יוהאן נפומוק ספ

יוהאן נפומוק ספ (בגרמנית: Johann Nepomuk Sepp; 7 באוגוסט 1816 – 5 ביוני 1909) היה היסטוריון ופוליטיקאי גרמני יליד בוואריה.Dr. Joh. Nepomuk Sepp (1816-1909). Ein Bild seines Lebens nach seinen eigenen Aufzeichnungen. 2 Bände. Regensburg 1917

 קורות חייו 
יוהאן נפומוק ספ נולד בבאד טלץ, בוואריה, אביו היה בורסקאי וצבעי, יוזף ברנהרד ספ. אמו הייתה מריה ויקטוריה אופלה. למד פילוסופיה ותאולוגיה קתולית, משפטים, פילולוגיה והיסטוריה במינכן. ב-1836 הפסיק את לימודיו באוניברסיטה לצורך טיול בשווייץ ובאיטליה, ולאחר מכן נכנס לסמינר גרגוריאנום במינכן. בשנת 1839 הוענק לו תואר Ph.D., והתבסס כחוקר פרטי בבאד טלץ. מ-1844 עד 1846 לימד כמרצה באוניברסיטת מינכן.

לאחר שנסע לסוריה, ארץ ישראל ומצרים בשנים 1845 ו-1846, מונה לעוזר פרופסור במינכן בשנת 1846, אך הודח בשנת 1847, יחד עם שבעה מעמיתיו, כתוצאה ממעורבותם בהתנגדות להעלאה לדרגת אצולה של לולה מונטז, פילגשו של לודוויג הראשון מבוואריה. תעודת ההוראה שלו נשללה וספ גורש מבירת בוואריה.

ב-1848 נבחר לאספה הלאומית של פרנקפורט, וב-1849 ללשכת הנבחרים של בוואריה. בשנת 1850 מונה על ידי מקסימיליאן השני, מלך בוואריה לפרופסור חבר להיסטוריה באוניברסיטה של מינכן, ויורשו, לודוויג השני, מלך בוואריה, קידם את ספ לדרגת פרופסור מן המניין. ספ פרש ממשרתו זו ב-1867.
במסגרת תרומותיו למפעלי המורשת הגרמנית רכש בשנת 1861 את מנזר וסוברון  שנהרס חלקית ושימש כמחצבה, כדי לשמרו לדורות הבאים.
ימין|ממוזער|המשלחת של ספ לאיתור עצמותיו של הקיסר הגרמני פרידריך ברברוסה בחורבות הקתדרלה הצלבנית של צור, 1874
ספ פרש לפתע בדצמבר 1867 "מסיבות אישיות".(see his memoir Denkschrift in Sache meiner Quieszierung, Munich, 1868) מונה ל-Zollparlament ב-1868, ובשנת 1869 נבחר שוב ללשכה הבווארית, שם היה אחד הנציגים המשפיעים ביותר של העניין הלאומי הגרמני בתקופה הקריטית בין 1870 ל-1871. ב-1872, בתקופת שלטונו של וילהלם הראשון, נסע שוב לארץ ישראל מטעם הקיסרות הגרמנית. בחסות הקנצלר ביסמרק נשלח ב-1874 לצור שבלבנון עם ההיסטוריון הנס פרוץ  שהתמחה בתקופה הצלבנית, כדי לאתר את שרידיו של פרידריך ברברוסה, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שמת ב-1190 באסיה הקטנה ועצמותיו הובאו לקבורה בקתדרלה הצלבנית של צור. ספ לא היה ארכאולוג בהכשרתו ומיזמו זה נתקל בביקורת.

ספ היה אדם משכיל ויחצן מוכשר. לפעמים נטה לפרשנויות מקוריות ואידיוסינקרטיות של ההיסטוריה, ולכן זכה בפי עמיתיו לכינוי "die umgestürzte Bücherkiste ("תיבת הספרים ההפוכה". יצירתו המרכזית האחרונה, תרומתו לפולקלור הגרמני, הופיעה ב-1890: "דת הגרמנים הקדמונים. המשך קיומם בסיפורי עם, תהלוכות וחגיגות עד ימינו".Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart מעין השקפה בדיעבד, סקירה דחוסה והשוואתית של ידע היסטורי אנתרופולוגי ודתי מצטבר ומעובד. כמו רוב יצירותיו, ספרו לא זכה למהדורה חדשה. מחקרו על המיתוסים, האגדות, המנהגים והנימוסים של בוואריה, ה-"Altbayerischer Sagenschatz" משנת 1876, מצוטט עד היום. עבודה זו, על אף שהיא דחוסה מאוד ואקלקטית, מהווה סקירה כללית של המיתולוגיה של בוואריה, עם התייחסויות ספרותיות. ספ פרסם גם תחת השם הבדוי "Eusebius Amort der Jüngere".

משנות ה-30 של המאה ה-19 ספ הסתפח לחוג של הפילוסוף יוזף גרס  במינכן. בשנת 1847 היה ממייסדי ה-"Akademische Tafelrunde" במינכן. בהיותו חבר באספה הלאומית של פרנקפורט השתייך למועדון הקתולי, ובין 1849 ל-1856 ל"אגודה למלוכה חוקתית ולחופש דת במינכן",Verein für konstitutionelle Monarchie und religiöse Freiheit in München היה דוברה לעיתים.

יוהאן נפומוק ספ נקבר בבית הקברות הדרומי הישן (Alter Südfriedhof) במינכן. מצבתו השתמרה.
בנו, ברנהרד ספ, היה גם הוא היסטוריון.

