וולפי טראוב

וולפי טראוב (6 בספטמבר 1927 – 10 באוקטובר 2013) היה ביוכימאי ישראלי ופרופסור בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע, חלוץ בתחום הקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. מנחה הדוקטורט של עדה יונת, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009.

 ביוגרפיה 
וולפי טראוב נולד בלייפאיה שבלטביה, בן לצדוק (חודיק) טראוב וסוניה (שרה ביילה) לבית בנימינוביץ. בגיל 6 היגר לדרום אפריקה עם משפחתו, והיה ידיד נעוריו של אהרון קלוג, לימים חתן פרס נובל לכימיה.

את לימודי התואר הראשון והשני בכימיה עשה באוניברסיטת קייפטאון, ולאחר מכן עבר לקולג' בירקבק באוניברסיטת לונדון, לצורך לימודי התואר השלישי בהנחיית פרופ' ג'ון דזמונד ברנל. עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בקריסטלוגרפיה, הוגשה בשנת 1955.

טראוב שימש מספר שנים חוקר במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת קולומביה ובתחילת שנות ה-60 עלה עם משפחתו לישראל בעידודו של פרופ' גרהרד שמידט והצטרף לשורות מכון ויצמן למדע במחלקה לכימיה מבנית (כיום כימיה ביולוגית), זאת בחסות מלגת יד ויצמן. לאחר תקופה הפך לחבר סגל, ב-1966 קודם לדרגת פרופסור חבר ובהמשך לפרופסור מן המניין. בשנים 1988–1989 כיהן כראש המחלקה.

פרופסור טראוב היה נשוי לגלדיס (לבית זיגמן), ממנה התאלמן ב-1986. לאחר פטירתה חי במשך 20 שנה (1993–2013) עם אן בלוך, אמנית מולטימדיה, שהייתה אלמנתו של ד"ר אהרון בלוך.

לוולפי וגלדיס טראוב נולדו שני ילדים, ליסה (שילוח-עוזרד; לימים מנכ"לית קרן הקולנוע הישראלי) ומייקל. התגורר ברחובות, ונטמן בבית העלמין גורודיסקי בחלקת מכון ויצמן.

 מחקר 
טראוב היה חלוץ בתחום הפענוח המבני של סיבי חלבון באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. בראשית עבודתו במכון ויצמן הוא קבע את המבנה של מספר הומו-פולימרים, והדגים את נטייתם להתארגן באופן דומה לסיבי קולגן. לאחר מכן הצליח לקבוע לראשונה, ברזולוציה גבוהה, את מבנה סיבי הקולגן – החלבון הנפוץ ביותר בממלכת החי, והחלבון הבלתי-מסיס העיקרי בחומר הבין-תאי וברקמות חיבור.

באותם ימים מוקדמים נחשב הקולגן לחלבון חוץ-תאי בלתי מעניין ברובו, והגישה המדעית הרווחת הייתה שאין למצוא משמעות רבה בשונות הקטנה המופיעה ברצפי חומצות האמינו שלו. למרות זאת זיהה טראוב בסיבי הקולגן היבטים מבניים של זיהוי והתארגנות עצמית. הוא יצר חזון ראשוני לגבי אחד התחומים העיקריים בביוכימיה: כיצד קובע רצף חומצות האמינו של חלבון מסוים את המבנה המקופל שלו, אשר מקנה לו את תפקודו הביולוגי. פרס נובל בכימיה לשנת 2013, שהוענק יום לפני מותו, ניתן גם הוא בתחום זה.

ברבות השנים הנחה טראוב מספר תלמידים שהפכו לחוקרים בולטים, בהם כלת פרס נובל פרופ' עדה יונת ממכון ויצמן ופרופ' אורי שמואלי מאוניברסיטת תל אביב.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייפטאון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות