סינון תכנים באינטרנט באיראן

איראן בולטת במידת הצנזורה שלה באינטרנט בחסות הממשלה. נכון לשנת 2012, אין גישה לכ-27% מאתרי האינטרנט מאיראן, ונכון לשנת 2013, הממשלה חסמה מחצית מ-500 האתרים המובילים שביקרו בהם ברחבי העולם. ממשלת איראן ומשמרות המהפכה האסלאמית חוסמות אפילו מספר פלטפורמות מדיה חברתית ותקשורת, בין היתר יוטיוב, פייסבוק, טוויטר, Blogger, טלגרם, סנאפצ'ט ומדיום. כמו כן, הממשלה חוסמת מספר שירותי סטרימינג, בין היתר נטפליקס והולו. יתר על כן, אתרים הקשורים לבריאות, מדע, ספורט, אקטואליה, פורנוגרפיה וקניות נחסמים באופן שוטף על ידי המדינה.

האינטרנט האיראני נשלט על ידי המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן והמועצה העליונה של מרחב הסייבר . ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן נבחר על ידי המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, הדוגל בכך שהאינטרנט הומצא על ידי אויבי איראן כדי להשתמש בו נגד אנשיה. נשיאה השישי של איראן, מחמוד אחמדינז'אד, תומך גם הוא בצנזורת האינטרנט במדינה. על אף תמיכתם בצנזורה, ח'אמנאי ואחמדינז'אד שיתפו פוסטים ברשתות החברתיות החסומות באיראן, כמו פייסבוק וטוויטר. למרות ההגבלות הממשלתיות, האיראנים עדיין משתמשים במדיה החברתית, אם כי בלוגרים, פעילים מקוונים וצוותים טכניים רבים התמודדו עם עונשי מאסר, עינויים, הטרדות והתעללות.Amnesty International. (2004.) "Iran: Civil society activists and human rights defenders under attack".  AmnestyInternational.org. Retrieved December 9, 2006.Reporters Without Borders. (2005.) "Reporters Without Borders welcomes release of blogger Arash Sigarchi"  RSF.com. Retrieved 9 December 2006.

 היסטוריה 
 העשור הראשון של המאה ה-21 
עלייה בשימוש באינטרנט באיראן הייתה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. משתמשים רבים ראו באינטרנט דרך קלה לעקוף את חוקי העיתונות הנוקשים של איראן.Feuilherade, P. (2002.) "Iran's banned press turns to the net" . BBC.com. Retrieved 9 December 2006.BBC News. (2003.) "Iran Steps Up Net Censorship" . BBC.com. Retrieved 9 December 2006. ככל שהשימוש הבין-לאומי באינטרנט גדל, גדלה הצנזורה שלו באיראן ואתרים פופולריים רבים נחסמו לגישה באיראן, במיוחד בתקופת כהונתו של מחמוד אחמדינז'אד.

ב-2005–2018, המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי הורה לנשיא איראן, למטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן ולמשמרות המהפכה האסלאמית, להקים רשת אינטראנט לאומי לאיראן, בשם רשת המידע הלאומית . רשת המידע הלאומית נחשפה במהלך ההפגנות שהתרחשו באיראן ב-2019 ו-2020. רשת זו פועלת באופן דומה לחומת האש הגדולה של סין, אך עם ניטור קפדני יותר. לאחר שיוטיוב נחסמה באיראן, נוסדה ב-2011 הרשת החברתית לשיתוף וידאו מקוון, אפראט . ב-2020, עקב פעילותו של משתמש באפראט, נגזרו על מנכ"ל אפראט 10 שנות מאסר בשל ריאיון עם ילדים על יחסי מין ופורנוגרפיה שפורסם על ידי gelofen TV. השוק למכירת VPN, SOCKS ושרתי פרוקסי באיראן מוערך במיליוני דולר אמריקאי בעקבות הביקוש הרב להם. השר ה-12 של משרד טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן, איסה זרפור , הודיע שמכירת VPN ושירותי פרוקסי באיראן הניב רווחים ניכרים ליצרנים ולקמעונאים שלה, ויש מאמצים לעצור את העסקים הללו באיראן.

