מסילת הרכבת קהיר-קייפטאון

גשר מפל ויקטוריה על נהר זמבזי בגבול זמביה וזימבבווה. הגשר הושלם ב-1905 וסימן את סיום הסלילה של המקטע הדרומי של המסילה שאורכו 2,300 ק"מ|שמאל|ממוזער|250px
נוסעים עולים על הרכבת בקונגו הבלגית|שמאל|ממוזער|250px

מסילת הרכבת קהיר-קייפטאון היא פרויקט שיזמה האימפריה הבריטית לסלילת מסילת רכבת מקהיר, בצפון, לקייפטאון, בדרום, דרך הטריטוריות שבשליטת הבריטים וזאת כדי לחזק את אחיזתה באותן קולוניות. הפרויקט החל במאה ה-19 ועד עצירתו, לאחר מלחמת העולם השנייה, נסללו כ-5,600 ק"מ מתוך כ-10,500 ק"מ שתוכננו. נכון למאה ה-21 רובן של המסילות שהושלמה בנייתן, נמצאות בשימוש על ידי המדינות השונות.

 רקע 

במהלך המאה ה-19 ערכו המעצמות האירופאיות (בעיקר בריטניה, צרפת, ספרד, איטליה, גרמניה ופורטוגל) מרוץ לחלוקת אפריקה ביניהן וסיפוח שטחים ומדינות. האימפריה הבריטית, שהייתה המעצמה המובילה בקולוניאליזציה של אפריקה, שלטה על הקולוניות הבאות (שרובן היו במזרח אפריקה):

פיזור זה של הקולוניות העמיד בפני שלטונות בריטניה אתגר שליטה אמיתי. בין הפתרונות שהוצעו לשפר את הקשר בין המדינות שתחת שלטון בריטניה היו הקמת כבישים, סלילת מסילות רכבת במרכזה ומזרחה של אפריקה והנחת קווי תקשורת טלגרף.

 תכנון המסילה 
הרעיון לבניית מסילה באפריקה הועלה לראשונה, ב-1875 על ידי כתב הדיילי טלגרף אדווין ארנולד  שהשתתף במשלחת המחקר של הנרי מורטון סטנלי לגילוי מקורותיו של נהר הקונגו. ארנולד הציע לבנות מסילת רכבת בין קונגו הבלגית לסודאן.

במקביל התווה מנהיג דרום אפריקה, ססיל רודס, תוכנית לסלילת מסילה שתעבור בין מדינות החסות של בריטניה בדרום היבשת. רודס, שהיה תומך נלהב של האימפריה הבריטית, ראה בעיני רוחו מסילה שתאפשר, מצד אחד, הובלה מהירה של הצבא הבריטי בין נקודות התלקחות ברחבי היבשת ומצד שני תשפר את המסחר בתוך ומחוץ לאפריקה.

 עימותים עם המעצמות האחרות 
הגבולות של הקולוניות הבריטיות באפריקה עם הקולוניות של המעצמות האירופאיות האחרות היוו מקור לעימותים בין המעצמות לאחר שלאותן מעצמות היו גם תוכניות לבניית מסילות רכבת חוצות מדינות:
 באזור דרום סודאן ואתיופיה הסתכסכה בריטניה עם צרפת ששאפה לחבר בין הקולוניות שלה בצפון ובמרכז אפריקה. סכסוך זה גרם לתקרית פשודה ובסופו של דבר לנסיגת הצרפתים מאזור הסכסוך.
 עימות נוסף התחולל מול פורטוגל, במרכז היבשת, בעקבות ניסיונה של פורטוגל לחבר את אנגולה הפורטוגזית (בדרום מערב אפריקה) עם מוזמביק הפורטוגזית (במזרח אפריקה).
 הקולוניות של גרמניה באזור אגם טנגניקה (מזרח אפריקה הגרמנית) שברו את רצף הטריטוריות הבריטיות ומנעו סלילה באזור זה. במסגרת החתימה על חוזה ורסאי, לאחר מלחמת העולם הראשונה, הועברו חלק מהטריטוריות הגרמניות לידי בריטניה דבר שאפשר רצף יבשתי בריטי בין קהיר לקייפטאון.
 מלחמות הבורים, בדרום אפריקה, ערערו גם הן על ההגמוניה הבריטית בדרום היבשת ועל יכולתה להוציא לפועל את תוכנית הרכבת.

 הסביבה 
בנוסף להתמודדות עם המעצמות האירופאיות האחרות נאלצו מתכנני המסילה הבריטים להתמודד עם פני השטח בנתיב המסילה. אתגרים אלו כללו אזורים מדבריים במצרים וסודאן, נהרות רחבים שחצו את מסלול הרכבת (הנילוס והנחלים באגן הניקוז שלו וכן נהר זמבזי) והרים וג'ונגלים במרכז היבשת.

 בניית המסילה 
העבודות לסלילת המסילה החלו במספר אתרים לאורך המסלול המתוכנן של 10,500 הקילומטרים.

 החלק הצפוני 
בחלקה הצפוני של אפריקה (מצרים וסודאן) התבססה המסילה על תשתית שהייתה קיימת כבר במצרים וחיברה את פורט סעיד-אלכסנדריה-קהיר וכעת הוארכה עד אסואן. מסילה זו נבנתה ברוחב הסטנדרטי הבריטי של 1.44 מטר. המשך המסילה בסודאן נבנה ברוחב של 1.07 מטר כשהמעבר בין שתי המסילות היה על גבי מעבורת שחצתה את הנילוס. מטרתו העיקרית של המקטע הסודאני נועד לשרת את הכוחות הבריטים, בפיקודו של הורשיו קיצ'נר, במהלך המלחמה המהדית.

 החלק המרכזי 
בחלקה המרכזי של אפריקה נתקלו הבריטים בתנאי שטח מאתגרים של הרים וג'ונגלים מצד אחד והטריטוריה של מזרח אפריקה הגרמנית שחסמה את דרכה של המסילה. רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, במסגרת הסכם ורסאי, השיגו הבריטים רצף טריטוריאלי במרכז אפריקה שאפשר להם לחדש את עבודות המסילה.

 החלק הדרומי 
בחלקה הדרומי של היבשת נסללה המסילה ברוחב של 1.07 מטר ועד 1905 הצליחו הבריטים לסלול כ-2,300 ק"מ בין קייפטאון למפלי ויקטוריה (שעל גבול זמביה וזימבבואה) שם השלימו הבריטים ב-1905 את הקמת גשר מפל ויקטוריה על נהר זמבזי.

 האטת הפיתוח 
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הואטו עבודות הפיתוח של הקו בעקבות המשבר הכלכלי העולמי שהביא לשפל הגדול ולעצירת ההשקעות. גם במהלך מלחמת העולם השנייה לא חלה התקדמות רבה בסלילה וזאת לאחר שמשאביה של בריטניה הופנו לטובת המאמץ המלחמתי על חשבון המשך ההשקעה במסילה.

 הפסקת העבודות 
לאחר מלחמת העולם השנייה החל תהליך הדה-קולוניזציה של אפריקה שהביא להקמת מדינות עצמאיות ויציאתה הדרגתית של בריטניה מאפריקה דבר שביטל כמעט לחלוטין את הסיבה המרכזית שבגללה נבנתה המסילה. בסך הכל נסללו כ-5,600 ק"מ מסילה מתוך 10,500 הקילומטרים המתוכננים.

סכסוכי גבול בין חלק מהמדינות שהוקמו גרמו, במקרים מסוימים, לסגירת הגבול ולמניעת מעבר רכבות בין אותן מדינות. כמו כן שינו חלק מאותן מדינות את מדיניות ההשקעות שלהן שהביאו להקטנת התקציב לתחזוקת המסילות וציוד הנסע דבר שפגע בהיקף הנסיעה

 מצב המסילה במאה ה-21 
נכון למאה ה-21 להלן מצב המקטעים השונים של המסילה:

