אכילת דג עם חלב

אכילת דג עם חלב היא סוגיה הלכתית בה דנו הפוסקים אם יש באכילתם יחד חשש סכנה. ההשלכה המעשית הייתה שחלק ניכר מקהילות הספרדים נהגו להימנע מאכילתם יחד. 

 רקע היסטורי 
קיימות מספר הוכחות לכך שבזמן חז"ל נהגו לאכול דגים עם חלב, ללא חשש. למשל, במסכת חולין מסופר ששמואל אכל דגים עם כותח (משקה חלבי). במקום אחר במסכת חולין נאמר שמותר לבשל דגים עם חלב, ולמדו מכך הראשונים שגם אכילת דגים עם חלב מותרת,. כמו כן במסכת כלה, נאמר משלו משל "לדג הבא מבית הצייד", ופירש רבי אברהם בן נתן בספר המנהיג שהכוונה "שמותר לאכלו אף בחלב". גם במדרש "אלפא ביתא" נכתב שהתורה התירה דגים בחלב כתחליף לבשר בחלב: "אסרתי לכם בשר בחלב, התרתי לכם בשר דגים בחלב".ממוזער|בייגל עם סלמון וגבינת שמנת מאכל מסורתי בניו יורק

 הדיון ההלכתי 
הרמב"ם במשנה תורה, ובעקבותיו רבי יעקב בן אשר בארבעה טורים, פסקו שמותר לאכול דגים עם חלב. רבי יוסף קארו כתב על כך בספרו בית יוסף: "ומכל מקום אין לאכול דגים בחלב מפני הסכנה, כמו שנתבאר בספר אורח חיים סימן קע"ג".וכך גם פסק רבי מרדכי יפה בספר "הלבוש" (יורה דעה, פז). רבי משה איסרליש ציין שלא ראה מימיו מנהג כזה, וכיוון שאין מקור למנהג זה, והבית יוסף בסימן קע"ג לא התייחס לנושא, וכנראה נפלה טעות בדבריו. אחרונים נוספים כתבו דברים דומים, ביניהם: הסמ"ע, הבאר שבע, הט"ז, הש"ך, החיד"א ועוד. לכן הם התירו אכילת דג עם חלב, בהסתמך גם על המקורות בספרות חז"ל שמשמע מהם שאין איסור בדבר.

אחרונים אחרים פירשו שכוונת הבית יוסף להשוות בין בשר וחלב ולומר שקיימת סכנה באכילת דג עם חלב כמו באכילת דג עם בשר, שנאסרה בסימן קע"ג. חלק מהפוסקים אף כתבו שהם שמעו מרופאים מומחים שאכילת דג עם חלב אכן מסוכנת לבריאות. רבי יצחק למפרונטי כתב שאף על פי שהוא שמע מרופאים שאין כל סכנה באכילת דג עם גבינה או חמאה, מכל מקום הוא ומשפחתו נמנעו מכך, מפני "שהדבר יצא מפי המלך הוא מרן הבית יוסף".

יש שהביאו מקור לסכנה באכילת דג עם חלב מדברי רבינו בחיי בפירושו לתורה: . רבי יעקב עמדין כתב על דברי רבינו בחיי: "דעת הרופאים היא, לא מדעת חכמי ישראל אמרה". רבי יחיאל מיכל אפשטיין טען שדברי רבינו בחיי אמורים רק לגבי דג וגבינה שהתבשלו יחד, ולא לגבי דג וחלב.

הרב יהודה לנדא כתב שדברי הבית יוסף נאמרו על פי הוראת הרופאים בימיו, ולכן הדבר נתון להחלטת הרופאים. וכך פסק למעשה גם הרב אליעזר מלמד.

 חומרות נוספות 
יש שכתבו להחמיר אף ליטול ידיים ולהדיח את הפה בין דגים לגבינה. יש שכתבו שהדבר לא עוזר מכיוון שאיסור העירוב הוא במערכת העיכול ולא בפה או בידיים.

המנהג כיום
בקרב רוב הספרדים המנהג להחמיר באכילת דג עם חלב כדברי הבית יוסף, ואילו האשכנזים ברובם אינם מחמירים בזה. עם זאת, ישנם פוסקים ספרדים הסוברים שהדבר מותר גם לספרדים, בהם: רבי מסעוד חי רקח, רבי חזקיה די סילוה, החיד"א, רבי יוסף מולכו, הרב שלום משאש, הרב חיים דוד הלוי ועוד. הרב עובדיה יוסף כתב שיש להימנע מאכילתם יחד מתוקף המנהג. 

כמו כן ישנן חסידויות מעטות שנמנעות מאכילת דגים עם חלב.

הרב בן ציון אבא שאול כתב שאין לתמוה כיצד ייתכן שדבר יהיה אסור משום סכנה לעדה אחת ולעדה שנייה אינו מסוכן, משום שמאחר והרמ"א פסק שאין איסור באכילתם, שוב אין סכנה לאשכנזים. אמנם הכף החיים ענה על שאלה זו באופן אחר, וכתב ש"אין כל אויר המקומות שוים, וגם לא כל טבעי בני אדם שוים".

תחולת האיסור על סוגי מאכל שונים
דגים המטוגנים בחמאה
בספרים פחד יצחק וחינוך בית יהודה כתבו בשם רופאים שאין בעיה לאכול דגים מטוגנים בחמאה, כך כתב גם הרב עבדאללה סומך והוסיף שכך המנהג, הרב יוסף חיים מבגדאד טען שמדברי הבית יוסף לא משמע שיש חילוק בעניין, הרב עובדיה יוסף פסק שניתן להקל ולאכול דגים המטוגנים בחמאה.

מעדני חלב וג'לטין דגים
מספר מעדני חלב מיוצרים עם ג'לטין דגים, בעקבות כך התעוררה שאלת היתר אכילתם לספרדים: יש שהתירו משום ביטול בשישים, יש שהתירו מפני שהג'לטין מעובד ולא נחשב לדג, ויש שאסרו.

 לקריאה נוספת 
 הרב עובדיה יוסף, יחוה דעת, חלק ו סימן מח


הערות שוליים

קטגוריה:אכילה ושתייה ביהדות
קטגוריה:כשרות
קטגוריה:דגים בתרבות
קטגוריה:אכילת דגים