רוטב מרינרה

רוטב מרינרה (באיטלקית: Alla marinara) הוא רוטב עגבניות העשוי, בנוסף לבסיס שהוא עגבניות, בדרך כלל משום, עשבי תיבול ובצל. גרסאות שונות מכילות צלפים, זיתים, תבלינים ושפריץ יין. הרוטב נמצא בשימוש רחב במטבח האיטלקי-אמריקאי, הוא ידוע בשם אלה מרינרה באיטליה, פירוש המילה מרינרה באיטלקית הוא 'מַלָּח'. באיטליה הוא מוכן בדרך כלל מעגבניות, בזיליקום ואורגנו, אך לפעמים גם זיתים, צלפים ואנשובי מומלח. הוא משמש כרוטב לספגטי וורמיצ'לי, אבל גם לבשר או דגים.

מנה זו מבולבלת לעיתים עם המנה 'ספגטי מרינרה', מנה פופולרית באוסטרליה, ניו זילנד, ספרד ודרום אפריקה, שבה מערבבים רוטב על בסיס עגבניות עם פירות ים טריים. באיטליה, רוטב פסטה הכולל פירות ים נקרא בדרך כלל אלה פסקטורה (alla pescatora).

 מקור 
ממוזער|כוס רוטב מרינרה
קיימות מספר תיאוריות עממיות לגבי מקורו של רוטב זה. על פי גרסה אחת, טבחים בספינות נפוליטניות שחזרו מאמריקה המציאו את רוטב המרינרה באמצע המאה ה-16 לאחר שהספרדים ייבאו את העגבנייה לאירופה. לפי תיאוריה אחרת זהו רוטב שהכינו נשותיהם של מלאחים נפוליטניים עם שובם מהים.

אולם מבחינה היסטורית, ספר הבישול האיטלקי הראשון שכלל רוטב עגבניות,Elizabeth David, Italian Food (1954, 1999), p 319, and John Dickie, Delizia! The Epic History of the Italians and Their Food, 2008, p. 162. Lo Scalco alla Moderna ('הדייל המודרני'), נכתב על ידי השף האיטלקי אנטוניו לטיני ופורסם בשני כרכים ב-1692 וב-1694. לטיני שירת בתפקיד דייל השר הראשון של המשנה למלך הספרדי של נאפולי.Alan Davidson, "Europeans' Wary Encounter with Tomatoes, Potatoes, and Other New World Foods" in Chilies to Chocolate: Food the Americas Gave the World, (University of Arizona Press) 1992. רוטב עגבניות מוקדם זה דומה יותר לסלסת עגבניות מודרנית.

רוטב דומה לרוטב המרינרה האיטלקי-אמריקאי ידוע באזורים מסוימים במרכז איטליה בשם "סוגו פינטו", שפירושו המילולי "רוטב מזויף" (מכיוון שאינו מכיל בשר).

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:רטבים
קטגוריה:מאכלי עגבניות
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:המטבח האיטלקי: רטבים