שארל-ז'אן-מלכיור דה ווגואה

שארל ז'אן מלכיור דה ווֹגוּאֵה (בצרפתית: Charles-Jean-Melchior de Vogüé; 18 באוקטובר 1829 – 10 בנובמבר 1916) היה ארכאולוג, דיפלומט צרפתי וחבר האקדמיה הצרפתית במושב ה-18.

 קורות חייו ופועלו 
נולד בפריז כבנו הבכור של המרקיז לאוֹנְס דה ווגואה . למד באקדמיה הצבאית סן-סיר ובאקול פוליטקניק. בשנת 1849 מונה לנספח בשגרירות צרפת בסנקט פטרבורג.

לאחר מעצרו של אביו במהלך ההפיכה הצרפתית של 1851, ויתר דה ווגואה על הדיפלומטיה כדי להתמקד בארכאולוגיה ובהיסטוריה בסוריה ובארץ ישראל. בשנת 1854 נסע לארץ ישראל ולירושלים, ובשנת 1864 פרסם את חיבורו על בית המקדש בירושלים (Le Temple de Jerusalem). ב-1868 נבחר כחבר האקדמיה לכתובים ולספרות , והמשיך לפרסם מאמרים בכתבי עת אקדמיים על כנסיות ארץ ישראל וסוריה.

לאחר נפילת האימפריה הצרפתית השנייה, נשיא צרפת אדולף טייר מינה אותו לשגריר צרפת בקונסטנטינופול ב-1871, ולאחר מכן בווינה ב-1875. ב-מות אביו ב-1877 ירש את תואר המרקיז. 

ב-1879 הוענקה לו דרגת מפקד בלגיון הכבוד הצרפתי, ובאותה שנה זכה במדליית הזהב המלכותית הבריטית. ב-1901 התקבל לאקדמיה הצרפתית, במקום אלבר, הדוכס הרביעי מברוי.

 משפחתו 
מלכיור דה ווגואה היה דודו של עמית האקדמיה אז'ן-מלכיור דה ווגואה, ובמשך מספר שנים מילאו את תפקידם שם במקביל.

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה של דה ווגואה באתר האקדמיה הצרפתית
 הערות שוליים 

קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית סן-סיר
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1829
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1916