בשנים 2006 ו-2010, ארגון עיתונאים ללא גבולות הגדיר את איראן כאחת מ-13 מדינות "אויבות האינטרנט".Tait, R. (2006.) "Censorship fears rise as Iran blocks access to top websites" . The Guardian UK. Retrieved 9 December 2006.Reporters Without Borders. (2010). "Web 2.0 versus Control 2.0 – The Enemies of the Internet 2010" . Retrieved 25 November 2010. כמו כן, עיתונאים ללא גבולות, בשיתוף פעולה עם עיתונאים לדמוקרטיה בסרי לנקה , שלחו מכתב לנציבת האומות המאוחדות לזכויות אדם, נאווי פילאי, כדי לחלוק את דאגה העמוקה של הארגון על איראן, ולבקש את התערבותה על שחרורם של והיד אסגרי  וחוסיין דרח'שאן.

 העשור השני של המאה ה-21 
בעקבות מחאת הבחירות של 2009, איראן אישרה בשנת 2010 את חוק פשעי המחשב, שקבע את כללי הצנזורה באינטרנט. הוראות בולטות של החוק כוללות, בין היתר, את הסעיפים הבאים:
 סעיף 10, האוסר על משתמשי אינטרנט וחברות להשתמש בהצפנה או הגנה על נתונים, באופן ש"ישלול גישה של אנשים מורשים למערכות נתונים, מחשבים וטלקומוניקציה".
 סעיף 14, המפליל "הפקה, שליחה, פרסום, הפצה, שמירה או עיסוק כספי בתוכן מגונה".
 סעיף 21, המחייב ספקי שירותי אינטרנט לשמור רישומים של נתוני תעבורת אינטרנט והמידע האישי של משתמשי האינטרנט שלהם.
 סעיף 48, המחייב ספקי שירותי אינטרנט להקליט נתונים משיחות טלפון דרך האינטרנט.

באפריל 2011, חבר המג'לס לשעבר, עלי אגה-מוחמאדי , הודיע שלממשלה יש תוכניות להשיק אינטראנט לאומי,Peccia, T., Meda, R., (2016) The Impact of Social Media in Modern Societies: Highlighting New Ideological Barriers, Geostrategic Divisions and Future Prospects, Scienza e Pace, Research Paper, University of Pisa. שיתאים לערכים האיסלאמיים ויספק שירותים באישור הממשלה."Iran clamps down on Internet use" , Saeed Kamali Dehghan, The Guardian, 5 January 2012 רשת כזו, הדומה לקוואנגמיונג  בקוריאה הצפונית ולמערכות הקיימות במיאנמר וקובה, תמנע ממידע לא רצוי מחוץ לאיראן להיכנס למערכת הסגורה.Christopher Rhoads and Farnaz Fassihi, 28 May 2011, Iran Vows to Unplug Internet , Wall Street Journal

בשנת 2012, משרד טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן הודיע כי הוא החל לבחון רשת "אינטרנט לאומית" ארצית, כתחליף לשירותים המופעלים דרך הרשת העולמית. כמו כן, המשרד החל לעבוד על רובוטי תוכנה לניתוח מיילים וצ'אטים, כדי למצוא "דרכים יעילות יותר לשלוט בפעילויות המקוונות של המשתמשים". מומחה IT איראני אחד הגן על התוכנית כמכוונת לא "בעיקר" לבלימת האינטרנט הגלובלי, אלא לאבטחת הצבא, הבנקאות והנתונים הרגישים של איראן מפני התקפות סייבר חיצוניות, כמו סטקסנט. בנוסף, עד סוף ינואר 2012, בעלי אינטרנט קפה נדרשו לרשום את זהות הלקוחות שלהם לפני מתן שירות מסוים. לפי אתר החדשות Tabnak, החוק האיראני קובע כי:

