קומיקס מצולם

קומיקס מצולם (באנגלית: Photo comics; ידוע בתור פוטונובלה) הוא קומיקס אשר במקום להשתמש באיורים, משתמש בצילומי תמונות משולבים עם בועות דיבור. למרות היותו פחות פופולרי לעומת הקומיקסים המאוירים, קומיקסים מצולמים היו נפוצים בתקופות שונות באיטליה, באמריקה הלטינית, בארצות הברית במדינות דוברות אנגלית ובישראל של שנות השבעים. וכן במגזר החרדי בעשור השני של המאה ה-21. עם השנים פחת השימוש בקומיקסים מצולמים לטובת הקומיקסים המאוירים וכיום רוב השימוש בחוברות קומיקס המצולם הם בתור תחביב אספנות.

בתהליך היצירה היו מצלמים מספר סצנות על ידי שחקנים או בובות, התמונות היו מסודרות בגודל שווה על גבי העמוד כשמתחת כל תמונה נכתב הסבר על המתרחש בה מנוסחת בזמן הווה ("המתח עולה בחדר", "משה מזעיק את השוטרים"). בחלק מהקומיקסים היה הלטרר משלב בועות דיבור על גבי התמונות בדומה לתהליך יצירת קומיקס רגיל ומכיוון שברוב תקופת תפוצתו השימוש בתמונות צבעוניות היה נדיר, תמונות הקומיקס המצולם היו מודפסות בשחור-לבן וגודל כל תמונה היה כ-8x9 סנטימטר, כגודל תמונה מודפסת ממצלמה אישית.

בארצות הברית, היה נפוץ השימוש בקומיקס המצולם בתור עיבוד לסרט או סדרת טלוויזיה, סוג זה ידוע בתור "Photonovels" (סרט תמונות; מתועתק כ-פוטונובלות). בתהליך היצירה היו בוחרים מספר קטעים נבחרים מכל סצנה ומשלבים בהם בועות דיבור בדומה לתהליך יצירת קומיקס קולנועי. דרך זו הייתה חסכונית לבתי ההוצאה לאור להוציא ספרי קומיקס ללא הצורך בהזמנת איורים, ושימש כמענה לצרכנים אשר רצו לחוות את עלילת הסדרה או הסרט בתקופה ש לא היו זמינים וזולים לרוב הציבור. ברוב הפעמים הקומיקס קיצר את הדיאלוג הנאמר בסדרה או בסרט ממנה נלקחו התמונות.

 טרמינולוגיה 
הטרמינולוגיה ששימשה לתיאור הקומיקס המצולם לא הייתה עקבית במשך השנים ואף השתנתה ממקום למקום. פירושה המילולי של המילה האיטלקית Fuˈmetti (בתעתיק לעברית: פומטי) הוא בועות דיבור, ובאיטליה נפוץ השימוש במילה לתיאור קומיקס ובמיוחד לתיאור הקומיקס המצולם אשר היה פופולרי במדינה יחד עם המילה Fotoromanzi (פוטו-רומן). בעקבות פופולריות הקומיקס המצולם בשוק הקומיקס האיטלקי, התפתח השימוש במילה "Fumetti" בארצות הברית כתיאור לקומיקס מצולם או לקומיקס איטלקי. כמו כן, קומיקסים אשר עשו שילבו תמונות יחד עם איורים תוארו כ-"mezzo-fumetti" (חצי "פומטי").

בספרדית נפוץ השימוש במילה fotonovela (פוטונובולה) כתיאור לקומיקס מצולם מאמריקה הלטינית, עיבוד המילה לאנגלית, "fotonovel" או "photonovel" מתאר בעיקר עיבוד של קומיקס מצולם. בנוסף, נעשה גם שימוש במילים "photo funnies" (תמונה מצחיקה) ו-"photostories" (סיפורי תמונות) "Photoromance" (רומן תמונות).

בישראל היה נפוץ השם סינרומן, בעקבות עיתון הקומקיס המצולם, סינרומן אשר הופץ בשנות השבעים.

 היסטוריה 
ממוזער|קומיקס מצולם בתור פרסומת לטובת המוצר "Fletcher's Laxative", מאפריל 1942.
עוד מראשית ימי העיתונות הצהובה בארצות הברית החלו הניסיונות להשתמש בצילומי תמונות בתור קומיקס. כבר בשנת 1927 הופיעו כוכבי הסדרה שיגיונות זיגפלד - זיגפלד פוליס, אדי קנטור ופרנסס אפטון על גבי צילומי תמונות, בשילוב בועות דיבור, בעיתון הניו יורק דיילי ניוזניו יורק דיילי ניוז, 13 בדצמבר 1927, עמ' 32.

