מילת גוי

מילת גוי היא ביצוע מילה באדם שאינו יהודי לשם מילה יהודית אך לא לשם גירות. האחרונים נחלקו בשאלה אם מותר למול גויים, והחל מאמצע המאה ה-18 דנו גם האם מותר למול את בניהם של יהודים וגויות.

 מקור הדין 
בתלמוד הבבלי מובאת ברייתא שבה נאמר: , והגמרא שם מבארת: .ראשונים רבים בארו שטעם הדבר הוא משום האיסור לרפא עובדי כוכבים בחינם, אך בשכר מותר כדי לא לעורר איבה.רש"י, תוספות וריטב"א שם (דיבור המתחיל: "לאפוקי"), ועוד. 

הרמב"ם פוסק שאסור למול גוי לשם רפואה, אך מותר למול אותו "אם נתכוון למילה":

הכסף משנה על דברי הרמב"ם הללו מבאר שכוונת הרמב"ם "נתכוון הגוי למילה" היינו לשם גירות, וכן באר הרב משה פיינשטיין, ועוד. לעומת זאת, רבים בארו שהכוונה למילה לשם מצוות מילה, וחלקם התבססו על דברים שמופיעים בשו"ת הרמב"ם:

 מחלוקת האחרונים אם מילת גויים לשם מצווה מותרת 
האחרונים נחלקו האם מותר למול גוי כאשר הכוונה היא לא לשם גרות ולא לשם רפואה. לדעת העטרת זהביורה דעה סימן רס"ג סעיף ה'. והטורי זהביורה דעה סימן רס"ג סעיף ג'. הדבר אסור, משום שבכך מטשטשים את סימן ההיכר של עם ישראל, וכלשון ה'עטרת זהב': "". ולדעת הרב יונה לנדסופר בשו"ת מעיל צדקהסעיף י"ד. הדבר אסור גם מטעם גזרת חכמים שלא למכור לגוי בגד עם ציצית כדי שלא יתחזה על ידו ליהודי. וכן פסקו הרב צבי פסח פרנק,שו"ת הר צבי יורה דעה סימן רט"ו. הרב משה פיינשטיין, ועוד.

לעומתם, לדעת השפתי כהןיורה דעה סימן רס"ג סעיף ח'. כל עוד הגוי לא מל לשם רפואה - מותר למול אותו. וכן פסקו הרב יוסף מולכו,בספרו 'שולחן גבוה' יורה דעה סימן רס"ג ס"ק ט"ז-י"ז. הגר"א,בהגהותיו על שולחן ערוך יורה דעה סימן רס"ג סעיף קטן י"ג. הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל,שו"ת משפטי עוזיאל חלק ב' יורה דעה סימן מ"ה חלק שני סעיף ד. הרב עובדיה יוסף,שו"ת יביע אומר חלק ב' יורה דעה סימן י"ט. ועוד.

 מילת בני יהודים וגויות 
לאחר שהחלה האמנציפציה, שבמסגרתה הותר ליהודים להתחתן עם גויים בנישואים אזרחיים, הועלתה בפני הרבנים בקהילות שבהן הדבר היה נפוץ, שאלה אודות מילת בניהם של יהודים שנשאו גויות, שלפי ההלכה בניהם נחשבים לגויים כמו אימותיהם. ראשון לדון בשאלה זו הוא הרב דוד טעבלי שיף, רבה של בריטניה, שסביב שנת 1765כך עולה מעדותו של הרב שלום קוטנא, שבקונטרס "וכתורה יעשה" שיצא לאור בשנת תרנ"ז, 1897, מעיד: . נשאל על ידי הרב נתן מז מפרנקפורט האם ילד שנולד ליהודי וגויה, וגדל כיהודי, נחשב ליהודי אף שלא טבל. הרב שיף משיב שאין המילה לבדה מחשיבה אותו ליהודי.'לשון זהב' חלק השו"ת סימן כ"א. עמדה זו התקבלה פה אחד בקרב פוסקי ההלכה האורתודוקסיים מאז ועד היום.

 מכתב הרבנים אדלר 
בניסן תרי"ב, 1852, התפרסם בכתב העת הגרמני-תורני שומר ציון הנאמן, מאמר שכתב הרב גבריאל אדלר משווייץ, אחיינו של הרב דוד שיף, בשם אחיו הרב נתן מרקוס אדלר, שהיה רבה של בריטניה באותה העת. במאמר זה הוא כותב כי בעקבות תופעת הבהלה לזהב בקליפורניה ובאוסטרליה, החלו היהודים שבאו לשם לשאת נשים גויות, ומתחילה עמדתו של הרב נתן אדלר הייתה להתנגד למילת בניהם כל זמן שלא מגיירים אותם, אולם . אך יש .'שומר ציון הנאמן' מחברת רביעית סימן קכ"ד.

