דניאל גלרי

דניאל (דני) גלרי (בן גבריאל) (נולד ב-1955 בחיפה) הוא סופר, מתרגם ושחקן ישראלי.

ביוגרפיה
נולד וגדל ברמת שאול בחיפה להורים עולי הונגריה. אמו ניצולת אושוויץ.

אביו - שהיה בן דודו של הסופר אנדור אנדרה גלרי - עלה לישראל לפני מלחמת העולם השנייה ואיבד את משפחתו בשואה. בהשכלתו היה אגרונום אך לא מצא עבודה בתחום ולכן הקים בשער נמל חיפה דוכן לממכר פלאפל ותירס, ולאחר מכן שימש כטבח בצים. הוא נפטר מהתקף לב כאשר דניאל היה בן 10. אימו התחתנה בשנית, ודניאל ואחותו נשלחו לפנימיות.

הוא למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה ולאחר מכן בכפר הילדים והנוער הדסים.

בשנת 1973 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת חרוב. לאחר פירוק היחידה הוא עבר לפלוגת הנדסה של חטיבת הצנחנים והשתתף כחייל בפעולה ב. לאחר מכן יצא לקורס קצינים בבה"ד 1 ונשאר להדריך שם, ולאחר מכן נשלח להיות מפקד מחלקה בחטיבת גולני, תחת פיקודו של אברהם חידו.

במהלך שירותו הצבאי הכיר את אשתו הראשונה, והם התחתנו לאחר שנתיים. לאחר החתונה עברו הזוג לשווייץ, דניאל עבד כמאבטח באל על ובשגרירות ישראל בברן שבשוויץ ואשתו למדה בלט. לאחר 11 חודשים הם התגרשו. ב-1981, לאחר הגירושין חזר לישראל והחל ללמוד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב.

באמצע השנה השנייה ללימודיו עזב את הלימודים ונסע להודו ולנפאל בעקבות קבוצת מאמינים באושו, ובאותה קבוצה הכיר את טובה גלילי. כשחזר לישראל, בשנת 1983 שיחק במחזמר "כנר על הגג". לאחר מכן החל בתהליך של חזרה בתשובה, למד בישיבת אור שמח והתחתן עם טובה. השניים חזרה בתשובה יחד, התגוררו בשכונת הר נוף בירושלים ודניאל שינה את שם משפחתו לבן גבריאל. הוא למד ריפוי בעיסוק ב והיום הוא עוסק בתחום זה יחד עם אשתו בקליניקה זוגית. הוא התקרב לחסידות חב"ד.

בשנת 1991 עבר לבת עין וכקצין בדרגן רס"ן שירת כמא"ז (מפקד אזור) בת עין. התקרב לימין הרדיקלי בישראל. הוא השתתף בהפגנות אלימות, הוא השתתף במאבקים על גבעת הזית וגבעת הדגן באפרת; נכלא בבית הסוהר שקמה בעקבות כניסה לשטח צבאי סגור, נעצר בבית מעצר במגרש הרוסים בירושלים, השתתף בהפגנות של הימין נגד הסכמי אוסלו (בין השאר גם בהפגנת הימין נגד יצחק רבין והסכם אוסלו ב' בכיכר ציון).

בשנת 2002 במהלך מבצע חומת מגן, החל תהליך של חזרה בשאלה ושינה את דעותיו לכיוון השמאל פוליטי בישראל.

ב-2011 הופיע סיפור חייו בספר "הדתל"שים" - מסע אל עולמם של דתיים לשעבר שכתבה פוריה גל גץ בהוצאת עם עובד.

משחק
ב-1983 שיחק במחזמר "כנר על הגג" שביים תום אבוט (ע"פ הבימוי המקורי של ג'רום רובינס) בהפקת אברהם דשא (פשנל). המחזמר עלה באולם "דקל" בשיכון בבלי בתל אביב כ-100 פעמים.

