אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2019 (באיטלקית: Campionato europeo di calcio Under-21 2019; ידועה גם בשם יורו עד גיל 21 2019) הייתה המהדורה ה־22 של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, טורניר הכדורגל הדו־שנתי המאורגן על ידי אופ"א לנבחרות כדורגל גברים אירופיות עד גיל 21. הטורניר התקיים באיטליה וסן מרינו, לאחר שהצעתם התקבלה על ידי אופ"א ב־9 בדצמבר 2016.

בסך הכול השתתפו בטורניר 12 נבחרות לאומיות, כאשר רק שחקנים שנולדו ב־1 בינואר 1996 או לאחר מכן, היו רשאים להשתתף.

בדומה לאליפויות הקודמות שנערכו שנה לפני האולימפיאדה, הטורניר שימש גם כמוקדמות האירופיות עבור טורניר הכדורגל האולימפי, כאשר ארבע הנבחרות שהעפילו לשלב הנוקאאוט, העפילו בנוסף למשחקי הקיץ האולימפיים בטוקיו 2020, שם הם יוצגו על ידי נבחרות הכדורגל הלאומיות עד גיל 23, עם מקסימום של שלושה שחקנים מעל גיל זה. בפעם הראשונה אי פעם בתולדות האליפות, נעשה שימוש במערכת VAR.

גרמניה הייתה האלופה המכהנת, אך הפסידה בגמר לספרד.
 אירוח 
בשנת 2015 אישרה התאחדות הכדורגל האיטלקית כי איטליה תגיש הצעה לאירוח יורו עד גיל 21 2019, הצעה שכללה גם את סן מרינו. ב־9 בדצמבר הוועד הפועל של אופ"א אישר את ההצעה של איטליה וסן מרינו, בישיבה שנערכה במטה אופ"א שבניון, שווייץ.
 העפלה 
כל 55 הנבחרות החברות באופ"א היו זכאיות להשתתף בטורניר. הנבחרת המארחת, איטליה, העפילה אוטומטית (המארחת השותפה, סן מרינו, לא זכתה להעפלה אוטומטית), ושאר 54 הנבחרות השתתפו בטורניר מוקדמות על 11 המקומות הנותרים. טורניר המוקדמות, שהתקיים בין מרץ 2017 לנובמבר 2018, כלל שני שלבים:
 שלב הבתים: 54 הנבחרות הוגרלו לתשעה בתים בני 6 נבחרות כל אחד, כל קבוצה שיחקה נגד כל חברותיה לבית בשני סיבובים, בית וחוץ. תשע מנצחות הבתים העפילו לטורניר הגמר, בעוד ארבע הסגניות הטובות ביותר (ללא התחשבות בתוצאות מול הנבחרות שסיימו במקום השישי בבית) העפילו לשלב הפלייאוף.
 שלב הפלייאוף: ארבע הנבחרות הוגרלו לשני מפגשים ששוחקו בשני סיבובים, בית וחוץ. שתי הנבחרות המנצחות העפילו לטורניר הסופי.
 נבחרות שהעפילו 
הקבוצות הבאות העפילו לטורניר הגמר.

הערה: כל הנתונים הסטטיסטיים כוללים רק את עידן U21 (1978 ואילך).
 נבחרת סיבת העפלה תאריך העפלהמספר הופעה הופעה אחרונה ההישג הטוב ביותר  איטליה    20  2017 (חצי הגמר)   (1992, 1994, 1996, 2000, 2004)  ספרד     14  2017 (סגנית)   (1986, 1998, 2011, 2013)  צרפת     9  2006 (חצי הגמר)   (1988)  אנגליה     15  2017 (חצי הגמר)   (1982, 1984)  סרביה      11  2017 (שלב הבתים)   (1978)   גרמניה     12  2017 (אלופה)   (2009, 2017)  קרואטיה     3  2004 (שלב הבתים)   (2000, 2004)  דנמרק     8  2017 (שלב הבתים)   (1992, 2015)  בלגיה      3  2007 (חצי הגמר)   (2007)  רומניה     2  1998 (רבע הגמר)   (1998)  פולין      7  2017 (שלב הבתים)  רבע הגמר (1982, 1984, 1986, 1992, 1994)  אוסטריה      1  —  הופעה ראשונה

