דריה דוגינה

דריה אלכסנדרובנה דוגינה (ברוסית: Дарья Александровна Дугина; 15 בדצמבר 1992 – 20 באוגוסט 2022), ידועה גם בשם העט דריה פלטונובה, הייתה עיתונאית, מדענית ופעילה פוליטית רוסייה. לאחר מותה העניק לה נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, את עיטור "מסדר האומץ הרוסי".

היא הייתה בתו של אלכסנדר דוגין, פילוסוף פוליטי מהימין הקיצוני הרוסי, שהעמדות הפוליטיות שלו הביאו אותו לקרבה ותמיכה רבה בפוטין, עד כדי כך שהוא כונה "המוח של פוטין" או כפי שכונה בתקשורת המערבית "הרספוטין של פוטין".

היא נרצחה ב-20 באוגוסט 2022 בפיצוץ מטען נפץ במכוניתה בפאתי מוסקבה.

ביוגרפיה
 ראשית חייה ולימודים 
דריה דוגינה נולדה ב-15 בדצמבר 1992 במוסקבה, רוסיה הסובייטית. היא הייתה בתם של אלכסנדר דוגין ואשתו השנייה, הפילוסופית נטליה מלנטייבה. בשנים 2012/2013, בזמן שלמדה באוניברסיטת מוסקבה, היא התמחתה בפילוסופיה יוונית עתיקה באוניברסיטת בורדו מונטן , צרפת. תואר המוסמך שלה התמקד ב"פילוסופיה הפוליטית של הנאופלאטוניזם המאוחר".

 קריירה ואקטיביזם 
לאחר לימודיה באוניברסיטה, עבדה דוגינה כעיתונאית, וכתבה עבור כלי התקשורת שבשליטת מוסדות השלטון הרוסיים RT והערוץ הטלוויזיה השמרני התומך בקרמלין Tsargrad , תוך שימוש בשם העט דריה פלטונובה. היא הייתה מזוהה עם התנועה האירופית הבין-לאומית  שאביה אלכסנדר דוגין הקים, ועבדה עבורה כפרשנית פוליטית.

ב-3 במרץ 2022, מחלקת האוצר של ארצות הברית, צירפה אותה לרשימת האזרחים החסומים, רשימת SDN, הכוללת טרוריסטים שפועלים נגד ארצות הברית, פקידים, נציגי ממשל ועבריינים בינלאומיים. זאת בשל העובדה שהיא הייתה העורכת הראשית של אתר הדיסאינפורמציה הרוסי בשם United World International, הנמצא בבעלותו של בעל הברית של פוטין דאז, יבגני פריגוז'ין, אשר שלט גם בקבוצת וגנר הנתמכת על ידי רשויות השלטון הרוסיות. במקביל שימשה כמזכירת העיתונות של אביה.

 הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022 
דוגינה הייתה תומכת מוצהרת בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. היא טענה שפשעי המלחמה נגד אזרחים אוקראינים על ידי הצבא הרוסי במהלך הפלישה היו מבוימים. היא טענה שהמלחמה באוקראינה "נועדה לשבור את גשרי האינטראקציה (יחסי הגומלין) בין רוסיה לאירופה, למעשה זהו מאבק בין שתי תפיסות עולם". ביוני 2022, דוגינה ביקרה בדונצק ובמריופול הכבושות. ב-4 ביולי 2022, ממשלת בריטניה, הטילה עליה סנקציות והאשימה אותה בכך שהיא "תורמת לדיסאינפורמציה, בפרופיל גבוה לעיתים קרובות, בכל הקשור לאוקראינה והפלישה הרוסית לאוקראינה, בפלטפורמות המקוונות השונות". על כך, היא הגיבה ואמרה שהיא עיתונאית מן השורה הראשונה ולא צריך היה להטיל עליה סנקציות. בחודש יוני דוגינה ביקרה גם במפעל אזובסטאל במריופול, שם היא שיתפה פעולה עם העיתונאי הבריטי גרהם פיליפס , שעבד גם עבור התקשורת הממלכתית הרוסית.

 הפיגוע 
דוגינה נהרגה ב-20 באוגוסט 2022, כאשר מכוניתה התפוצצה ברחוב Mozhayskoye Shosse שבפרוור העירוני Bolshiye Vyazyomy  שמחוץ למוסקבה בסביבות השעה 21:45 שעון מקומי. היא נסעה למוסקבה לאחר שהשתתפה בפסטיבל השנתי שנקרא "מסורת", שהתפרסם כפסטיבל משפחתי לחובבי אמנות. פסטיבל "מסורת" מתקיים באחוזת זכרובו, הנמצאת במרחק של כקילומטר אחד מצפון לבולשיה ויאזומי. חוקרי הפיגוע אמרו כי במכונית הטויוטה לנד קרוזר שלה הוסלק מטען חבלה. לא ברור אם היא הייתה יעד הפיגוע, או שמא אביה, שהיה צפוי לנסוע אתה, אך ברגע האחרון עבר לרכב אחר, או שהכוונה הייתה להרוג את שניהם.