 אזור ביבשת  מקטע  מסלול  סטטוס  הערה דרום היבשת  מערבי • דרום אפריקה: קייפטאון, קימברלי, מייפקינג• בוטסואנה: גאבורונה, פרנסיסטאון• זימבבואה: בולאוואיו  מסילה פעילה  מזרחי • דרום אפריקה: פורט אליזבת, בלומפונטיין, יוהנסבורג, פרטוריה, מוסינה • זימבבואה: בולאוואיו  מסילה פעילה  בבולאוואיו התמזגה המסילה המזרחית עם המערבית  מרכזי • זימבבואה: בולאוואיו, מפלי ויקטוריה• זמביה: ליווינגסטון, לוסקה ונדולה• הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: סקניה , לובומבאשי, טנקה , בוקמה, קמינה , קבלו , וקינדו   מסילה פעילה  צפוני • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קינדו , יובירה • בורונדי: בוג'ומבורה, קיינזה • רואנדה: בוטרה , קיגאלי• אוגנדה: קמפלה  מסילה לא פעילה  הסלילה לא הושלמה מרכז היבשת  דרומי • אוגנדה: קמפלה, נג'רו , בוסמבטיה , טורורו , גולו  מסילה פעילה  מרכזי • אוגנדה: גולו• דרום סודאן: ג'ובה, ואו  מסילה לא פעילה  הסלילה לא הושלמה  צפוני • דרום סודאן: ואו• סודאן: בבנוסה   מסילה לא פעילה  הסלילה הושלמה אולם הגבול נסגר בגלל סכסוך פוליטי צפון היבשת  סודאן • סודאן: בבנוסה , סנאר , ח'רטום, ואדי חלפא  מסילה פעילה  גבול סודאן / מצרים • סודאן: ואדי חלפא• מצרים: אסואן  מסילה לא פעילה  הסלילה לא הושלמה  מצרים • מצרים: אסואן, לוקסור, אסיוט, קהיר, בנהא, אלכסנדריה, דמיאט, פורט סעיד  מסילה פעילה

 שלוחות 
מסילת קהיר-קייפטאון, שכיוונה העיקר היה צפון-דרום, שימשה כציר תחבורה מרכזי אליו התחברו שלוחות ממערב וממזרח:
 שלוחת אוגנדה - קניה  חיברה את נמל הים מומבסה, קניה לקמפלה (אוגנדה). המסילה שנבנתה ברוחב פסים של 100 ס"מ שודרגה ב-2016 לרוחב סטנדרטי שאפשר חיבורה בקמפלה למסילת קהיר-קייפטאון.
 שלוחת טנזניה - זמביה  חיברה את נמל הים דאר א-סלאם, טנזניה למערב טנזניה ולזמביה. המסילה הזו הושלמה ב-1975 וחוברה למסילת קהיר-קייפטאון.
 שלוחת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו - אנגולה  חיברה את נמל הים פורט לוביטו , אנגולה לטנקה , הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שם חוברה למסילת קהיר-קייפטאון.
 שלוחות הרכבות של מוזמביק  חיברה את נמלי הים של מוזמביק (ביירה, מפוטו ונקאלה) למרכז היבשת שם חוברו למסילת קהיר-קייפטאון.

 לקריאה נוספת 

 Sölch, Werner (1985), Kap-Kairo: Eisenbahnen zwischen Ägypten und Südafrika. Düsseldorf: Alba Verlag,  (גרמנית)
 Tabor, George, The Cape to Cairo Railway & River Routes (2003), London: Genta. .
 Pitt, Colin (2016), The story of the cape to Cairo Railway, Vol. 2. CP Press. 
 Weinthal, Leo, The story of the Cape to Cairo railway and river route from 1887 to 1922; the iron spine and ribs of Africa, London, Pioneer Pub. Co, 1923

 ראו גם 
 מסילת הרכבת חוצת סהרה

 קישורים חיצוניים 

 מסע לסודאן, אוגנדה וקניה 1935, באתר "היסטוריית הרכבות של מייק"
 חברת רובוס לטיולי רכבות בין קהיר לקייפטאון, באתר rovos.com
 מסילת הרכבת קהיר-קייפטאון, באתר rhodesianstudycircle.org.uk
 למפלי ויקטוריה עם מסילת הרכבת קהיר-קייפטאון, באתר tothevictoriafalls.com
 מסילת הרכבת קהיר-קייפטאון, באתר theheritageportal.co.za
 , 2020
 , 2018
 , 2022

 הערות שוליים 

קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:אוגנדה: היסטוריה
קטגוריה:זימבבואה: היסטוריה
קטגוריה:זמביה: היסטוריה
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: היסטוריה
קטגוריה:דרום אפריקה: היסטוריה
קטגוריה:טנזניה: היסטוריה
קטגוריה:מוזמביק: היסטוריה
קטגוריה:קניה: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: רכבות
קהיר
קטגוריה:אפריקה: מסילות רכבת