ינה סיגטי (שחקן)

ינה סיגטי (במקור שוורץ, בהונגרית: Szigeti Jenő; דברצן, 18 בדצמבר 1890 – בודפשט, 12 בדצמבר 1949)Halálesete bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami halotti akv. 3662/1949. folyószáma alatt. היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי רב פעלים בתיאטרון ובקולנוע לפני מלחמת העולם השנייה.

 ביוגרפיה 
ינה שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של קארוי שוורץ ושל קטלין האס. הוא למד שש כיתות בתיכון (מתוך 8) כלומר בסך הכל עשר שנות לימוד ולאחר מכן היה תלמיד בבית הספר של "אגודת השחקנים הלאומית" (כבר ב-1910 הוחתם לשחק באזור הספר) בשנים 1910–1912 הופיע על הבמה בעיר שופרון בצפון מערב הונגריה, ובשנת 1912 הצטרף לתיאטרון העם של אויפשט. הוא היה חייל במלחמת העולם הראשונה וזכה בעיטור "מדליית כבוד מכסף עם עיטור מלחמה" (Silberne Ehrenmedalie mit der Kriegsdekoration) של הצלב האדום. הוא שוחרר בשל פציעה.
 מ-1916 שיחק בעיר נאג'ווארד
 מ-1919 בעיר הולדתו דברצן
 בפברואר 1921 הפך לחבר ב"אורפיאום של בודפשט" (Budapest Orfeum)
 בשנים 1923–1924, היה חבר בלהקתו בצ'כוסלובקיה של דז'ה פלדש
 בשנים 1924–1925 של אדן פראגו
 בין 1925 לבין 1929 הופיע שוב בדברצן
 בשנים 1929–1930 התיאטרון ההונגרי
 בשנים 1932–1933 התיאטרון ההונגרי
 בשנים 1933–1934 התיאטרון הקאמרי (Kamara Szinház)
 ב-1934 בתיאטרון כיכר בתלן
 בשנים 1934–1935 במת בולוואר טרז (Terézkörúti Szinpad)
 בשנים 1934–1936 תיאטרון מרכז העיר (Belvárosi Szinház)
 לאחר מכן מ-1936 עד 1939 שוב בתיאטרון ההונגרי
 בשנים 1938–1939 בתיאטרון שדרת אנדראשי.

בשל החוק היהודי השני, בין השנים 1940–1944 לא הורשה להופיע, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הצליח לשרוד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בין השנים 1945–1947 הופיע שוב בשלושה תיאטראות בבודפשט.

יצירתו הספרותית: בשנת 1922 יצא לאור ספרו על ידי בית הדפוס העירוני מליוס בעיר דברצן בשם: "זיכרונות של קומיקאי", אשר פורסם גם בצורת מאמרים בהמשכים בעיתון בשפה ההונגרית "שיקגו טריבון".

סיגטי עיצב בעיקר תפקידי אופי, "אנשים קטנים" ודמויות גרוטסקיות-קומיות. סיגטי הצליח גם באופרטה וגם בקברט. מותו נגרם מדלקת ריאות. אשתו הייתה טרז ליכטמן.

 תפקידיו החשובים יותר 
 הדוד רוט (אימרה פלדש: האדונים, פקידי המשרד)
 שוטה (שייקספיר: המלך ליר)
 מוקיץ' (ארנה ספ: שעון זהב)
 Le Hire (ברנרד שו: יוהאנה הקדושה)
 קורבצ'יו (ג'וסון: וולפּונה)
 האקאן (באלינט: תמר)
 הוקינס (ברנרד שו: בכור שטן)
 יוז'ף צ'ונטוש (ק. פהר: זימון בתיק פלילי)
 קברן א' (שייקספיר: המלט)
 קלאבאסס (שמש וירח)
 סקובלב (מלון אימפריאל)
 זפויה (רוזן קטן)
 מרגנית (חייל משוחרר)

 תפקידיו הקולנועיים (חלקי) 
 האליל הכחול (1931) - איש בטלפון
 רב המשרתים, היפוליט (1931, הונגרית-גרמנית) - מוזג בבית המרזח
 פנו מקום לזקנים (1934, הונגרי-אוסטרי) - מר סאבו
 אני הייתי (1936) - דוברוביץ, משכונאי, סוחר עתיקות
 מלון קיקלט (1937) - פקיד במלון
 מאמי (1937) – מורה להיסטוריה, מורה בית פרטי
 שלוש מאות אלף פנגו ברחוב (1937) - מתווך נישואים

 לקריאה נוספת 
 לקסיקון לאמנויות הבמה ההונגריות (1929-1931, עורך אלדאר שופפלין)
 לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי
 סרט מדבר

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:דברצן: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1949