ארנה שווימר

ארנה שווימר (בהונגרית: Schwimmer Ernő, פשט, 21 בנובמבר 1837 – בודפשט, 25 בפברואר 1898) היה כירורג, ורופא עור יהודי-הונגרי מומר, רופא ראשי בבית חולים, פרופסור באוניברסיטה, יועץ מלכותי, המומחה ההונגרי הראשון ברפואת עור.

 ביוגרפיה 
ארנה שווימר נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד שווימר (1795–1864) רופא בעיר פשט ושל טרז שפיצר. את השנתיים הראשונות ללימודי הרפואה השלים בעיר הולדתו ואת השאר באוניברסיטת וינה, שם הוסמך לדוקטור לרפואה ב-1861. לאחר מכן עבד כרופא מתמחה בבית החולים הציבורי של וינה במחלקות שונות, במשך הזמן הארוך ביותר עבד עם המורים רופאי העור זיגמונד ופרדיננד פון הברה . לאחר ארבע שנות התמחות בבית חולים נסע למצרים כדי להתמודד מקרוב עם מחלות עור אנדמיות במזרח. לאחר שישה חודשים חזר הביתה מנסיעתו למצרים והתיישב בפשט. עם זאת, הוא לא קיבל שום תמיכה ולכן נאלץ לעסוק ברפואה כללית לזמן מה. לבסוף, באישורו של הרופא הראשי יוז'ף רוז'אי (במקור רוזנפלד), הוא קיבל עבודה באחת המחלקות של בית החולים סנט רוקוש, שם טיפל במחלות עור. מאוחר יותר פתח מרפאה למטופלים בתשלום על חשבונו. בשנים 1870–1871 קיבל בהוראה בתחום הפרעות העור ומכאן ואילך חי אך ורק במקצועו. בשנת 1875 הוא מונה לרופא מטפל במחלקה למחלות זיהומיות חריפות של בית החולים סנט רוקוש. בשנים 1878–1879 קיבל את התואר מרצה בכיר, ובשנים 1891–1892 מונה לפרופסור. הוא היה הרופא הראשי של המחלקה הדרמטולוגית של בית החולים הציבורי סנט אישטוואן (Szent István). שווימר השתתף באופן פעיל בתנועות ספא הונגריות כבעלים של ספא ליפיק. שווימר פעל בעשרות פורומים ואגודות:
 הוא היה נשיא האיגוד ההונגרי של רופאי עור ואורולוגים
 רופא ראשי של מחלקת העור של בית החולים הציבורי של בודפשט בדרך אילאי (Üllői út)
 סגן נשיא האגודה הלאומית לבלאנולוגית
 נשיא ויושב ראש הקונגרס הבינלאומי לדרמטולוגיה (Congrès international de dermatologie)
 של האגודה הרפואית המלכותית של בודפשט,
 חבר כבוד של המחלקה הדרמטולוגית בלונדון
 חבר ב-Société de dermatologie de France בפריז,
 חבר גם בוועד המנהל של ה-Wien Dermatological Gesellschaft
 חבר ב- Deutsche Dermatologisch Vereinigung, th Royal
 חבר ב-Hungarian Natural Society
 חבר קבוע בוועד המרכזי הקבוע של רופאים ונטוריסטים הונגרים
 חבר האגודה הלאומית לבריאות הציבור
 חבר בחברת הוצאת ספרי הרפואה ההונגרית

ב-12 בדצמבר 1897 ארגנה האגודה ההונגרית לדרמטולוגיה טקס בכיתת המרפאה הכירורגית של האוניברסיטה לכבוד יום השנה ה-25 שלו כרופא עור, כמייסד רפואת העור המודרנית. הוא גם היה עמית במערכת הלקסיקון הגדול של פאלאס.

 משפחתו 
אשתו הייתה אילקה קרן, בתו של הסוחר יעקב קרן, אותה נשא ב-18 ביוני 1867 בפשט. ב-10 באפריל 1883, הוא ומשפחתו המירו את דתם לקתולית.

ילדיהם:
 מרגיט שווימר (1870–1944). בעלה ד"ר יאמוש הגר.
 גיזלה שווימר (1871–1944). בעלה הוא קארוי ויגרט.

