היפה והחיה (פסקול, 1991)

Beauty and the Beast: Original Motion Picture Soundtrack הוא אלבום הפסקול הרשמי של סרט האנימציה של דיסני משנת 1991, "היפה והחיה". הוא יצא לאור במקור ב-24 באוקטובר 1991 על ידי וולט דיסני רקורדס, המחצית הראשונה של האלבום - רצועות 2 עד 9 - מכילה את שירי הסרט, שנכתבו על ידי המלחין אלן מנקן והפזמונאי הווארד אשמן, בעוד שחציו השני - רצועות 10 עד 14 - כולל את נעימות הסרט, שהולחנו על ידי מנקן בלבד. בעוד שרוב התוכן של האלבום נשאר בתוך ז'אנר המחזמר, השירים שלו הושפעו גם ממוזיקה צרפתית, קלאסית, פופ וברודוויי. האלבום כולל הופעות של השחקנים הראשיים של הסרט - פייג' אוהרה, ריצ'רד ווייט, ג'סי קורטי, ג'רי אורבך, אנג'לה לאנסברי, רובי בנסון ודייוויד אוגדן שטייר - לפי סדר הופעתם. בנוסף, האלבום כולל את הזמרים סלין דיון ופיבו ברייסון, שמבצעים ביצוע פופ לשיר הנושא של הסרט: "Beauty and the Beast", המשמש כסינגל היחיד של הפסקול.

לאחר תקופה קשה שבה אולפני ההנפשה של וולט דיסני נאבקו להוציא סרטי אנימציה מצליחים, האולפנים, בהשראת הסרט המצליח שלהם, "בת הים הקטנה" (1989), החליטו לעבד את האגדה "היפה והחיה" לסרט אנימציה מוזיקלי לאחר שהופק עיבוד לא מוזיקלי שלא הצליח להרשים את ג'פרי קצנברג, יו"ר אולפני וולט דיסני. קצנברג הורה להתחיל מחדש את ההפקה של הסרט מאפס, ושכר את הצוות הווארד אשמן ואלן מנקן לכתיבת השירים, שרק לאחרונה השלימו את הפסקול של "בת הים הקטנה", כדי לכתוב את שירי הסרט. דיון וברייסון נשכרו להקליט גרסת פופ של שיר הנושא של הסרט - ולמשוך תשומת לב תקשורתית אליו. אשמן, שבהתחלה היסס להצטרף לפרויקט, מת מאיידס לפני השלמת הסרט ויציאת האלבום.

כמו הסרט, גם הפסקול זכה להצלחה ביקורתית עצומה, וזכה לשבחים והכרה אוניברסלית ממבקרי קולנוע ומוזיקה כאחד. המוזיקה המופיעה באלבום זכתה במספר פרסים, כולל פרס גלובוס הזהב עבור הפסקול המקורי הטוב ביותר, פרס האוסקר עבור המוזיקה המקורית הטובה ביותר ופרס הגראמי עבור ההרכב האינסטרומנטלי הטוב ביותר שנכתב לסרט או לטלוויזיה. שיר הנושא והסינגל היחיד של האלבום, "Beauty and the Beast", זכו להצלחה דומה, וזכו בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר, פרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ופרסי גראמי הן לשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית והן לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של צמד או להקה. הפסקול היה מועמד גם לפרס גראמי לאלבום השנה.

ב-18 בדצמבר 2001, האלבום שוחרר מחדש כמהדורה מיוחדת כדי להתאים להוצאה המחודשת של הסרט ב-IMAX ולמהדורת הפלטינה הכפולה. המהדורה החדשה כללה שירים חדשים ונעימות שלא הופיעו בסרט המקורי. ב-14 בספטמבר 2010, הפסקול שוחרר שוב כפסקול מהדורת יהלום, במקביל ליציאה מחודשת של הסרט ב-DVD המצליחה של הסרט, שוחררה גרסת 1991 של הפסקול וכללה את הגרסה של ג'ורדין ספארקס של "Beauty and the Beast" כרצועת בונוס. הפסקול יצא מחדש בתור הערך הארבעה עשר ב-Walt Disney Records: The Legacy Collection ב-9 בפברואר 2018 וכולל שירים שלא פורסמו בעבר.

 רקע 
במהלך שנות ה-70 וה-80, אולפני ההנפשה של וולט דיסני נאבקו להוציא סרטי אנימציה עלילתיים מצליחים כמו הסרטים הראשונים של האולפן. בשנת 1989, וולט דיסני הוציאו את הסרט "בת הים הקטנה". מחזמר אנימציה שכולל שירים שנכתבו על ידי הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן, "בת הים הקטנה" זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית אדירה. בתקווה להוציא סרט שיזכה להצלחה דומה, החליט האולפן לעבד את האגדה "היפה והחיה" מאת ז'אן מארי לפרינס דה בומון לסרט אנימציה.

לפני שהשתלבו באופן מקצועי עם דיסני, אשמן ומנקן שיתפו פעולה בעיבוד המוזיקלי של "חנות קטנה ומטריפה" ובעיבוד הסרט המוזיקלי שיצא לאחר מכן. בעקבות הניסיון של האולפן לעבד את האגדה לסרט אנימציה לא מוזיקלי בהובלתו של ריצ'רד פורדום, הורה מנכ"ל דיסני, ג'פרי קצנברג, שלא היה מרוצה מהכיוון שאליו היה מועד הסרט, לבטל אותו ולהתחיל מחדש מאפס, הפעם כמחזמר. בנוסף לשכירת תסריטאי, גייס קצנברג את אשמן ומנקן לכתיבת שירי הסרט.

 בריאותו הרופפת של אשמן 
אשמן נרתע בתחילה מלהסכים לעבוד על "היפה והחיה" מכיוון שהוא אובחן כחולה איידס. בנוסף, הוא כבר התחיל לכתוב שירים עבור "אלאדין". בריאותו של אשמן החלה להידרדר זמן קצר לאחר שהשלים את "בת הים הקטנה". עם זאת, הוא רצה שמחלתו תישאר סודית והחליט לספר עליה למעטים. חלש מכדי לנסוע, אשמן ביקש לאפשר לו לעבוד על שירי הסרט מביתו, מה שגרם למנקן וליוצרי הסרט לנסוע באופן תדיר מאולפן הסרט בברבנק, קליפורניה לביתו בניו יורק כדי לשתף עמו פעולה. אשמן כתב את רוב השירים בעודו גוסס.

 תוכן והרכב האלבום 
הפזמונאי הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן כיוונו לכך שהשירים ב"יפה והחיה" ישמשו ככלי עלילתי ויסייעו בסיפורו של הסרט. לדברי מנקן, שירי הסרט צמחו מהעובדה שהסרט נכתב כדי . מבחינת סוגת השירים, אשמן ומנקן שאבו השראה יצירתית מכמה סגנונות וז'אנרים מוזיקליים, כולל מוזיקה צרפתית, קלאסית וברודוויי, תוך שימוש בהם כחומרי עיון והשפעה בעת הלחנת שירי הסרט. מנקן גם חשף כי השירים והנעימות של הסרט נוטים להעביר מגוון רחב של רגשות, החל מכאב ועד הומור ושמחה.

בזמן שהלחין את הנעימה התזמורתית המלווה את הפרולוג של הסרט, קיבל מנקן השראה מהסוויטה הצרפתית "קרנבל החיות" מאת קמיל סן-סנס, בהתייחסו אליה כגרסה משלו להלחנה של סן-סנס. מנקן מאמין שכל מחזות הזמר הבנויים כהלכה צריכים להכיל שיר "I Want" כי הם עוסקים בעצם . "Belle", השיר הפותח של הסרט, הוא שיר מסוג זה. מבחינה מוזיקלית, מנקן ביסס את "Belle" על הסגנון הנרטיבי של אופרטה מסורתית, ותיאר אותה כ"משהו שמתאר את בל בעולם שהוא כל כך מוגן ובטוח". מנקן תיאר את השיר המוזיקלי הבא של הסרט, "Gaston", כ"שיר שתייה מצחיק שמבוצע בעצם על ידי קבוצה של בחורים ברמה ניאנדרטלית בשבחו של אידיוט מושלם", בהתייחסו לבחירתו של אשמן במילות השיר כהומוריסטיות וסרקסטיות.

כשהגיע הזמן לכתוב את השיר הגדול ו"הנוצץ" של הסרט "Be Our Guest", מנקן הלחין במקור וסיפק לאשמן מנגינה פשוטה שנועדה בתחילה לשימוש זמני בלבד, רק במטרה לאפשר לשותפו להתחיל לפתח את המילים של השיר. הוא כינה את הלחן המחוספס כ"הטיפשון". עם זאת, מנקן ויתר בסופו של דבר על הניסיון שלו לשפר את הלחן של השיר, ובסופו של דבר לחן זה הפך לגרסה שאליה כתב אשמן את מילותיו. מנקן תיאר את "Be Our Guest" כשיר שהוא גם "פשוט וערב" ש"נותן לליריקה לזרוח".

במקור, אשמן ומנקן כתבו שיר ארוך למדי, בקנה מידה גדול לסרט בשם "Human Again". עם זאת, לאחר שהוא נחשב כ"שאפתני מדי", הם כתבו במהירות והחליפו אותו בשיר בקנה מידה קטן יותר בשם "Something There". לפי מנקן, שיר הנושא של הסרט, "Beauty and the Beast", היה "שיר שקשה מאוד ליצור" למרות הפשטות היחסית שלו. הוא חשף שתהליך הכתיבה של "Beauty and the Beast" היה פרק הזמן הארוך ביותר שהקדיש אי פעם לשיר אחד. אשמן ומנקן, שכתבו את השיר כך שיידמה לשיר ערש, הגו את "Beauty and the Beast" כ"שיר שיכול להיות לו חיים מחוץ לסרט". השיר האחרון של הסרט, "The Mob Song", נכתב בתור מה שמנקן תיאר כ"הבלטה של הרפתקאות של גברי מאצ'ו".

 סינגל 
כשהסרט יצא לאקרנים, הוא זכה לשלוש מועמדויות נפרדות לפרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר עבור "Belle", "Be Our Guest ו-"Beauty and the Beast". המפיק דון האן הביע דאגה שהדבר יגרום לבלבול בקרב הקהל והמצביעים, ועלול לגרום לתיקו שלילי. על מנת למנוע את זה, האולפן נלחם בעד שיר הנושא של הסרט והחליט להוציא ביצוע פופ של "Beauty and the Beast " כסינגל מסחרי בניסיון לשכנע את המצביעים להצביע עבורו. מנקן סיפר שזו הייתה הפעם הראשונה שאחת מיצירותיו הופקה מחדש ו"הפכה לממתק אוזניים".

מנקן גייס את המוזיקאי רובי ביוקנן לעיבוד של "Beauty and the Beast" בצורה של דואט פופ בעוד וולטר אפאנאסייף היה אחראי על הפקת השיר. אפאנאסייף גם סייע לביוקנן בעיבוד השיר. מנקן היה בסופו של דבר מרוצה מההפקה של אפאנאסייף, והסביר,  מכיוון שדיסני לא יכלו להרשות לעצמם לשכור "זמרת גדולה", הם גייסו את הזמרת הקנדית סלין דיון, שהייתה חדשה יחסית בתעשיית המוזיקה באותה תקופה, להקליט את השיר. עם זאת, באולפן חששו שהיא לא תמשוך תשומת לב תקשורתית רבה בגלל שאינה הייתה מוכרת בארצות הברית, ולכן שכרו את הזמר האמריקאי פיבו ברייסון, שהיה זמר מוכר יותר באותה תקופה, להופיע לצדה. השיר שוחרר כסינגל המוביל של האלבום ב-25 בנובמבר 1991.

 תגובות 
 תגובות ביקורתיות 
בדומה לתגובה החיובית המוחלטת שהסרט קיבל, פסקול הסרט זכה להערכה אוניברסלית הן מצד מבקרי המוזיקה והן מצד מבקרי הקולנוע, וזכה לשבחים כמעט פה אחד על השירים והן על נעימות הסרט. אתר AllMusic העניק לפסקול ציון כולל כמעט מושלם של 4.5/5 כוכבים, ותיארה את היצירות של אשמן ומנקן כ"מענגות באופן חיובי". עם זאת, נכתב כי הורגש שהנעימות של האלבום לא היו טובות כמו "בת הים הקטנה". אתר ביקורות הפסקולים Filmtracks.com התלהב מאוד מהאלבום, שיבח כל אחד משיריו ותייגו אותם כ"אופטימיים להפליא". המבקר גם שיבח את אשמן ומנקן על כך שנמנעו מ"הופעות קומיות מטופשות כדי לפנות לילדים". בניגוד לדעת AllMusic, המבקר חש כי הנעימות הן "שיפור עצום" לעומת "בת הים הקטנה". אתר Sputnikmusik העניק לאלבום דירוג כללי של 4.5/5, כלומר "מעולה". האתר שיבח את כל אוסף השירים של הסרט בסקירה מפורטת, וטען כי הצלחת הסרט חבה במידה לא מבוטלת לפסקול מצוין.

כאשר "היפה והחיה" יצא לאקרנים בנובמבר 1991, כמה מבקרי קולנוע ובידור העניקו שבחים ספציפיים למוזיקה שלו, הן לשירים והן לנעימות. ב"אנטרטיינמנט ויקלי" נכתב, "השירים משחררים תגובה כימית של אושר".

הפסקול הפך לסרט האנימציה הראשון (ועד כה, היחיד) שקיבל מועמדות פרס גראמי לאלבום השנה. גרסת הפופ של השיר "Beauty and the Beast" קיבלה גם מועמדויות לגראמי להקלטת השנה ושיר השנה. בסך הכל, הפסקול זכה בחמישה פרסי גראמי: האלבום הטוב ביותר לילדים ולהרכב האינסטרומנטלי הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע או לטלוויזיה עבור הפסקול, וביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של צמד או להקה (סלין דיון ופיבו ברייסון), ביצוע הפופ האינסטרומנטלי הטוב ביותר, והשיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית עבור "Beauty and the Beast".

 רשימת רצועות 
בסרט רצועה שמונה מגיעה אחרי רצועה תשע.

 מיקומי שיא 

 תארים 
מדינהתוארעותקיםאוסטרליה (ARIA)זהב35,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)כסף60,000גרמניה (BVMI)זהב250,000יפן (RIAJ)זהב100,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה100,000קנדה (Music Canada)פלטינה100,000

קישורים חיצוניים 

ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:פסקולי סרטי אנימציה של דיסני
קטגוריה:היפה והחיה של דיסני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אלן מנקן
קטגוריה:פסקולי וולט דיסני רקורדס