אלכסנדר גולדברג

אלכסנדר (סשה) גולדברג (1906–1985) היה מהנדס כימיה ומנהל ישראלי ממניחי היסודות של התעשייה הכימית בישראל, כיהן כנשיא הטכניון בשנים 1965–1973.

ביוגרפיה
אלכסנדר גולדברג נולד בווילנה בשנת 1906, בן לברכה (ברטה) ודב (בוריס) גולדברג. אביו היה כימאי ותעשיין ציוני. דודו היה יצחק ליב גולדברג ממייסדי חברת "הכשרת היישוב", "כרמל מזרחי" ועיתון "הארץ".

אביו הגיע בשליחות התנועה הציונית ללונדון, שם מונה כמנהל מחלקת המסחר והכספים של ההנהלה הציונית, והיה מיודד עם חיים ויצמן ומשה נובומייסקי. בשנת 1921 הגיע אביו בוריס לארץ ישראל ועסק בהקמת חברת "הבונה" ומפעל למוצרי בניין "סיליקט", הוא נפגע בזמן מאורעות תרפ"א במאי 1921 ונפטר שנה אחר. בעצת משה נובומייסקי פנה אלכסנדר גולדברג ללמוד הנדסה כימית ב של אימפריאל קולג' בלונדון, שם סיים את לימודיו בהצטינות ב-1926.

בתום לימודיו החל לעבוד במכרות ברחבי הממלכה המאוחדת והתקדם במהירות ובמקביל השתלם בכימיה. אחר כך עבד במחלקת המחקר של תאגיד "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (ICI), שם היה שותף לרישום של מספר פטנטים. בהמשך עסק בהקמת מפעלים כימיים באנגליה וצרפת. בזמן מלחמת העולם השנייה ניהל מפעל לייצור מגנזיום ומתכות אחרות, וייצור גופי מטוסים מאלומיניום. לאחר המלחמה תכנן ובנה בתים טרומיים מאלומיניום, אותם גם ייבא לארץ ישראל, ואחר כך הקים קו ייצור שלהם בישראל.

ביוני 1947 היה בדרכו מהודו ללונדון ועצר בארץ ישראל, גויס לתעשייה הצבאית שהייתה בשלבי הקמה במחתרת, החליט גם להביא את משפחתו ולהתיישב בישראל ואז גייס אותו משה נובומייסקי להנהלת מפעל "דשנים וחומרים כימיים" בחיפה, שהחל בהקמתו. יחד עם ארנסט דוד ברגמן ערך במסגרת חיל המדע סיורים בנגב לאיתור מחצבים, אז גילה את הפוטנציאל לניצול מרבצי הפוספטים באזור. באותה תקופה גם סייע לייצור מקומי של מטול נגד טנקים מדגם "פיאט".

לאחר הלאמת חברת "דשנים וחומרים כימיים" מונה למנכ"ל בינואר 1952, והוביל את הקמת מתקני הייצור שלה, שהביאו לכך שלמדינת ישראל הייתה יכולת עצמאית בייצור דשנים שנים ספורות לאחר הקמתה. גולדברג גם היה מעורב בניהול וייעוץ להקמת מפעלי ים המלח. בשנת 1958 מונה גם למנכ"ל חברת מחצבי ישראל. גולדברג סבר שיש להקים תשלובת אחת של מפעלים כימיים בישראל, שתוכל לפעול ביעילות רבה יותר על ידי שילוב משאבים וחסכון בכוח אדם. כך הביא לאיחודה של חברת "פוספטים בנגב" עם "דשנים וחומרים כימיים" בשנת 1962 והוא מונה למנכ"ל החברה המאוחדת, "כימיקלים ופוספטים" (שלימים הייתה את מהחברות שאוחדו לחברת "כימיקלים לישראל").

שימש כיו"ר הקורטוריון של הטכניון, ובשנת 1965 מונה לנשיא הטכניון, וכיהן בתפקיד זה עד 1973. בשנת 1974 נבחר ליושב ראש אגודת דורשי הטכניון בישראל.

במאי 1974 מונה על ידי שר המסחר והתעשייה, חיים בר-לב, ליושב ראש ועדת המחירים הציבורית - ועדה המייעצת לממונה על המחירים בעניין מחירי מצרכים. הוא שימש בתפקיד זה עד מרץ 1978.

בשנת 1978 היה יושב ראש אתג"ר - קבוצת אזרחים תומכי אריה גוראל לראשות עיריית חיפה.

פרסים והוקרה
בשנת 1975 העניק לו הטכניון תואר דוקטור לשם כבוד.

בשנת 1980 קיבל את עיטור יקיר חיפה.
קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסי כימיה ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:נשיאי הטכניון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985