ב-1999 גילם את הרב ישראל משקלוב - התפקיד הראשי בסרט "אדמה" שכתב וביים משה הרשטיק בהפקת מכון התורה והארץ ובתמיכת "סנונית" – קרן הרשות השנייה לעידוד יוצרי קולנוע וטלוויזיה צעירים. הסרט הוא דוקו-דרמה על הרב משקלוב והרב ישראל ב"ק שפעלו ליישוב הארץ ולחידוש העבודה בה בראשית המאה ה-19 בצפת. הסרט הוקרן במרכז המבקרים של מכון התורה והארץ ושודר גם בערוץ 10.

ב-2002 גילם (לצד ברוך גוטין) בוחן ללהקה צבאית בסרט "עם שחר" שכתב יועד בן יוסף (על פי רעיון מאת אסתר מור-בילר) וביים גלעד גולדשמידט. הסרט נוצר ביוזמת הרב שמעון בן ציון, ר"מ במכון מאיר ומבוסס על המאמר "" המופיע בספר "אורות" מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

ב-2005 גילם את צבי הסנדלר בסרט "החבורה בתעלומת האוצר האבוד" שיצרו מולי קימל, ציפי רוזנבלום וחלי רוזנברג, כתבה רננית פרשני וביימה ציפי רוזנבלום.

ב-2005 השתתף בסרט הדוקומנטרי "ישראל לא מחכה" שביימה טל מיכאל ועוסק באנשים שחיים השתנו בעקבות רצח רבין.

כתיבה ותרגום
ב-2003 כתב את הרומן האוטוביוגרפי "אירית" המתעד את משבר נישואיו הראשונים הקצרים. בספר הוא מתאר את ניסיונותיו האובססיביים, משנת 1979, להשתחרר מאהבתו לאשתו הראשונה, ללא הצלחה. על כך סיפר: "היה לנו קשר חזק ונשאר סימן שאלה גדול, כתבתי את הספר כדי לתת לעצמי תשובה למה זה קרה לנו...מדובר בקשר גורלי, כששמעתי שנולד לה בן בדיוק ביום ההולדת שלי נדהמתי. היא אולי רוצה לשכוח אותי, אבל הרחם לא נתן לה. אני לא מציק לה, רק רוצה שהיא תגיד לי בפנים שזה נגמר בינינו. אני זוכר אשה בת 23, חשבתי שאם אראה אותה שוב אדע האם האהבה קיימת או שהיא נגמרה... כתיבת הספר היא מעין סגירת פרק בחיי שרודף אותי עד עכשיו".

ב-2004 כתב את הספר "יום אחד אמא חזרה בתשובה".

ב-2005 כתב את הספר "מלאכים בשמי יהודה" בעריכת דורית זילברמן. הספר יצא לאור בהוצאת סיון. הספר הוא רומן היסטורי דמיוני, המגולל את קורותיה של משפחה יהודית-ישראלית לאורך חמישה דורות - עד למלחמת האחים שפרצה בעקבות החלטת הממשלה לחזור לגבולות 67. ד"ר עמיר בר-אור פרסם בספר "בין הכיפה לכומתה" מאמר על תהילך ההדתה בצה"ל המבוסס בין השאר על ספר זה (ועל הספרים "אבשלום והנזיר", שכתב גדעון תלפז, "פונדקו של ירמיהו" מאת בנימין תמוז, ו"קוד כחול" של צביקה עמית).

ב-2007 יצא לאור הספר "פרשת פרנקהיים" מאת לסלו דויטש בהוצאת סיון. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1980 בצרפת בשם "L'affaire Frankenheim". את הספר תרגם מצרפתית דניס לוין, ואילו דניאל גלרי ערך את התרגום.

חיים אישיים
נשוי לטובה ואב לשישה, ומתגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים






 כך זז הבלוק, באתר "חב"ד בישראל", 22 במרץ 2012


הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי ישיבת אור שמח
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955