ותיק חברי הכנסת

ותיק חברי הכנסת הוא חבר הכנסת בעל הוותק הרב ביותר בכנסת, מבין חבריה של כנסת מסוימת.

מטבע הדברים, בשנותיה הראשונות של הכנסת לא היה מקום לתואר זה, כאשר רבים מחברי הכנסת כיהנו בה החל מיומה הראשון והיו בעלי ותק זהה. רק במהלך כהונת הכנסת העשירית, עם התפטרותו של מנחם בגין מן הכנסת, נותר חבר הכנסת תופיק טובי בעל הוותק הרב ביותר במשכן – כהונה רצופה מיום כינונה של הכנסת הראשונה.

עד לכנסת ה-16 לא הייתה לתואר זה משמעות חוקית או מעשית כלשהי, אולם בשנת 2000 תוקן חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 27) ושונה אופן ניהול הכנסת בעת היבחרה מחדש. עד אז קבע החוק כי זקן חברי הכנסת יהיה יושב הראש הזמני בעת פתיחת מושבה הראשון של הכנסת הנבחרת (לאחר פתיחת ישיבתה הראשונה על ידי נשיא המדינה באופן סמלי), וינהל את ישיבותיה עד לבחירת יושב הראש הקבוע. בתיקון לחוק נקבע כי מעתה ימלא תפקיד זה ותיק חברי הכנסת, ולא זקן החברים בה.

כך הוגדר תואר זה בחוק היסוד:"מי שתקופת כהונתו בכנסת היא הארוכה ביותר, ברציפות או שלא ברציפות, ומבין בעלי ותק שווה - המבוגר שבהם".בחוק נקבעה גם מגבלה, לפיה ראש הממשלה המכהן או הנבחר, וכן שרים וסגני שרים, לא ינהלו את ישיבות הכנסת מכוח חוק זה, והתפקיד יועבר לחבר הכנסת הוותיק ביותר שאינו מכהן באחת מן המשרות הללו.

חבר הכנסת שמעון פרס, שניהל בכנסת ה-14 ובכנסת ה-15 את ישיבות הפתיחה מכוח היותו זקן חברי הכנסת, קיבל בכנסת ה-16 ובכנסת ה-17 את ניהול הישיבה בשל היותו גם ותיק חברי הכנסת באותה העת.

בשנת 2016 תוקן החוק פעם נוספת (תיקון מס' 43), ונקבע כי הסדר זה יוסיף להתקיים רק כאשר יו"ר הכנסת היוצאת לא נבחר מחדש לכנסת. כאשר היו"ר היוצא נבחר גם לכנסת הבאה, ימשיך היו"ר היוצא בתפקיד הזמני עד לבחירת יושב ראש קבוע.

תיקון זה נכנס לתוקפו בכנסת ה-21, ומאז ועד עתה (הכנסת ה-25) לא אירע שיו"ר כנסת לא נבחר מחדש לכנסת. משכך, נוהלו ישיבות הפתיחה של כנסות אלו על ידי יושבי הראש היוצאים, והתואר 'ותיק חברי כנסת' נותר למעשה סמלי בלבד.

על אף האמור, בראשית כהונת הכנסת ה-23, לאחר שיו"ר הכנסת הזמני יולי אדלשטיין התפטר מתפקידו במחאה על פסיקת בג"ץ שחייבה אותו לכנס את הכנסת לשם בחירת יו"ר קבוע, העניק בית המשפט העליון באופן חריג לח"כ עמיר פרץ, שהיה ותיק חברי הכנסת, סמכות לניהול ישיבה מיוחדת של הכנסת לצורך בחירת יו"ר קבוע.

 ותיקי חברי הכנסת 
הרשימה מפרטת את האישים שהיו ותיקי חברי הכנסת במועד התכנסותה של כל אחת מן הכנסות, למן הכנסת ה-11 ואילך (עד לכנסת זו היה יותר מחבר כנסת אחד בעל ותק מקסימלי).