לקראת הבחירות הכלליות במרץ 2012  והשקת האינטרנט הלאומי, הנהיגה ממשלת איראן כללים נוקשים לבתי קפה אינטרנט. המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, הנחה את הרשויות האיראניות להקים את המועצה העליונה של מרחב הסייבר , גוף המפקח על האינטרנט, המורכב מנשיא איראן, שר המודיעין וראשי משמרות המהפכה האסלאמית. כמו כן, הגוף מגדיר מדיניות ומתאם החלטות בנוגע לאינטרנט באיראן. זוהי הצנזורה הגדולה ביותר לאינטרנט שבוצעה על ידי מדינה. יתר על כן, הגוף מחייב את כל האיראנים לרשום את אתרי האינטרנט שלהם במשרד האומנות והתרבות האיראני.

כמו כן, במרץ 2012, איראן החלה ליישם אינטראנט לאומי, כתגובה לפעולות מערביות, כמו תולעת המחשב סטקסנט על המתקן העיקרי להעשרת אורניום של איראן. כתגובה לכך, ממשלת איראן ומשמרות המהפכה האסלאמית חייבו שימוש במערכות דוא"ל איראניות בלבד, תוך חסימה של שירותי דואר אלקטרוני פופולריים, בלימת הצפנה, בין היתר על ידי השבתת ה-VPN וה-HTTPS במדינה, וכן איסור תוכנות אבטחה שפותחו מחוץ לאיראן.

במאי 2012 מתחה איראן ביקורת על גוגל על כך שהורידה את השם "המפרץ הפרסי" מהמפות שלה, והותירה את שמו של המפרץ ללא שם. שישה ימים לאחר מכן, איראן הודיעה כי גוגל וג'ימייל יתווספו לרשימת האתרים האסורים לכניסה באיראן. כלי תקשורת באיראן דיווחו כי המערכת החדשה תהיה מוכנה לכל היותר עד מרץ 2013. הרשת כבר אירחה מספר אתרים ממשלתיים ואקדמיים.

בידוד הרשת הנפרדת משאר העולם הוגדרה, על ידי איראן, כשיפור באבטחת הרשת. שר טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן, רזא תקפור , אמר כי: "השליטה באינטרנט לא צריכה להיות בידי מדינה אחת או שתיים. במיוחד בנושאים מרכזיים ובזמן משברים, אי אפשר לסמוך על הרשת הזו בכלל."

בספטמבר 2012, קרא המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, למנהיגי המערב לצנזר את הטריילר של תמימות המוסלמים, שפורסם ביוטיוב. בנוסף, הוא טען כי .

החל מאמצע 2014, ממשלתו של חסן רוחאני ביקשה להקל על מגבלות האינטרנט במדינה, כאשר שר התרבות האיראני, עלי ג'נאטי , השווה את ההגבלות לאיסור על מכשירי פקס, מכשירי וידאו וקלטות וידאו לאחר המהפכה האיראנית ב-1979."Iran's internet politics: Everyone's doing it" , The Economist, 19 July 2014.

בדצמבר 2016, התובע האיראני, אחמד עלי מונטזרי, העומד בראש ועדת הצנזורה של איראן באינטרנט, אסר על הצגת 14,000 אתרים באיראן. הוא הדגיש כי הנשיא רוחאני ושר הפנים האיראני, עבדולראזה רחמני פאזלי , הסכימו איתו בנושא, כאשר ייחס לאותם אתרים כ-"אזהרות רציניות"."Iran bans 14 thousand websites and accounts weekly" , Al Arabiya, 8 December 2016.

נכון לשנת 2018, ההערכה היא שבין 64% ל-69% מהאיראנים משתמשים באינטרנט.

