כתובות פיניקיות-יווניות מרודוס

הכתובות הפיניקיות־יווניות מרודוס הן שלוש כתובות דו־לשוניות פיניקיות־יווניות שהתגלו באי רודוס.

 רקע 
הפיניקים היו עם ימי, והקימו מושבות רבות ברחבי הים התיכון. בתקופה ההלניסטית, באי רודוס הייתה אוכלוסייה לא־יוונית גדולה, אך כתובות דו־לשוניות לא היו נפוצות בה; בכל זאת, כתובות דו־לשוניות פיניקיות יווניות נמצאו באי, כמו במקומות אחרים מסביב לים התיכון, למשל קפריסין,למשל KAI 42 – כתובת ענת־אתנה מלטה,למשל KAI 47 – הקיפוסים של מלקרת האי קוס, אתונה,כתובות פיניקיות־יווניות אתונאיות מילטוס ועוד.Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 31 רודוס הייתה מושבה פיניקית מרכזית לתקופות ארוכות, בתור השער המזרחי ליוון. מהכתובות עולה כי הפיניקים ביוון לא התייוונו לחלוטין, ושמרו על המורשת הילידית שלהם, כפי שגם עולה מהכתובות הפיניקיות-יווניות האתונאיות.Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 35

 הכתובות 
 כתובת עבדמלקרת 
לוחית שיש אפור־כהה, שלמה מכל צדדיה, נמצאה ב־1968 בנקרופוליס המזרחי ליד כנסיית פנגיה פנרומנה, אחד הנקרופוליסים המרכזיים באי. לפי מקום הימצאה ותוכנה היא ללא ספק כתובת קבורה. כיום במוזיאון רודוס, ממוספרת ΠΒΕ 1233.

לפי צורת האותיות, הכתובת מתוארכת ל־200 לפנה"ס או מעט מאוחר יותר. בכתובת ניכר קיצורה של הגרסה היוונית לעומת הפירוט בגרסה הפיניקית, דבר המאפיין כתובות קבורה וכתובות נדר שמיות־יווניות.Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 32 הכתובת היוונית מצביעה על מוצאו הכתי של הנפטר. ההקבלה בין השמות עבדמלקרת והראלידס מבטאת את ההקבלה בין האלים מלקרת והרקלס. השם "עבדססם" נובע מסיומת תיאופורית ידועה מהעולם הפיניקי, בפרט מקפריסין,KAI 35 מכתי, KAI 40 (כתובות מקדש אדיל) מאדיל, RÉS 1213 (כתובת עבדססם) מתמש וקיימת ביוונית כ־Σεσμᾶς או Σεσμαῖος. השם "תגנץ" נמצא גם בכתובת בנחדש מאתונה מהמאה ה-4 לפנה"ס, גם הוא ממוצא כתי: .

 כתובת בעלמלך 
ממוזער|270x270 פיקסלים|כתובת בעלמלך
לבנת שיש לבן גרגירי, שבורה מלמעלה ולמטה, נמצאה בדצמבר 1914 (או מעט לאחר מכן ב־1915) מדרום למונטה סמית' (אזור האקרופוליס של רודוס ), כיום בחצר הפנימית של מוזיאון רודוס. הכתובת עצמה ידועה בסימון KAI 44.

האותיות היווניות מצביעות על התקופה ההלניסטית, אולי סוף המאה ה-3 לפנה"ס או תחילת המאה ה־2 לפנה"ס, והאותיות הפיניקיות תואמות תארוך זה. בכתובת היוונית, בשורה הראשונה ששרדה האופסילון והלמדה פגומות ביותר; היו שזיהו גם יוטא במרווח אות אחת מהלמדא. בשורה השנייה ששרדה הנו היא ללא ספק סוף השורה.Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 32; KAI 44 בכתובת הפיניקית, הח' בסוף השורה השנייה פגומה ביותר, ולא כל המפרשים זיהוי אותה.

לכתובת היוונית כמה השלמות אפשריות: היו שהציעו להשלים את השורה הראשונה Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 33, KAI 44 לפי הקבלה בין עשתרת ("עשתרני") לבין מוליסו  האשורית (Μύλιττα ביוונית),הרודוטוס, היסטוריות, 1.131 (ראו במקור היווני ובתרגום לעברית)  ששמה לא נמצא בכתובות יווניות קדומות אך השתמר בכתביהם של הסיכיוסראו בלקסיקון של הסיכיוס תחת האות Μ: "Μυλάντειοι θεοί" וסטפנוס (שכתב על מקום בשם Μυλαντια (מילנטיה) בקרבת קמירוס שברודוס, ובו שוכנת Μυλαντειοι θεοι (האלה המילינטאית)סטפנוס מביזנטיון, אתניקה, ערך Μυλαντια. ראו במקור היווני עם תרגום ללטינית במהדורה מ־1678, עמ' 476; וכן במקור היווני עם תרגום לגרמנית במהדורה מ־2014, עמ' 342–343.);Fraser, Bilingual Inscriptions, pp. 33–34 אחרים, לפי הקבלות בין "רשף מכל" ל־Ἀπόλλων Ἀμυκλαῖος בכתובות מקדש אידליון, השלימו  או , או לפי כתובות דו־לשוניות נדירות שבהן השושלת מפורטת גם בנוסח היווני, .Fraser, Bilingual Inscriptions, p. 34 השורה השנייה מושלמת .

המונח הפיניקי "מקם אלם מתרח עשתרני" קשה מאוד לפירוש; היו שפרשו "מקם אלם" כ"מֵקִים אלים" ואחרים פרשו "מקומו (עם) האלים", "מתרח עשתרני" הוא ביטוי קשה במיוחד, ואחד הפרושים הוא "מת רוח עשתרני", כלומר "האל מות, רוחו אצל עשתרת"; והתואר נפוץ בעולם הפיניקי שמעבר לים.RÉS 553, 554, CIS I 261, וכן ב שם מובא גם התואר "עשתרני" לבד; "מקם אלם" לבד: CIS I 377, KAI 70 (הכתובת הפיניקית מאביניון), RÉS 13+236, 537, בספרו הנזכר של סלושץ עמ' 193 מובאת כתובת , בה "מלת" אולי משמעותה Μύλιττα האשורית; פעמים רבות בא התואר עם תארים נוספים, חילוניים ("שפט", "רב") או דתיים ("רב כהנם"), ובשושלות מיוחסות שונות.

 כתובת תרתא 
ממוזער|מקדש אפולו הפיתי באקרופוליס של רודוס
שבר שיש לבן שהתאים לבסיס חפץ (אולי פסל), הקצוות הימני והתחתון שלמים, נמצא ב־1939 ליד מקדש אפולו הפיתי באקרופוליס של רודוס, כיום במוזיאון רודוס. הכתובת הפיניקית ידועה בסימון KAI 45.

מהכתובת היוונית שרדו רק הקצה התחתון של היוטא וכשני שלישים מהסיגמה. בכתובת הפיניקית, מהשם "תרת[א]" שרדו בבירור רק הת' הראשונה והר', והיו שקראוהו "תרר[ת]". הכתובת הפיניקית היא כתובת נדר.

 ראו גם 
 כתובות פיניקיות־יווניות אתונאיות
 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

 לקריאה נוספת 




 הערות שוליים 

קטגוריה:כתובות פיניקיות-יווניות
קטגוריה:רודוס
קטגוריה:כתובות KAI
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
קטגוריה:יוון: עתיקות