הברוזאורוס

הברוזאורוס (שם מדעי: Habrosaurus; מילולית: "לטאה חיננית") היא סוג של דו-חיים נכחד דמוי-סלמנדרה שהתקיים באמריקה הצפונית בין  58.7 עד 84.9 מיליון שנה לפני זמננו, בין הקרטיקון העליון לפלאוגן.  הסוג תואר ב-1933 בידי צ'ארלס ו. גילמור  והמאובנים שלו התגלו במספר חפירות לאורך קנדה וארצות הברית, ביניהם בתצורת הל קריק שבויומינג ומונטנה, בתצורות לאנס (Lance Formation) ובשטח הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה.
 מאפיינים 
ההברוזאורוס היה חבר במשפחת הסירניים, המאופיינים בנאוטניה (היעדר מוחלט של גפיים אחוריות ושל זימים חיצוניים הן כראשן והן כבוגר) והוא הסוג העתיק ביותר בקבוצה וגם הגדול ביותר, כאשר הוא הגיע לאורך של 1.6 מטר, דומה לאורך של סלמנדרת ענק מודרנית, לפי הערכה של חוליות הגב שלו שהגיעו לאורך של שני ס"מ. הוא כנראה התקיים על קרקעית של מים מתוקים והיה בעל מבנה לסתות ושיניים קשיחות מסודרות יחד בשורה, אשר הותאמו לאכילה של טרף קשה כמו סרטנים ורכיכות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס ו. גילמור
קטגוריה:סירניים
קטגוריה:דו-חיים שחיו במזוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1933