 קונטרס 'וכתורה יעשה' 
כ-45 שנים לאחר מכתבם של הרבנים אדלר, וזמן קצר לאחר שהותרו בחוק נישואים אזרחיים של יהודים וגויים בהונגריה, פרסם הרב שלום קוטנא קונטרס בשם "וכתורה יעשה", שבו הוא יוצא כנגד היתרם של הרבנים אדלר, וסובר שאין להתיר את מילת בני היהודים והגויות, הן משום שהדבר עלול לגרום לתקלות שיסברו שהם יהודים, והן משום שהדבר מעודד נישואי תערובת:

 פולמוס דער איזראליט 
בשנת תרכ"ה, 1865, שלח הרב ד"ר יששכר בער אילווי, שהיה רב קהילת "שערי חסד" בניו אורלינס ומתלמידי החת"ם סופר, שאלה לרב מאיר להמן, עורך העיתון היהודי-גרמני דער איזראעליט, שיפרסם בעיתון שאלה לרבני גרמניה אודות יהודים שנשאו גויות וילדו להם בנים, ורצונם למול את בניהם כדי שיאפשרו לבנים להיקבר בבית הקברות היהודי, וזאת למרות שאינם מקיימים אורח חיים יהודי:

אחד השיבים לשאלה בעיתון דער איזראליט, הרב צבי הירש קלישר, מתאר את המקרה מנקודת מבט שונה: תיאור השאלה מתוך מכתבו של הרב צבי הירש קלישר, הובא בשו"ת רבי עזריאל הילדסהיימר חלק א' יורה דעה סימן רכ"ט.

ארבעה רבנים גרמנים השיבו לשאלה: הרב ד"ר מאיר להמן (עורך העיתון), הרב ד"ר זאב פיילכנפלד והרב ד"ר עזריאל הילדסהיימר אסרו למול אותם, ואילו הרב צבי הירש קלישר סבר שמותר ואף מצווה למול. בעקבות המאמרים בעיתון, שלח הרב קלישר לרב הילדסהיימר מכתב בשושן פורים תרס"ה (1865) בו הוא פורס את משנתו בעניין, ובעקבות זאת התפתחה ביניהם חלופת מכתבים.חלופת המכתבים מתועדת בשו"ת רבי עזריאל הילדסהיימר חלק א' יורה דעה סימן רכ"ט.

 פולמוס 'וילקט יוסף' 
בשו"ת המהר"ם שיקחלק יורה דעה סימן רמ"ח. מובאת תשובת הרב משה שיק בה הוא מתייחס למכתבם של הרבנים אדלר, ומביע את עמדתו הן ביחס לגיור בני יהודים וגויות והן ביחס למילת בניהם ללא גיור. בעקבות זאת התעורר פולמוס בכתב העת ההונגרי-תורני וילקט יוסף כרך י' (משנת תרס"ח, 1908) סביב שאלת מילת בני הגויות, כאשר חלק מהרבנים מצדדים בפסק המהר"ם שיק וחלקם מסתייגים ממנו. בין המגיבים שם היו: הרב יהודה גרינפלד,וילקט יוסף כרך י' סימן מ"ב. הרב חיים יששכר גרוס,סימן ס"ז. הרב משה אריה במברגר,סימן פ"ח. הרב סיני שיפרסימן ק"ד. והרב משה דוד גרוס.סימן קצ"ט והמשך בסימן רי"ב.

 פולמוס הרב יעקב מאיר 
בכ"ח בסיוון תרפ"ו, 10 ביוני 1926, הגיע הרב יעקב מאיר, הרב הראשי והראשון לציון בארץ ישראל, לעיר הנמל קונסטנצה שעל גדות הים השחור בדרום מזרח רומניה. בעת ביקורו שם נשאל על ידי בני קהילת הספרדים בעיר האם מותר למול את בני הנוצריות הנשואות ליהודים, והרב מאיר הורה להם שכן, והעיד שכך המנהג בארץ ישראל. רב הקהילה האשכנזית בעיר, הרב יוסף חיים שכטר, תמה על כך ודן עימו בעניין, ושלושה ימים לאחר מכן, בא' בתמוז, שלח מכתב לרב חיים מרדכי רולר על מנת שייתן גיבוי הלכתי לעמדתו שאין למול את בני הנוצריות החיות עם יהודים.

הרב רולר שלח את השאלה לרב יוסף חיים זוננפלד, על מנת שיחווה דעתו אודות פסקו של הרב מאיר, ואודת עדותו בדבר מנהג ארץ ישראל בעניין. הרב זוננפלד כתב לו בחריפותהמכתב מובא בכתב העת אוהל מועד חלק א סימן קי"ב (שיצא בשנת תרפ"ו, 1926), ובספר 'באר חיים מרדכי' של הרב חיים מרדכי רולר, חלק א' חושן משפט סימן ע. :

.במקביל שלח הרב רולר את השאלה גם לרב אברהם יצחק הכהן קוק, שהיה הרב הראשי האשכנזי בארץ ישראל באותה תקופה, ועמיתו של הרב יעקב מאיר. הרב קוק באר לרב רולר את פסיקתו של הרב יעקב מאירשו"ת דעת כהן סימן קמ"ט.:

 קישורים חיצוניים 
 הרב אליעזר מלמד, דין מילה לגויים, באתר פניני הלכה
 הרב יאיר וייץ, פולמוס מילת בני הנוכריות בכתב העת 'וילקט יוסף', באתר ישיבת הר ברכה
 הרב אוהד פיקסלר, מילת גוי, באתר ישיבת הר עציון

 הערות שוליים 

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:ברית מילה
קטגוריה:גוי (יהדות)
קטגוריה:מילה (ניתוח)