 הגרלה סופית 
ההגרלה הסופית של הטורניר נערכה ב־23 בנובמבר 2018 במטה למבורגיני שבסנט'אגתה בולונייזה, איטליה, בניצוחו של שגריר הטורניר אנדראה פירלו, שזכה בטורניר בשנת 2000. 12 הנבחרות הוגרלו לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. המארחת, איטליה, שובצה באופן אוטומטי לבית א', בעוד הנבחרות הנותרות דורגו לפי מקדם אופ"א שחושב על סמך תוצאות הנבחרות בטורנירים הבאים:
 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015 וטורניר המוקדמות (40%)
 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017 וטורניר המוקדמות (40%)
 מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017 (שלב הבתים בלבד) (20%)
כל בית הכיל את המארחת או נבחרת מדרג 1, נבחרת מדרג 2, ו־2 נבחרות מדרג 3. להלן הדרגים:
+מארחת נבחרת  איטליה
+ דרג 1 נבחרת    גרמניה 39,913  אנגליה 37,946
+ דרג 2 נבחרת    ספרד 37,774  דנמרק 35,533  צרפת 35,182
+ דרג 3 נבחרת    סרביה 33,083  קרואטיה 32,952  בלגיה 32,122  אוסטריה 31,767  פולין 30,946  רומניה 29,259

 אצטדיונים 
ב־9 בדצמבר 2019 התאחדות הכדורגל האיטלקית פרסמה את ששת המגרשים שיארחו את משחקי הטורניר, חמישה מהם באיטליה ואחד בסן מרינו:
 אצטדיון רנאטו דאל'ארה בבולוניה, איטליה
 אצטדיון מפיי - צ'יטה דל טריקולורה ברג'ו אמיליה, איטליה
 אצטדיון דינו מאנוצי בצ'זנה, איטליה
 אצטדיון נראו רוקו בטריאסטה, איטליה
 דאצ'יה ארנה באודינה, איטליה
 האצטדיון האולימפי בסראוואלה, סן מרינו
 בולוניה רג'ו אמיליה צ'זנהאצטדיון רנאטו דאל'ארהאצטדיון מפיי - צ'יטה דל טריקולורהאצטדיון דינו מאנוציקיבולת: 31,000קיבולת: 21,500קיבולת: 20,194150px150px טריאסטה אודינה סראוואלהאצטדיון נראו רוקודאצ'יה ארנההאצטדיון האולימפיקיבולת: 20,500קיבולת: 25,151קיבולת: 4,778150px150px150px

 שלב הבתים 
שתי הנבחרות שסיימו באחד משני המקומות הראשונים בכל אחד מהבתים, העפילו לרבע הגמר.
 שוברי שוויון
בשלב הבתים, דורגו הקבוצות לפי מספר הנקודות שהשיגו במשחקי הבית (3 נקודות לניצחון, נקודה אחת לתיקו). במידה והיו שתי קבוצות או יותר עם מספר זהה של נקודות, יושמו שוברי השוויון הבאים (תקנון התחרות, סעיף 18.01 ו־18.02):
 נקודות שהושגו במשחקים בין הקבוצות המעורבות
 הפרש שערים במשחקים בין הקבוצות המעורבות
 שערים שהובקעו במשחקים בין הקבוצות המעורבות
 אם יותר משתי קבוצות היו מעורבות בשוויון הנקודות, ולאחר החלת קריטריונים 1–3 לעיל תת־קבוצה של הקבוצות המעורבות נותרה בשוויון, יוחלו קריטריונים 1–3 באופן בלעדי על תת־הקבוצה שנותרה בשוויון
 הפרש שערים בכל משחקי הבית
 שערים שהובקעו בכל משחקי הבית
 במקרה שנותרו רק שתי קבוצות בשוויון, והם נפגשו במחזור המשחקים האחרון והיו בשוויון לאחר החלת כל הקריטריונים לעיל – דו־קרב בעיטות עונשין
 נקודות משמעת (כרטיס אדום = 3– נקודות, כרטיס צהוב = 1– נקודות)
 דירוג הקבוצות בהגרלה הסופית
 בית א' 