 מאמריו 
 az Orvosi Hetilapban (1863. A bőr idült beszűrődése, Az izzag, 1864–65. Vázlatok Egyiptomból, 1866. A közönséges bubor egy esete. Pemphigus vulgaris, 1868. Az idült bőrbajok önállóságáról, 1869. A helybeli gyógymód és átrakodás idült bőrbajoknál, 1870. A csalánküteg, 1871. A fejbőrről levált fejgombolyag, Plica polonica, 1875. Orvosi jelentés a budapesti általános poliklinikáról: Történeti és megfejtő észrevételek, Részletes jelentés a bőr- és bujakorosztályról, 1876. A salicilsav gyógyhatása egyes heveny kütegeknél, 1877. Adat a késői bujasenyv kórtanához, 1878. A himlővel járó hegképződés elleni újabb gyógyeljárás, 1879. Trichorrhexis barbae nodosa, Párisi kórházak, 1880. A festenyes bujakórról, 1881. A bőrbetegségek rendszertanáról, 1883. Xanthoma, 1884. A pityriasis rubra kórisméjéhez, 1885–86. A bújakóros bántalmak gyógykezelésének mai állása, A bőrgyógyászat befolyása a többi orvosgyógytudományi szakokra, 1887. A bőr és nyak hártyák gümőkórja, 1889. A pellagra-kérdéshez Magyarországban, Visszaemlékezés a párisi I. bőrgyógyászati kongresszusra, 1890. Influenza és bőrbántalmak, Sarcoma multiplex pigmentosum diffusum, 1891. A Koch-féle Lympha dermatologiai szempontból, A bőrgyógyászat Londonban, 1892. Az ichtyol therapeutikus használata egyes bőrbántalmak gyógykezelésénél, 1892. Visszaemlékezés a bőrgyógyászati nemzetközi kongresszus budapesti kirándulására, 1894. Az exema lényegéről 1895. Orvosi gyakorlat; diagnostikai és gyógykezelési tévedések)
 az Allgemeine Wiener medizinische Zeitungban (1863. Zur Frage des Lichen ruber)
 az Ungarische medinische Presseben (1866. Über das sogenannte Vertreiben der Kopf- und Gesichtsausschläge bei Kindern); a Wiener med. Wochenschriftben (1869. Dermatologische Mittheilungen; Ichthyosis sebacca, Eczema erythematosum)
 az Orvosi Zsebnaptárban (1875. Étető szerek alkalmazása és sebészi eljárás egyes bőrbántalmaknál)
 az Orvosi Évkönyvben (1875. Orvosi tudomány és gyakorlat az Ó-korban)
 a Magyar orvosok és természetvizsgálók Munkálataiban (XX. 1880. A lepra előjövetele Magyarországon); az Orvosi Szemlében (1881. Bőr- és bujakórtani rovat)
 a Biographisches Lexicon der hervorragendsten Aerzte aller Zeitenben (Wien u. Leipzig, 1883–84. Augustin, Bácsmegyei, Balassa, Balogh Pál, Balsaratus stb. életrajza)
 a Gyógyászatban (1887. Az orbáncz gyógyhatása egyes kóralakoknál, 1888. A bőrgyógyászat és bujakórtan jelen állása, 1888–89. Néhány újabb bőrgyógyászati szerről)
 a Magyar Salonban (1891. Szépség és bőrápolás); a Közkórházi Évkönyvben (1892. A sömörszerű bőrlob, Dermatit. herpetiformis)
 a Belgyógyászat Kézikönyvében (1894. A himlő, Tehénhimlő, Lepra, Poklosság).

Idegen nyelvű cikkeit felsorolja Hőgyes, Emlékkönyvében.

 עבודותיו 
 דֶרמָטוֹלוֹגִיָה. בודפשט, 1874 (ספריית חברת הוצאת הספרים הרפואיים ההונגרית. XV)
 מושבות ריר אוטופגיות של חלל הפה. לוקופלאקיה בוקאלית. (Leukoplakia buccalis) בודפשט, 1878.
 Die ideopathischen schleimhautplaques der Mundhöhle, וינה, 1878.
 Zur Therapie der Variola von Standpunkte der Micrococcuslehre. לייפציג, 1880.
 ספר זיכרונות בנושא הסדרת החינוך לרפואת עור באוניברסיטה המלכותית של בודפשט. בודפשט, 1881.
 נאום זיכרון למורה שלו הברה ז"ל. בודפשט, 1881.
 Die neuropathischen Dermatonosen. Leipzig und Wien, 1883.
 Hautkrankheiten. Leipzig, 1884 (Ziemsen's Spec. Path. u. Therapie XIV. Bd.)
 Die Grundlinien der Heutigen Syphilistherapie. המבורג, 1888.
 Bis zum Endpunkte Europa's, Reiseskizze einer Nordlandfahrt. וינה, 1895.

 לקריאה נוספת 
 אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
 Magyar életrajzi lexikon I–IV (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1994-1967. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 יוז'ף סיניאי.  חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:רופאי עור יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים מומרים הונגרים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:כירורגים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1837
קטגוריה:נפטרים ב-1898