 חסימת האינטרנט בהפגנות 2017–2018 
במהלך ההפגנות האיראניות ב-2017–2018, ממשלת איראן חסמה את הגישה לאינטרנט מרשתות סלולריות ואתרי אינטרנט שונים, כולל אינסטגרם וטלגרם, במאמץ למנוע הפגנות. במספר נקודות, הממשלה חסמה לחלוטין את הגישה לאינטרנט בחלקים רבים של המדינה.Ailsa Chang,In Response To Protests, Iran Cuts Off Internet Access, Blocks Apps , NPR, Morning Edition (3 January 2018).Laura Smith-Spark, UN experts urge Iran to respect rights of protesters, end Internet crackdown , CNN (5 January 2017). דו"ח מינואר 2018 שנכתב על ידי ארבעה כתבים מיוחדים  של משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם הביע דאגה מחסימת האינטרנט, וקבע כי: "הפסקות תקשורת מהוות הפרה חמורה של זכויות יסוד".

 חסימת האינטרנט ב-2019 
ב-17 בנובמבר 2019, ממשלת איראן הטילה סגירה מוחלטת של האינטרנט למשך שבוע בתגובה להפגנות הדלק ב-2019. סגירה זו אורגנה על ידי המועצה העליונה לביטחון לאומי ומשרד טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן. אף על פי שבסופו של דבר הגישה לאינטרנט חזרה, זו הייתה השבתת האינטרנט הגדולה ביותר בהיסטוריה האיראנית.

 העשור השלישי של המאה ה-21 
 חסימות האינטרנט ב-2022 
למרות הגינוי הכלל עולמי, הממשלה כיבתה והאטה את חיבורי הנתונים לאינטרנט למשך לפחות 40 ימים. הקבינט של ארצות הברית הנפיק רישיון D-2 כהקלה לסנקציות באיראן לחברות אינטרנט אמריקאיות שיעזרו לאיראנים להתחבר לאינטרנט. מוקדם יותר השנה נכנס לתוקף חוק הגנת מרחב הסייבר באיראן.

 חסימות האינטרנט ב-2025 
בעקבות התקיפה הישראלית ב-13 ביוני 2025, חסמו השלטונות את רוב תעבורת האינטרנט היוצאת מאיראן החוצה. בתגובה לכך, SpaceX הפעילה את האינטרנט הלווייני סטארלינק באיראן כדי להשיב את הגישה לאינטרנט באיראן.

 רשימת אתרים חסומים באיראן 
ה-SmartFilter של איראן חוסם את הגישה לרוב אתרי פורנוגרפיה, אתרים להט"בים, אתרים פוליטיים, אתרי מדיה חדשותית וכלי תוכנה פרטיים. איראן הואשמה בצנזורת אינטרנט יותר מכל מדינה אחרת מלבד הרפובליקה העממית של סין. החל משנת 2006, ה-SmartFilter של איראן מוגדר לאפשר אתרים מקומיים בשפה הפרסית, ולחסום אתרים בולטים בשפה האנגלית, כגון ה-BBC ופייסבוק. עד שנת 2008, חסמה איראן את הגישה ליותר מחמישה מיליון אתרים, שתוכנם נחשב לא מוסרי ואנטי-חברתי.

על אף שמספר אתרים פופולריים, כגון רדיט ואינסטגרם, יכולים להיחשב כלא מוסריים ואנטי-חברתיים באיראן, הם נותרים ללא חסימה על ידי המשטר האיראני.

