יואל בעל שם

רבי יואל בעל שם מזמושץ' המכונה רבי יואל בעל שם הראשון (נפטר לפני שנת ה'תס"ו) היה מקובל שפעל בזמושץ' בתקופת גזירות ת"ח-ת"ט והתפרסם כבעל מופת וכבעל שם.

 חייו 
רב יואל נסע הרבה בכל רחבי פודוליה לרפא חולי נפש וחולי הגוף באמצעות לחשים וקמעות, ולגרש דיבוקים על ידי להטים והשבעות וצירופי שמות קדושים.

ר' צבי הירש קאיידנובר בחלק השני מספרו "קב הישר", שנדפס בשנת ה'תס"ו (1706), מספר על פעולות מאגיות שערך בפוזנא בשנים ה'תמ"א–ה'תמ"ב (1681–1682), ומוסר נוסח לכתיבת קמיע שקיבל ממנו. קאיידנובר מכנה אותו "ז"ל", כך שר' יואל ודאי כבר נפטר בעת ההדפסה.

סגולותיו ורפואותיו נדפסו בספרים "תולדות אדם" ו"מפעלות אלקים". על שני הספרים נמצאות הסכמותיו של נכדו, ר' יואל בעל שם השני.

שמואל יוסף פין זיהה אותו עם רבי יואל היילפרין שהיה רב במספר ערים במזרח אירופה. דברים אלו נדחו על ידי יעקב דוב מנדלבוים.

לפי הספרות ההיסטוריוגרפית של רבי יוסף יצחק שניאורסון, רבי יואל היה חוליה מרכזית בשושלת הקבלית שהובילה לחסידות: הוא היה תלמידו של רבי אליהו בעל שם מוורמייזא וממלא מקומו בהנהגת מחנה ה"צדיקים הנסתרים", ורבם של רבי אדם בעל שם – רבו של הבעל שם טוב, ור' ברוך "בטלן" מפוזנן – זקנו של ר' ברוך מלוזנה, אביו של רבי שניאור זלמן מלאדי. ספרות זו נחשבת לבלתי מהימנה היסטורית.

 נפלאותיו 
עוד בחייו הרבו לספר ממנו מופתים ונפלאות שונים. לדוגמה:
בספר "תולדות אדם" מסופר כי "בשנת ת"ח בעת הזעם כשברחו רבים על הספינות והרקים רדפו אחריהם בדוגיות וספינות קטנות וכמעט שהשיגום", תלה רבי יואל קמע על הספינה, "והלכה במרוצה נפלאה מאד מאד ונתעלמה מעיני הרקים".
בספר "קב הישר" מסופר באריכות שבשנות ה'תמ"א-ה'תמ"ב פעל רבי יואל אצל השדים לבוא ולהתדיין בפני בית הדין הצדק שבפוזנן וגם לקיים "פסק הדין" של בית הדין לצאת מבית מסוים שכביכול השתלטו עליו.

 צאצאיו 
בנו של רבי יואל היה רבי אורי, אביו של רבי יואל היילפרין (השני)  שהתפרסם אף הוא כבעל שם.

בן בנו ר' צבי הירש היילפרין, בנו ר' זאב דוב שיף, מחבר "מנחת זיכרון", על מסכת עירובין.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי שם
קטגוריה:יהודי פולין במאה ה-17