 החקירה 
שירות הביטחון הפדרלי הרוסי (FSB) טען כי השירותים המיוחדים האוקראיניים עומדים מאחורי הפיגוע. שירות הביטחון הרוסי טען שהאוקראינים שכרו קבלנית ביצוע, אזרחית אוקראינית בגיל העמידה, שנמלטה לאסטוניה לאחר הפיצוץ. לפי ה-FSB, האוקראינים שכרו דירה באותו בניין שבו התגוררה דוגינה לאחר שהיא חזרה לרוסיה חודש לפני הפיגוע, והם נכחו באותו פסטיבל בו השתתפה דוגינה לפני שנהרגה. ה-FSB פרסם גם צילומי מעקב שלכאורה מראים את החשודה ממצלמות אבטחה בכניסה לבניין הדירות ובמעברי הגבול, ואמר כי המפגעת נהגה במכונית מדגם מיני קופר. ה-FSB טוען שהיא החליפה לוחיות רישוי. היא השתמשה בלוחית רישוי מהרפובליקה העממית של דונייצק, לאחר מכן החליפה ללוחית של קזחסטן ולאחר מכן השתמשה בלוחית זיהוי של אוקראינה כדי לחצות את הגבול לאסטוניה. אתר אינטרפקס דיווח מאוחר יותר ששירות הביטחון הרוסי ה-FSB גילה שהיה גם שותף לפיגוע, אזרח אוקראיני בגיל העמידה, שסיפק סיוע לוגיסטי למתנקשת. באופן ספציפי, ה-FSB טען כי השותף סיפק לחשודה את לוחיות הרישוי המזויפות, דרכון קזחסטני, והוא אף סייע בהרכבת מטען הנפץ בעת שהותו ברוסיה. ה-FSB טען ששותף נוסף לפיגוע נמלט גם הוא לאסטוניה. דו"ח מאוחר יותר של אינטרפקס הרחיב את הדיווח של ה-FSB. בדיווח המאוחר נטען שהמתנקשת דחפה את דוגינה במגרש החניה של האורחים, עקבה אחרי הלנד קרוזר של דוגינה במיני קופר שלה, ופוצצה את המטען באמצעות שלט רחוק.

 תגובות 
ממשלת אוקראינה הכחישה כל מעורבות לפיגוע. היועץ הנשיאותי האוקראיני מיכאילו פודוליאק  אמר שאוקראינה "אינה מדינה העוסקת בפלילים ובטרור כמו הפדרציה הרוסית", בהמשך הוא האשים שהפיגוע נבע מ"קרבות פנים" בין סוכנויות הביטחון הרוסיות. אסטוניה דחתה את הטענה שהרוצחת לכאורה של דוגינה ברחה לאסטוניה.

אביה של דוגינה, אלכסנדר דוגין, כינה את הפיגוע "מעשה טרור שגרם להוצאה להורג על ידי המשטר האוקראיני הנאצי" והוסיף ש"אנחנו צריכים רק את הניצחון שלנו".

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין שלח הודעת תנחומים למשפחתה של דוגינה ותיאר אותה כ"אדם מבריק ומוכשר עם לב רוסי אמיתי".

ראש הרפובליקה העממית של דונצק המוכרת על ידי הקרמלין, דניס פושילין, טען כי הרשויות באוקראינה עומדות מאחורי הפיצוץ.

בנאום השבועי כינה האפיפיור פרנציסקוס את דוגינה "קורבן חף מפשע". בצעד חריג ביותר, אנדריי יוראש Andrii Yurash, שגריר אוקראינה לכס הקדוש, מתח ביקורת על האפיפיור וכינה את ההצהרה "מאכזבת". בצעד חריג נוסף, זומן הנציג דיפלומטי של האפיפיור המכהן באוקראינה למשרד החוץ בקייב שם הביע שר החוץ האוקראיני "אכזבה עמוקה".

ב-21 באוגוסט 2022, חבר הפרלמנט הרוסי (הדומה), לשעבר, איליה פונומריוב, הקריא במקום גלותו, אוקראינה, מניפסט של הצבא הרפובליקאי הלאומי, הרוסי (NRA), הקורא לפעולה מזוינת נגד המשטר הרוסי. המניפסט פורסם בעקבות הריגתה של דריה דוגינה . גם ה-NRA פרסם מנשר על לקיחת האחריות על הפיגוע, אך לא ניתן על כך אישור רשמי. פונומרב אישר הן את ההתנקשות והן את המניפסט.

הארגון הגולה המתנגד לפוטין בהנהגת גארי קספרוב ומיכאיל חודורקובסקי, שנקרא ועד הפעולה הרוסי , הכניס את פונומרב לרשימה השחורה  של הארגון, כדי למנוע ממנו מלהשתתף בקונגרס רוסיה החופשית, זאת לאחר שהקריא את המניפסט שלו. בטענה שהוא "קרא להתקפות טרור נגד רוסיה, על השטח הרוסי". הודעת הוועדה גם רמזה כי דוגינה הייתה "אזרחית" ש"לא השתתפה בעימות המזוין".

 ההלוויה 
ב-23 באוגוסט 2022 נערך באולפן הטלוויזיה שבמגדל אוסטנקינו במוסקבה טקס האשכבה של דוגינה. בהשתתפות מנהיג מפלגת הימין הקיצוני לאוניד סלוצקי, התעמולן דמיטרי קונסטנטינוביץ' קיסליוב ו"השף של פוטין", הקבלן הממשלתי והצבאי יבגני פריגוז'ין. באותו יום, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק לה לאחר מותה את עיטור מסדר האומץ הרוסי  על "האומץ וחוסר האנוכיות שהפגינה במילוי חובתה המקצועית".

 קישורים חיצוניים 









 הערות שוליים 

קטגוריה:פעילים פוליטיים רוסים
קטגוריה:עיתונאיות רוסיות
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:קורבנות רצח ברוסיה
קטגוריה:רוסים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1992
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2022