להלן רשימה חלקית של אתרים ידועים שנחסמו על ידי איראן:
 אירוח קבצים:
 כללי: ארכיון האינטרנט
 סרטונים: יוטיוב, Twitch.tv (סטרימינג בשידור חי), Vimeo, ניקוניקו , Newgrounds
 תמונות: פליקר, 9GAG
 תוכנה: ApkPure
 שיתוף קבצים: The Pirate Bay
 מדיה חברתית: LinkedIn, פייסבוק, טוויטר, טיקטוק, VK, Disqus , Weibo, Odnoklassniki.ru
 חדשות: פוקס ניוז, CBS News, דויטשה ולה, BBC, ABC News, NDTV , NBC News, CNN, Vice News 
 חדשות טכנולוגיה: Uptodown, CNET, The Verge
 חדשות ספורט: NFL, CBS Sports
 העברת הודעות: טלגרם, Facebook Messenger, סיגנל, סקייפ
 אתרי בלוג: Blogger (Blogspot), WordPress.com, טאמבלר, מדיום
 מוזיקה: פנדורה, יוטיוב מיוזיק, ספוטיפיי
 בידור: נטפליקס, Zhanqi, Panda.tv, דיסני+, הולו
 תכנות ופיתוח: GitLab , Firebase, TensorFlow, אנדרואיד
 שירותי תשלום: Apple Pay, PayPal, Authorize.Net , Square , ויזה

בספטמבר 2020, אבולחסן פירוזבאדי, מנהל המרכז הלאומי למרחב הסייבר של איראן, תיאר את סין כ-"מודל" מצליח בצנזור האינטרנט. הוא הוסיף כי הצנזורה חלה כאשר "מערכת ההפעלה אינה עומדת בחוק האיראני" או "יוצרת בעיות תרבותיות, חברתיות, פוליטיות וביטחוניות" עבור ממשלת איראן.

ממשלת איראן גם מודעת לכך שתוכן שהופק מקומי, הנחשב כלא רצוי, יכול להופיע באינטרנט, בין היתר במקרה הפצתה של קלטת לוהטת של שחקנית אופרת הסבון האיראנית, זאר אמיר אברהאימי  (או מישהי הדומה לה).

על אף ההגבלות הממשלתיות, איראנים רבים רשומים ברשתות החברתיות המקוונות.

במהלך הפסקת האינטרנט במהלך ההפגנות ב-2022, כ-80% מכל האתרים הפופולריים נחסמו מיידית, כולל אינסטגרם, וואטסאפ, App Store, Google Play, סקייפ ו-LinkedIn (וזאת בנוסף להפסקות האינטרנט הממושכות ברחבי איראן).

 שיטות 
המנוע העיקרי של הצנזורה האינטרנטית באיראן הוא מסנן האינטרנט SmartFilter, שפותחה על ידי חברת Secure Computing Corporation  בסן חוזה, קליפורניה.OpenNet Initiative (2006). "Internet Filtering in Iran in 2004–2005: A Country Study" . Retrieved 9 December 2006. החברה האמריקאית טוענת כי איראן לא רכשה את התוכנה באופן חוקי.Knight, W. (2005.) "Iranian net censorship powered by US technology" . The New Scientist. Retrieved 9 December 2006. איראן פיתחה מאז חומרה ותוכנה משלה לסינון האינטרנט. כל תעבורת האינטרנט מנותבת דרך תשתית התקשורת הנשלטת על ידי המדינה של חברת התקשורת של איראן (TCI), המיישמת אמצעי מעקב נוספים.

יש עשרות ספקי שירותי אינטרנט (ISP) שפועלים באיראן. על כולם החוק מחייב להטמיע תוכנת בקרת תוכן לאתרי אינטרנט ולדואר אלקטרוני, עם עונשים מחמירים על אי ציות לחוק. נכון לשנת 2008, לפחות 12 ספקי אינטרנט נסגרו בגלל אי התקנה של מסנני אינטרנט מתאימים. ספק שירותי אינטרנט חייב לקבל אישור הן על ידי TCI והן על ידי המשרד לתרבות והכוונה אסלאמית לפני שהוא יוכל לפעול.Reporters Without Borders. "Report on Iran" . Retrieved 9 December 2006. ספק שירותי האינטרנט חייב לאחסן את כל הנתונים שנשלחים או מתקבלים על ידי משתמש למשך שלושה חודשים לפחות, ועליו לאחסן את הנתונים בגבולות איראן.

