכותי ומדכא יותר ויותר. התפטרותו מספקת הזדמנות לזימבבואה לבסס תנאים הולמים להתקיימות בחירות חופשיות והוגנות ולמעבר לדמוקרטיה חוקתית מכילה ושלווה." עם השבעתו של נשיא חדש, אמרסון מננגגואה, נפגשה שגרירת אוסטרליה היוצאת בזימבבואה, סוזן מק'קורט, עם הנשיא ומאוחר יותר העירה לתקשורת הממלכתית של זימבבואה כי הפגישה היא סימן חיובי לשיפור היחסים בין שתי המדינות.
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| ערך חודשי של יבוא אוסטרליה מזימבבואה (מיליוני דולר אוסטרלי) מאז 1988
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| הערך החודשי של יצוא הסחורה האוסטרלית לזימבבואה (מיליוני דולר אוסטרלי) מאז 1988

 יחסי סחר 
בעקבות עצמאות זימבבואה, הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות גדל באיטיות. עד 2007, סחר זה הוערך ב-12 מיליון דולר אוסטרלי בשנה. המוצר העיקרי שיוצא מזימבבואה לאוסטרליה היה טבק לא מעובד, אך גם חומרי בנייה וכלי רכב יוצאו. הייצוא האוסטרלי לזימבבואה כלל מכונות, צעצועים, משחקים, מוצרי ספורט וכלי חרס. למרות מגוון הסחורות שנסחרו, אף אחת מהמדינות לא הייתה שותפת סחר עיקרית של השנייה, כאשר אוסטרליה מדורגת במקום ה-34 במונחים של סחורה שמייצאת זימבבואה, ומהווה רק 0.2% מסך היצוא.

בשנת 2002 הטילה ממשלת הווארד באוסטרליה סנקציות ממוקדות נגד חברי ממשלת זימבבואה במחאה על הידרדרות המצב הפוליטי בזימבבואה. הסנקציות הוארכו וחוזקו בשנת 2007. הסנקציות הללו כללו הגבלות על נסיעות לאוסטרליה ודרכה עבור חברים מסוימים בממשלת זימבבואה, השעיית כל סיוע לא הומניטרי ואיסורים על קשרי הגנה. ממשלת ראד ב-2008 שקלה סנקציות נוספות נגד זימבבואה, כאשר שר החוץ סטיבן סמית' הכריז כי "הבהרתי שאנו פתוחים לשקול סנקציות נוספות. . . אנו שוקלים כעת את הנושא הזה באופן אקטיבי."

 אוסטרלים זימבבואים 
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| מספר המתיישבים זימבבואים שהגיעו לאוסטרליה (חודשי) מאז 1991.

 גרג אפלין, חבר הפרלמנט של NSW עבור אלברי (2003–2019). הוא עבר לאוסטרליה מזימבבואה בשנת 1981, לאחר מספר שנים כעובד מדינה, כולל כמנהל מרכז המידע של רודזיה/זימבבה בסידני (1977–1980).
 כריס אליסון, סנטור למערב אוסטרליה (1993–2009) שר המשפטים (2001–2007).
 אנדרו מאריי, סנטור למערב אוסטרליה (1996–2008), היגר לאוסטרליה ב-1989.
 הנרי אולונגה, השחקן השחור הראשון בקבוצת קריקט זימבבואה, ברח לאוסטרליה לאחר שהואשם בבגידה בזימבבואה, שנבע מתקרית שבה ענד סרט זרוע שחור במשחק קריקט בינלאומי כדי להפגין נגד "מות הדמוקרטיה בזימבבואה". מאוחר יותר פגש אולונגה והתחתן עם אישה אוסטרלית שפגש באדלייד בזמן שלמד בתוכנית הקריקט של המכון האוסטרלי לספורט .
 רומבדזאי צונגיראי, בתו של מנהיג האופוזיציה בזימבבואה, מורגן צ'נגיראי, למדה כלכלה באוניברסיטת מרדוק של פרת' ומימון עסקי/יישומי באוניברסיטת ניוקאסל.
 קריקט זימבבואה אדו ברנדס השתקע באוסטרליה לאחר פרישתו מהקריקט הבינלאומי, שם הוא מאמן כעת קבוצה בתחרות קריקט בריסביין.
 מרשל האוויר נורמן וולש, המפקד השני של חיל האוויר של זימבבואה, היגר לאוסטרליה לאחר שהתפטר ב-1983.
 דייוויד פוקוק, שחקן איגוד הרוגבי הלאומי, היגר לאוסטרליה ב-2002.
 סגן-מרשל האוויר הרולד הוקינס, נולד ב-Toowoomba, קווינסלנד, בשנת 1922. עבר לדרום רודזיה ב-1946 לאחר שירות בזמן מלחמה ב-RAAF, ושירת כראש המטה של חיל האוויר המלכותי של רודזיה (1965–1968). נציג רודזיה בדרום אפריקה (1969–1980). נפטר בדרום אפריקה בשנת 1988.
 מרשל האוויר ארצ'יבלד ווילסון, ראש המטה האווירי של רודזיה (1968–1973), פוליטיקאי רודזי וזימבבואה, היגר לאוסטרליה ב-1982 והוא אזרח אוסטרלי מ-1988.

במפקד האוכלוסין האוסטרלי של 2006, 20,158 אנשים רשמו את עצמם שנולדו בזימבבואה. מתוכם, עשרת אלפים (או בערך 50%) הגיעו מאז 2001. מפקד האוכלוסין של 2011 רשם 30,252 אנשים ילידי זימבבואה באוסטרליה, עלייה של 50.1% משנת 2006, עם האוכלוסייה הגדולה ביותר במערב אוסטרליה (9817), קווינסלנד (8341) וניו סאות' ויילס (5639).

 נציגויות דיפלומטיות 
 אוסטרליה מחזיקה בזימבבואה שגרירות בהארארה
 זימבבואה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