 עד הכנסת השש עשרה 
בתקופה זו עדיין לא נקבע מעמד רשמי לוותיק חברי הכנסת, והיו"ר הזמני היה זקן חברי הכנסת.
+מס'דיוקןשם/תקופת חייםסיעההכנסתהשבעת הכנסתהערות1טקסט=|115x115 פיקסליםתופיק טובי
(1922-2011)חד"שהכנסת האחת עשרה13 באוגוסט 1984ישיבת הכנסת נוהלה בידי חבר הכנסת יוסף בורג, שהיה זקן חברי הכנסת. חבר הכנסת טובי היה אחרון חברי הכנסת שנבחרו לאספה המכוננת שהמשיך לכהן ברצף עד אמצע כהונת הכנסת ה-12הכנסת השתים עשרה21 בנובמבר
1988ישיבת הכנסת נוהלה בידי יאיר שפרינצק, שהיה זקן חברי הכנסת2טקסט=|94x94 פיקסליםשמעון פרס
(1923-2016)המערךהכנסת השלוש עשרה13 ביולי 1992ישיבת הכנסת נוהלה בידי יצחק שמיר, שהיה זקן חברי הכנסת, על אף שכיהן בתפקיד ראש הממשלה באותה העתהעבודההכנסת הארבע עשרה17 ביוני 1996שמעון פרס ניהל את ישיבת הפתיחה, מכוח היותו זקן חברי הכנסתישראל אחתהכנסת החמש עשרה7 ביוני 1999

 מהכנסת השש עשרה ועד לכנסת העשרים ואחת 
בתקופה זו קבע החוק שוותיק חברי הכנסת יהיה יושב הראש הזמני של הכנסת עד לבחירת יו"ר קבוע.
+מס'דיוקןשם/תקופת חייםסיעההכנסתהשבעת הכנסתהערות1טקסט=|95x95 פיקסליםשמעון פרס
(1923-2016)עבודה-מימדהעבודההכנסת השש עשרה17 בפברואר 2003פרס היה גם זקן חברי הכנסתקדימההכנסת השבע עשרה17 באפריל 20062טקסט=|100x100 פיקסליםמיכאל איתן
(1944-2024)הליכודהכנסת השמונה עשרה24 בפברואר 2009ותיק חברי הכנסת היה למעשה חיים רמון, אך כיוון שחוק יסוד: הכנסת קובע כי מי שמכהן כשר לא יעמוד בראשות הכנסת מילא מיכאל איתן תפקיד זה.
חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר החזיק בוותק זהה לזה של מיכאל איתן, ואף היה מבוגר ממנו, אך גם הוא לא מילא את התפקיד בשל היותו שר בממשלה.3מרכז|90x90 פיקסליםבנימין בן אליעזר
(1936-2016)העבודההכנסת התשע עשרה5 בפברואר 2013בן אליעזר היה גם זקן חברי הכנסת4טקסט=|97x97 פיקסליםעמיר פרץ
(-1952)המחנה הציוניהכנסת העשרים31 במרץ 2015

 מהכנסת העשרים ואחת ואילך 
בתקופה זו קובע החוק שוותיק חברי הכנסת יהיה יושב הראש הזמני של הכנסת רק אם היו"ר היוצא לא נבחר לכנסת החדשה.
+מס'דיוקןשם/תקופת חייםסיעההכנסתהשבעת הכנסתהערות1מרכז|97x97 פיקסליםעמיר פרץ
(-1952)העבודההכנסת העשרים ואחת30 באפריל 2019ישיבת הכנסת נוהלה בידי חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהיה יו"ר הכנסת העשרים והעשרים ואחתהעבודה-גשרהכנסת העשרים ושתיים3 באוקטובר 2019העבודה-גשר-מרצהכנסת העשרים ושלוש16 במרץ 2020ישיבות הכנסת הראשונות נוהלו בידי חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהמשיך בתפקידו מהכנסת ה-22. משלא הסכים לקבוע מועד לבחירת יו"ר קבוע, פנו מספר עמותות ומפלגות בעתירה לבג"ץ, וזה הורה לאדלשטיין לכנס בהקדם את הכנסת. בתגובה התפטר ח"כ אדלשטיין מתפקידו כיו"ר הכנסת, דבר שהביא למשבר חוקתי. בשל כך קבע בית המשפט העליון בפסק דין חריג, כי הוא מעניק לוותיק חברי הכנסת, עמיר פרץ, את הסמכות לכנס את הכנסת לישיבה מיוחדת בה יבחר יו"ר קבוע. ביום 26 במרץ 2020 כינס עמיר פרץ את הכנסת וזו בחרה בבני גנץ ליושב ראש קבוע2מרכז|90x90 פיקסליםמשה גפני
(-1952)יהדות התורההכנסת העשרים וארבע6 באפריל 2021יושב הראש הזמני היה חבר הכנסת יריב לוין, שכיהן כיו"ר הכנסת העשרים ושלושהכנסת העשרים וחמש15 בנובמבר 2022יושב הראש הזמני היה חבר הכנסת מיקי לוי, שכיהן כיושב ראש הכנסת העשרים וארבע

 ראו גם 
 זקן חברי הכנסת
 בג"ץ התנועה למען איכות השלטון בישראל נגד יושב ראש הכנסת

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:היסטוריה של הכנסת
קטגוריה:יושב ראש הכנסת