איראן משתמשת ביכולות האזנת סתר על מערכות התקשורת כדי לפקח על התקשורת של מתנגדי המשטר ואנשים אחרים. מרכז ניטור שהותקן על ידי נוקיה נטוורקס מנטר ומאחסן תקשורת אינטרנטית עבור גורמי אכיפת חוק איראניים. גם רשתות חברתיות מקוונות, במיוחד פייסבוק, מנוטרות על ידי המשטר האיראני. אזרחים שחוזרים הביתה ממגורים מחוץ לאיראן נחקרו ונעצרו בשל תוכן דפי האינטרנט האישיים שלהם בפייסבוק. לאחר ההפגנות בעקבות בחירות 2009, המעקב אחר המדיה החברתית גבר.

איראן מגבילה את מהירות האינטרנט כדי לתסכל משתמשים ולהגביל את התקשורת באיראן. הגבלת מהירות האינטרנט בקנה מידה גדול נצפתה בעקבות הבחירות לנשיאות איראן ב-2009, השבועות שלפני בחירות 2013, ובתקופות של תהפוכות פוליטיות בין-לאומיות. באוקטובר 2006, הממשלה הורתה לכל ספקי האינטרנט להגביל את מהירויות ההורדה שלהם ל-128 קילובייט לשנייה (kbit/s) עבור לקוחות פרטיים ובתי קפה אינטרנט, ללא כל סיבה שהוכרזה בפומבי. על פי רויטרס, המטרה של הוראה זו הייתה להגביל את הצריכה של תקשורת ההמונים המערבית .Reuters. (2006.) "Iran cuts Internet speeds to homes, cafes" . Reuters.com. החל משנת 2010, ספקיות האינטרנט בטהראן עשויות להציע מהירות גבוהה יותר של לפחות שני מגהבייט לשנייה (Mbit/s) עבור עסקים, בעוד שהמהירות המותרת למגורים נשארה 128 קילובייט לשנייה (kbit/s).

סינון מבוסס ניתוח תוכן התעבורה  (DPI) היא טכנולוגיה שחוסמת אתרים (או לפחות המרכיב המפר בו) על ידי ניתוח באופן מתמשך את תוכן התעבורה, על בסיס מופע של מילים או חומר ויזואלי (ללא קשר אם הוצפן או לא) שהוגדרו כבעייתיים. איראן עשויה להשתמש בו כדי לזהות חיבורים ל-VPN מבוססי TLS ולהשתמש בהתקפות על ה-TCP כדי להפריע לאותם חיבורים. בשנת 2009, הוול סטריט ג'ורנל דיווח שייתכן שנוקיה מכרה תוכנת DPI לאיראן לצורך ניטור ושינוי התוכן של תקשורת קולית ודואר אלקטרוני באינטרנט האיראני."Iran's Web Spying Aided By Western Technology"  by Christopher Rhoads in New York and Loretta Chao in Beijing, The Wall Street Journal, 23 June 2009. Retrieved 6/23/09. אנדרו לייטן, עובד של נוקיה, טען כי נוקיה מכרה תוכנה לאיראן לצורך האזנות סתר, אך החברה אינה מוכרת מוצרים עם סינון מבוסס ניתוח תוכן התעבורה.

 ענישה של מתנגדים 
עורכת הדין האיראנית-אמריקאית לזכויות אדם והגירה, לילי מאזהרי , המייצגת מתנגדים איראנים, דיווחה שאחד מלקוחותיה נעצר באופן מיידי לאחר ששלח אליה מסרון. היא אמרה כי: "הוא אמר לי שקיבל טלפון ממשרד המודיעין, והבחור הזה כשהלך לחקירה, שמו לפניו עותקים מודפסים של הצ'אטים שלו איתי. הוא אמר שהוא המום, והוא נשלח לכלא."