 בית ב' 

 בית ג' 

 דירוג הסגניות 
הנבחרות שסיימו במקום השני בביתן ידורגו בהתאם לתוצאותיהן, והנבחרת הטובה ביותר תעפיל לחצי הגמר. הנבחרות ידורגו לפי הקריטריונים הבאים: 1) נקודות; 2) הפרש שערים; 3) שערים שהובקעו; 4) נקודות משמעת; 5) דירוג בהגרלה הסופית (תקנון התחרות, סעיף 18.03).
דירוגביתנבחרתמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרש שעריםנקודות1ג' צרפת3210312+72א' איטליה3201633+63ב' דנמרק3201642+6
משחקי חצי הגמר היו תלויים בזהות הנבחרת שתעפיל מהמקום השני, על מנת להימנע ממפגש בין נבחרות מאותו הבית (תקנון התחרות, סעיף 17.02).
 הסגנית הטובה ביותר  תשחק נגד  חצי הגמר השני בית א'  מנצחת בית ב'  מנצחת בית א' נגד מנצחת בית ג' בית ב'  מנצחת בית א'  מנצחת בית ב' נגד מנצחת בית ג' בית ג'  מנצחת בית א'  מנצחת בית ב' נגד מנצחת בית ג'

 שלב הנוקאאוט 
בשלב הנוקאאוט נעשה שימוש בהארכה ובדו־קרב בעיטות עונשין במידת הצורך.
 סיכום 

 חצי הגמר 

 גמר 

 סטטיסטיקה 
 מלכי השערים 
בטורניר הובקעו 78 שערים ב־21 משחקים, ממוצע של  שערים למשחק.
דירוגשחקןנבחרתשערים1לוקה ואלדשמידט גרמניה72ג'ורג'ה פושקש רומניה43פדריקו קייזה איטליה3נדים אמירי גרמניהמרקו ריכטר גרמניהדני אולמו ספרד
 פרסים 
 שחקן הטורניר:  פביאן רואיס
 נעל הזהב:  לוקה ואלדשמידט
 נבחרת הטורניר 
לאחר הטורניר בחרה אופ"א 11 שחקנים לנבחרת הטורניר.
עמדהשחקןשוער אלכסנדר נובלהגנה לוקאס קלוסטרמן ג'ונתן טאה חסוס ואייחו בנימין הנריכסקישור פביאן רואיס מחמוד דאוד דני אולמו לוקה ואלדשמידט דני סבאיוסהתקפה ג'ורג'ה פושקש

 העפלה לאולימפיאדה 
ארבע הנבחרות הבאות העפילו למשחקי הקיץ האולימפיים באולימפיאדת טוקיו 2020.
 נבחרת תאריך העפלההופעות קודמות באולימפיאדה     10 (1920, 1924, 1928, 1968, 1976, 1980, 1992, 1996, 2000, 2012)     9 (1912, 1928, 1936, 1952, 1956, 1972, 1984, 1988, 2016)     3 (1924, 1952, 1964)    12 (1900, 1908, 1920, 1924, 1928, 1948, 1952, 1960, 1968, 1976, 1984, 1996)

 אינה יכולה לשחק באולימפיאדה, מכיוון שהיא איננה אומה אולימפית. בעוד שלנבחרת הנשים הושג הסכם בין כל ההתאחדויות הבריטיות שיאפשר לה לייצג את הממלכה המאוחדת באולימפיאדה, לא הושג הסכם דומה לגבי נבחרת הגברים. משום כך, אילו העפילה אנגליה לחצי הגמר, הכרטיס למשחקים האולימפיים היה מוכרע במשחק פלייאוף נוסף, שהיה מתוכנן להתקיים באצטדיון דינו מאנוצ'י, צ'זנה ב־28 ביוני 2019 בין שתי הסגניות שלא העפילו לחצי הגמר. בסופו של דבר, אנגליה לא הצליחה להעפיל אל שלב הנוקאאוט ומשחק הפלייאוף האולימפי בוטל.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

2019
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2019
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיטליה
קטגוריה:סן מרינו: תחרויות כדורגל
קטגוריה:2019 באיטליה
קטגוריה:2019 באירופה