החלטה 1450 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 1450 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-13 בדצמבר 2002, לאחר הפיגועים נגד יעדים ישראליים בקניה.

 ההחלטה 
לאחר שאישרה מחדש את עקרונות אמנת האומות המאוחדות והחלטות 1189 (1998), 1269 (1999), 1368 (2001) ו-1373 (2001), גינתה המועצה את תקיפת מטרות ישראליות בקיקמבלה ובמומבסה, קניה ב-28 בנובמבר 2002.

מועצת הביטחון אישרה מחדש את הצורך להילחם באיומים על השלום והביטחון הבינלאומיים הנגרמים מפעולות טרור ובחובה של מדינות לדבוק באמנה הבינלאומית לדיכוי הפצצות טרור ובאמנה לדיכוי פעולות בלתי חוקיות נגד בטיחות התעופה האזרחית. המועצה קיבלה את נטילת האחריות מצד אל-קאעידה לפיגוע בקניה, אישר את התחייבויותיהן של מדינות על פי החלטה 1390 (2002), והביע הזדהות ותנחומים למשפחות הקורבנות, לאומות ולממשלות קניה וישראל.

ההחלטה קראה לכל המדינות להביא את העבריינים לדין בהתאם להתחייבויותיהן על פי החלטה 1373. לבסוף, סיכמה המועצה בהבעת נחישותה להילחם בכל צורות הטרור.

 ההצבעה 
ההחלטה התקבלה בתמיכת 14 חברי המועצה, בעוד שסוריה התנגדה לה. הנציגים הסורים הסבירו את עמדתם, ואמרו כי מדינתם גינתה את הפיגועים אך מתנגדת לשימוש חוזר בישראל בטקסט ובשפה החורגים מהמטרה העיקרית של ההחלטה. יתר על כן, סוריה הצהירה כי ישראל ביצעה "זוועות טרור" בעצמה מדי יום נגד האוכלוסייה הפלסטינית.

ההחלטה הייתה הפעם הראשונה שבה הוזכרו או גונו תקיפות על יעדים ישראליים בהחלטה של המועצה; מועצת הביטחון לא הזכירה את האבדות הישראליות לאחר הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה ב-1994.

 הערות שוליים 

1450
1450