 עקיפת החסימה 
 שיטות 
בשנת 2003, קול אמריקה החל להפעיל שרת פרוקסי עבור אזרחים איראנים, ללא תשלום, בשיתוף פעולה עם החברות האינטרנטיות Anonymizer  ו-International Broadcasting Bureau . בכל פעם שששרת הפרוקסי נחסם במדינה, הוא מתחלף לכתובת IP אחרת, עד שגם זו נחסמת.Poulson, K. (2003). "US sponsors Anonymiser – if you live in Iran" . The Register UK. Retrieved 9 December 2006. חלק מהאתרים ומילות המפתח הקשורים לפורנוגרפיה חסומים בפרוקסי האמריקאי.A complete list of the blocked keywords on the American server can be found here . כמו כן, אתרים שאינם פורנוגרפיים (כגון שגרירות ארצות הברית) עלולים להיחסם בטעות.

 סנקציות של ארצות הברית 
לאחר הבחירות לנשיאות איראן ב-2009, הסנאט האמריקני אשרר את חוק נפגעי הצנזורה האיראנית  (VOICE), בהקצאה של 50 מיליון דולר למימון צעדים "כדי להתמודד עם מאמצי הממשלה האיראנית לבלום שידורים מבוססי רדיו, לוויין ואינטרנט".

בשנת 2018, ממשל טראמפ הגביר את הסנקציות הכלכליות האמריקאיות נגד איראן, בעקבות פרישת ארצות הברית מהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית. הסנקציות הללו לא נועדו למנוע מאזרחים איראנים לגשת לשירותי אינטרנט בסיסיים, אך חברות טכנולוגיה אמריקאיות רבות חסמו לאחר מכן את הגישה לשירותיהן באיראן. גם משתמשים איראנים שעובדים עם ממשלת איראן או מעורבים בטרור ספגו סנקציות. יתר על כן, ספקי טכנולוגיה מסתכנים בהעמדה לדין על ידי הקבינט של ארצות הברית אם הם מוכרים שירותי אינטרנט למשתמשים שהוטלו עליהם סנקציות.

זיהוי משתמש באינטרנט יכול להיות קשה, ולכן חלק מהחברות הפסיקו לחלוטין לשרת משתמשים באיראן. חנות האפליקציות של אפל ופלטפורמת ההודעות Slack אינן זמינות באיראן מאז 2018. בשנת 2019, הושעתה גם הגישה לשירותים בחינם ל-GitHub, GitLab , Amazon Web Services ומספר שירותי משחקי וידאו. עם זאת, השעיות כאלו עלולות לחזק בטעות את הצנזורה, על אף ש-Amazon Web Services, שירות שנאסר לשימוש באיראן, מארח את רוב הכלים שעוזרים לאיראנים לעקוף את מסנני הצנזורה. לפיכך, מפתחי אתרי אינטרנט נאלצו להשתמש בכלי אירוח פחות מאובטחים, שמותירים את אתריהם חשופים להתקפות רשת ומסכנים את אבטחת המשתמשים.

ההשעיות הללו נמשכות על אף קיומו של הרישיון הכללי D-1, שהונפק לראשונה על ידי המשרד לבקרה על נכסים זרים (ORAC) ב-2014. רישיון זה מאפשר לחברות פרטיות לספק טכנולוגיות מסוימות של "תקשורת אישית" למשתמשים באיראן. כאשר הסנקציות הוטלו מחדש על ידי ארצות הברית, מחלקת האוצר של ארצות הברית הדגיש כי רישיון כללי D-1 יסייע ב-"טיפוח חופש האינטרנט ותמיכה בעם האיראני".

 ראו גם 
 צנזורה באיראן
 תקשורת באיראן
 מדיה באיראן

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:צנזורה באסלאם
קטגוריה:צנזורה באיראן
קטגוריה:איראן: תקשורת
קטגוריה:צנזורה באינטרנט