בשנות הארבעים הופיעו הקומיקסים המצולמים הראשונים באיטליה והמשיכו לתוך שנות החמישים והשישים. בין השנים 1966–1969 יצא לאור קומיקס הפשע המצולם האיטלקי השנוי במחלוקת, "Killing" , בשל הצלחתו הוא הופץ אף בשאר מדינות העולם ועבר עיבודים וחידושים רבים מאז.

לאחר מכן התפשטה הטכניקה גם ברחבי אמריקה הלטינית, תחילה כעיבוד לסרטי קולנוע פופולרים ולאחר מכן גם כקומיקסים מקוריים. בשנות השישים הופצו באמריקה הלטינית כאלפיים עיבודים של קומיקסים מצולמים לסרטי קולנוע וכמעט פי שלושה יצירות קומיקסים מצולמים מקוריים. הקומיקסים המצולמים נשארו פופולריים במקסיקו עד סוף שנות השמונים, עד אז הודפסו שם כשבעים מיליון עותקים של חוברות קומיקס מצולם בכל חודש.
הצלחה הראשונה של קומיקס המצולם בצפון אמריקה זקופה לזכותו של הקומיקסאי הארווי קורצמן , אשר בין השנים 1960-1965 נהג לפרסם גיליונות קומיקס מצולם הומוריסטיים. מתחילת שנות השבעים החלו "הקומיקסים ההומוריסטיים" להתפרסם באופן קבוע במגזין "National Lampoon" , לעיתים קרובות, תוך כדי הצגת עירום נשי.ממוזער|עטיפת חוברת קומיקס מצולם פורטוגלי משנות השישיםבמהלך שנות השבעים, בעקבות מחסור בציוד הקרנת והשמעת מדיה, שווקו עשרות חוברות קומיקסים אמריקאים מצולמים תחת השמות "Fotonovels" ("תמונות רומן") ו-"Photostories" ("תמונות סיפור") תוך עיבוד עשרות סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה אמריקאיות. ואף על פי שתפוצת המדיה הביתית החליפו במידה רבה את השוק הזה, מספר מצומצם של חוברות קומיקס מצולם המשיכו להתפרסם בתור מדיה פרסומית לתוכן המקורי.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 בישראל היה יוצא לאור שבועון "סינרומן" עם קומיקס מצולם.

הקומיקסים המצולמים היו נפוצים במגזינים בריטיים רבים בשנות השמונים, כדוגמת המגזין "Jackie" , וכמה מהקומיקסים הללו מתפרסמים עד היום. בשנות השמונים עיקרו של הקומיקס המצולם בבריטניה היה מופנה לילדות ובנות נוער. זאת לאחר שלא זכו להצלחה יתרה בקרב הנערים הבריטיים.

עם תפוצת המדיה הביתית, התמעט השימוש בקומיקס המצולם. מספר חוברות קומיקס מצולם מצליחות עובדו לסדרות טלוויזיה, ביניהם: "Night Zero" ,"A Softer World" ו-"Alien Loves Predator". בשנת 2007, "פרסי בחירת קריקטוריסטים באינטרנט" העניקו פרס בקטגוריית "קומיקס צילומי יוצא מן הכלל" והיו לראשונים אשר העניקו פרס בתחוםOutstanding Photographic Comic" 2007". בשנים 2010–2011 היה הקומיקס המצולם "Union of Heroes" מועמד לפרס "Web-Sonderman" בקטגוריית הקומיקס הגרמני הטוב ביותר.

בתחילת העשור השני של המאה ה-21 פרסם הקומיקסאי ג'ון בירן  סדרת "הרפתקאות פוטונובלות" אשר היוו ריבוט לסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית משנות השבעים, אשר כללה תמונות מהסדרה בשילוב איורים מקוריים.

בשנת 2014, יישומי תוכנה כגון Comic Life, Comic Strip It ו-Strip Designer אפשרו למשתמשים ליצור קומיקס מצולם מתמונותיהם האישיות.

כיום, רוב השימוש בקומיקס מצולם הוא כתחביב אספנות. ובכל זאת, במגזר החרדי יוצאים מדי פעם ספרי קומיקס מצולם לילדים.

 ראו גם 

 קומיקס#תולדות הקומיקס
 רימייק
 סיקוול
 קומיקס קולנועי

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:קומיקס