משה דאנון

רבי משה דאנון (חי במאה ה-15 וה-16), היה חכם תלמודיסט ופוסק הלכה מחכמי פורטוגל. לאחר גירוש פורטוגל התיישב בפאס שבמרוקו. חיבר את הספר "כללי התלמוד".

 תולדות חייו
רבי משה נולד לאביו יוסף בספרד או פורטוגל. למד אצל רבי יצחק אבוהב, ראש ישיבה בקסטיליה ומגדולי התורה המפורסמים ביותר במקום. רבי משה מכנה את עצמו "הספרדי" וכותב כי הוא "מגרושי קסטליה", אך הוא גם מציין כי היה מתושבי העיר קוימברה שבפורטוגל, וכנראה עבר לשם לאחר גירוש ספרד. בשנת ה'רנ"ז, עת גירוש פורטוגל, היגר רבי משה דאנון אל העיר פאס. באותה השנה אנו מוצאים אותו משיב לנגיד קהילת התושבים במלכות פאס עמי שאול בן שם טוב, כשאליו מצטרף רבי יצחק אמריליו, בעניין תוקפה של תקנה שהתקינו המגורשים, ותיקפו אותה בחרם ובנידוי על דעת רבים, בעניין מינוי למשרת נגיד על קהילות המגורשים.

תשובה זו יחד עם עוד תשובה נוספת מרבי משה העוסקת בארגון חיי הקהילה בפאס, ומצויים באוטוגרף של ספרו "כללי התלמוד", ונדפסו מתוכו על ידי רבי יעקב משה טולידאנו.

כתביו
ספר כללי התלמוד
את ספרו "כללי התלמוד" כתב רבי משה בעיר פאס שבמרוקו, מפני יראת השכחה שעלולה לפקוד אותו. הוא שילב בתוכנו תשובות הלכתיות שהשיב לנגידי הקהילה היהודית בפאס.
הספר כולל פרקים מיוחדים על מבנה הסוגיה התלמודית, כאשר מושם דגש למילות ההכוונה של התלמוד, כן מוקדש מאמר נרחב לאופניים הייחודיים שבהם נוקט התלמוד על מנת ליישב סתירות וקשיים במשניות וברייתות ומהן. כמו כן, הוא הקדיש ביאור נרחב מוקדש למידות שהתורה נדרשת בהן. נושאים נוספים: שמות חכמי התלמוד, פירוט למסכתות ופרקי התלמוד, דבברים הנצרכים לרב ולתלמיד, ובהן ענייני אתיקה, מידות וכללי התנהגות. 

חלק נוסף שתופס מקום נרחב בספר הוא דרכי לימוד התלמוד, ובו כללים מיוחדים כיצד לעיין ברש"י ובפירוש הרמב"ן. הוא הביע הערכה מיוחדת לדיוק שבפירושו של רש"י אשר לדבריו מיישב קושיות רבות לעיתים באות אחת, ובד בבד התבטא בחריפות כנגד שיטת הפלפול שרווחה בצרפת ואשכנז, וכפי שהביא בשמו החיד"א:  בד בבד הוא חלק שבחים יוצאי דופן לרבנו תם.

ביאור מושגים הלכתיים
תחום נוסף שתופס מקום נרחב בספר הוא ביאור למגוון רחב של מושגים הלכתיים מן התלמוד, כגון: טומאה וטהרה, רוב, מנהגים, ענייני נדרים וחרמים. אחד ההסברים המפורסמים המופיעים בכתביו של רבי משה, אותו כתב בשם רבי יצחק אבוהב רבו, שקיבל גם הוא את הדברים מרבו, רבי יצחק קנפנטון - הוא ההסבר לדין כל קבוע כמחצה על מחצה. לפי דין זה ספק שנוצר באובייקט הקבוע במקומו לא חל עליו דין "רוב", אלא הדבר ספק ("מחצה על מחצה"). לכן, בשר שנקנה מאיטליז מסוים ואין ידוע כעת איזה הוא, וברוב האיטליזים שבעיר בה נקנה הבשר נמכר בשר כשר ובמיעוטם נמכר בשר טרף - הבשר טרף. לעומת זאת, חתיכת בשר שנמצאה בעיר זו כשרה, משום שהולכים אחר הרוב ורוב האיטליזים כשרים. רבי משה מסביר שהסיבה לכך שב"קבוע" לא דנים דין "רוב", בניגוד לדין התורה ללכת בספקות אחר הרוב, נעוצה בכך שהספק בדבר הקבוע תלוי גם בבחירת האדם, ומאחר שכך וייתכן שהאדם בחר באובייקט ספציפי ולא באובייקט הבא מן הרוב. אך אובייקט הפורש מתוך קבוצה של אובייקטים באקראי, ללא התערבות של בחירת אדם, נידון כפורש מן הרוב.
ובלשונו של רבי משה:

כללי פסיקה
נושא נוסף לו ייחד רבי משה התייחסות נרחבת הוא כללי הפסיקה. החיד"א מביא בשמו כלל פסיקה שרווח במקומות מסוימים בספרד - לפסוק כדעתו של הרא"ש אף כשפסיקתו מנוגדת לפסיקתם של רי"ף ורמב"ם. פסיקה זו מנוגדת לכלל שעל פיו התווה רבי יוסף קארו את פסיקת ההלכה בספרו שולחן ערוך, לפסוק כשנים מתוך שלושת הפוסקים הנזכרים.

ספר שאלות ותשובות
רבי יוסף בן נאים מסר כי משה בן-שבת אמזאלג העיד כי בידיו ספר שאלות ותשובות אוטוגרף מרבי משה דאנון, הדיין האחרון בפורטוגל.

ראו גם
 יהדות פורטוגל
 יהדות פאס

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי כללי התלמוד
קטגוריה:רבנים פורטוגזים
קטגוריה:יהודי פורטוגל במאה ה-15
קטגוריה:יהודי מרוקו במאה ה-16