 עבודות נבחרות 
 Das Leben Jesu Christi. Regensburg 1842–1846, 7 Bände; 2. Auflage 1853–1862, 6 Bände3
 Das Heidenthum und dessen Bedeutung für das Christenthum. Regensburg 1853, 3 Bände
 Thaten und Lehren Jesu mit ihrer weltgeschichtlichen Beglaubigung. Schaffhausen 1864
 Geschichte der Apostel vom Tod Jesu bis zur Zerstörung Jerusalems. 2. Auflage, Schaffhausen 1866
 Das Hebräer-Evangelium oder die Markus- und Matthäus-Frage. Schaffhausen 1870
 Jerusalem und das Heilige Land. Schaffhausen 1862–1863, 2 Bände; 2. Auflage, Regensburg 1872–1876
 Neue architektonische Studien und historisch-topographische Forschungen in Palästina. Würzburg 1867
 Ludwig Augustus, König von Bayern. Schaffhausen 1869
 Deutschland und der Vatikan. Staats- und Volksmännern, sowie Kirchenobern zur ernsten Erwägung. München 1872.
 Altbayerischer Sagenschatz. München 1876
 Görres und seine Zeitgenossen. Nördlingen 1877
 Meerfahrt nach Tyrus zur Ausgrabung der Kathedrale mit Barbarossas Grab. Leipzig 1879
 Ein Volk von zehn Millionen, oder der Bayernstamm. München 1882
 Der bayrische Bauernkrieg mit den Schlachten von Sendling und Aidenbach. München
 Festschrift anläßlich der Enthüllung des Denkmals für Kaspar Winzerer (III) in Bad Tölz. 1887
 Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart. München 1890
 Der Schmied von Kochel. Bühnenstücke in 5 Akten, 1898
 Schmiedbalthes. Balthasar Maier im Türkenkriege und der Held in der Sendlinger Bauernschlacht. Gelegentlich der Errichtung seines Monumentes, 1900
 Festschrift zur zweiten Jahrhundertwende der Schlacht bei Sendling. München 1905
 Thaten und Lehren Jesu mit ihrer weltgeschichtlichen Beglaubigung. Schaffhausen 1864
 Geschichte der Apostel vom Tod Jesu bis zur Zerstörung Jerusalems. 2. Auflage, Schaffhausen 1866
 Das Hebräer-Evangelium oder die Markus- und Matthäus-Frage. Schaffhausen 1870
 Jerusalem und das Heilige Land. Schaffhausen 1862–1863, 2 Bände; 2. Auflage, Regensburg 1872–1876
 Neue architektonische Studien und historisch-topographische Forschungen in Palästina. Würzburg 1867
 Ludwig Augustus, König von Bayern. Schaffhausen 1869
 Deutschland und der Vatikan. Staats- und Volksmännern, sowie Kirchenobern zur ernsten Erwägung. München 1872.
 Altbayerischer Sagenschatz. München 1876
 Görres und seine Zeitgenossen. Nördlingen 1877
 Meerfahrt nach Tyrus zur Ausgrabung der Kathedrale mit Barbarossas Grab. Leipzig 1879
 Ein Volk von zehn Millionen, oder der Bayernstamm. München 1882
 Der bayrische Bauernkrieg mit den Schlachten von Sendling und Aidenbach. München
 Festschrift anläßlich der Enthüllung des Denkmals für Kaspar Winzerer (III) in Bad Tölz. 1887
 Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart. München 1890
 Der Schmied von Kochel. Bühnenstücke in 5 Akten, 1898
 Schmiedbalthes. Balthasar Maier im Türkenkriege und der Held in der Sendlinger Bauernschlacht. Gelegentlich der Errichtung seines Monumentes, 1900
 Festschrift zur zweiten Jahrhundertwende der Schlacht bei Sendling. München 1905
 לקריאה נוספת 
 ד"ר ג'ו. Nepomuk Sepp (1816–1909). עין בילד seines Lebens nach seinen eigenen Aufzeichnungen. 2 כרכים. רגנסבורג 1917
 Heinrich Best and Wilhelm Weege: Biographisches Handbuch der Abgeordneten der Frankfurter Nationalversammlung 1848/49. דיסלדורף 1996, עמ' 317f
 מאיירס שיחות-לקסיקון. מהדורה רביעית 1888–1890, כרך. 14, Verlag des Bibliographischen Instituts, Leipzig and Vienna, p. 869 (גרסה מקוונת)
 מוניקה פינק-לנג: "Dem Geiste nach verpflichtet". Die Görres-Schüler Johann Nepomuk Sepp אנד מייקל סטרודל. בתוך: Helmut Flachenecker und Dietmar Grypa (עורך): Schule, Universität und Bildung. Festschrift für Harald Dickerhof zum 65. Geburtstag. רגנסבורג 2007, עמ' 243–293
 נתן שור, "יוהאן נפומוק ספ", בתוך: ספר הנוסעים לארץ ישראל במאה הי"ט, הוצאת כתר, 1988, עמ' 260–261

 קישורים חיצוניים 

 מקור ויקי: Johann Nepomuk Sepp – Quellen und Volltexte 
 ספרות מאת ועל אודות יוהאן נפומוק ספ, בקטלוג ה-Deutsche Nationalbibliothek 
 יוהאן נפומוק ספ, במאגר הנתונים של Reichstagsabgeordneten 
 Johann Nepomuk Sepp במאגר המידע הפרלמנטרי, באתר הבית של Haus der Bayerischen Geschichte 
 ביוגרפיה של יוהאן נפומוק ספ. בתוך: Heinrich Best: Datenbank der Abgeordneten der Reichstage des Kaiserreichs 1867/71 bis 1918 (Biorab – Kaiserreich) (יש להזין את מונח החיפוש בפונקציית החיפוש) 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של פרנקפורט
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1816
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1909