קודם שנברא העולם

קֹדֶם שֶׁנִּבְרָא הָעוֹלָם הוא מונח בספרות היהודית, המתאר את מצב היקום לפני בריאת העולם.

חז"ל הביעו הסתייגות מהעיסוק בנושא, וקבעו כי העוסק בו "ראוי לו שלא בא לעולם". עם זאת, בספרות חז"ל ובמדרשים מופיעים כמה תיאורים המתייחסים לזמן שקדם לבריאה.

רקע

לפי הפרשנות המקובלת לסיפור הבריאה ביהדות, המציאות כולה נבראה יש מאין  בששת ימי בראשית, ולפניה היה העדר מוחלט. התיאור למצב שלפני בריאת העולם, לפי חלק מפרשני המקרא, הוא "תוהו ובוהו" שפירושו שממה וריק. גם הוגים יהודיים שקיבלו את תאוריית ההיולי של אריסטו, לא קיבלו את טענתו שהחומר ההיולי הוא קדמון, אלא כתבו שגם ההיולי נברא בבריאת העולם, מלבד רלב"ג שככל הנראה קיבל את תאוריית ההיולי במלואה.

עם זאת, לפי חלק מהראשונים, האמונה בבריאה "יש מאין" לא נחשבת מעיקרי האמונה היהודית וגם מי שמאמין שהעולם נברא מחומר קדום אין פגם באמונתו. יש שכתבו שגם טענה שהבורא אינו יכול לברוא יש מאין, אינה נחשבת לכפירה בהיותו כל יכול.

הוגים יהודים רבים סברו כי גם הזמן נברא בבריאת העולם, ולא ייתכן לדון מה היה לפני כן. מאידך, ישנם מאמרי חז"ל שמתארים דברים שקרו לפני בריאת העולם. פילוסופים יהודים פירשו את המאמרים האלו באופן שלא יסתרו את אמונת בריאת העולם יש מאין.

סדר זמנים קודם לכן
בבראשית רבה מופיעה דרשתם של רבי יהודה בר סימון ורבי אבהו: , הדרשה מסבירה כי גם ביום הראשון לבריאה לא נאמר בלשון ציווי "יהי ערב" אלא "ויהי ערב", ומכאן שגם "קודם לכן" היה "סדר זמנים". רבי אבהו לומד מכך שלפני בריאת העולם הנוכחי, אלוהים היה בורא עולמות ומחריבן.

הרמב"ם בספרו מורה הנבוכים דחה את דברי רבי יהודה בר סימון ורבי אבהו, וכתב שהם כדעת אריסטו שסבר שהעולם קדמון, "וזה מגונה...וזה אמונת הקדמות, וכל בעל תורה יברח מזה". אחרים פירשו שכוונת רבי יהודה בר סימון היא לומר שהיה "סדר זמנים" גם לפני היום הרביעי לבריאה שבו נתלו המאורות, אבל לא לפני היום הראשון לבריאה. המהר"ל כתב שדברי המדרש מתייחסים לדברים שנבראו בתחילת היום הראשון לבריאה, שלא הייתה בהם בריאה גמורה, וביחס לדברים שנבראו אחריהם נחשב שנחרבו, וגם הזמן שבו נבראו נקרא "סדר זמנים" ולא כמו שאר הזמן של ימי הבריאה שנקרא זמן מיוחד.

לעומתם, רבי חסדאי קרשקש בספרו אור ה' מקבל כפשוטם את דברי המדרש על "סדר זמנים" שהיה לפני בריאת העולם, וזאת על פי תפיסתו שמציאות הזמן אינה תלויה בתנועתו או בקיומו של גוף חומרי, ואם כן ייתכן "סדר זמנים" גם לפני שנברא חומר כלשהו בעולם.

דברים שנבראו לפני בריאת העולם
בתלמוד בבלי מובאת ברייתא המונה שבעה דברים שנבראו "קודם שנברא העולם"; תורה, תשובה, גן עדן, גיהנם, כסא הכבוד, בית המקדש, ושמו של משיח. הברייתא מופיעה במקורות נוספים בשינויים קלים, במקורות אחרים הרשימה כוללת את עם ישראל והאבות, ירושלים וצדיקים, או ארץ ישראל.

לקדימתה של התורה לבריאת העולם ישנם תיאורים מפורטים במאמרי חז"ל. נאמר כי היא קדמה לבריאת העולם 2,000 שנים או 974 דורות, ובזמן זה הייתה כתובה ב"אש שחורה על גבי אש לבנה". לפני הבריאה אלוהים חקר אותה רמ"ח (248) פעמים, וכשברא את העולם הסתכל בה ובראו.

חלק מהפרשנים הסבירו שכוונת הברייתא היא שדברים אלו "עלו במחשבה" לפני הבריאה, או ש"עמדו בכח להבראות", ולא שנבראו בפועל. כשיטה זו הנוסח בחלק מהמדרשים. בספר הזוהר מוגדרים שבעת הדברים "שבעה אורות". פרשנות נוספת היא שכל כוונת הברייתא לענות למי שטוען שהעולם קדמון ואינו מחודש. מנגד, יש שהוכיחו מסוגיית הגמרא שהכוונה שנבראו בפועל לפני בריאת העולם, אך הסבירו שאין זה סותר את האמונה בבריאת העולם יש מאין, כי העולם שנברא אחר כך לא נברא מדברים אלו.

בשמות רבה נאמר "שלשה בריות קדמו את העולם, המים והרוח והאש". לפי פירוש עץ יוסף כוונת המדרש היא שארבעת היסודות נבראו תחילה ולא שהיה חומר קדום שממנו נברא העולם.

בקבלה
תורת השמיטות

דברי רבי אבהו במדרש "שהיה בונה עולמות ומחריבן", בשילוב עם דברי רב קטינא במסכת סנהדרין על חורבן העולם באלף השביעי, מהווים בסיס לתורת השמיטות הקבלית, שעל פיה העולם נברא ונחרב במחזורים של שבעת אלפים שנה. תורת השמיטות מופיעה בצורה מפורטת בספר התמונה ובספר הקנה, והיא הייתה מקובלת בקרב תלמידי הרמב"ן, לעומתם תלמידי האר"י התנגדו לקבל את תורת השמיטות כפשוטה.

תורת הצמצום

"תורת הצמצום" היא מושג יסודי בקבלה היהודית בעיקר הלוריאנית. התורה באה להסביר את התהליך שקדם לבריאת העולם, שבו האלוהות ("אינסוף ברוך הוא") צימצמה את עצמה ופינתה מקום על מנת לאפשר את קיומה של המציאות. הצמצום הוא תחילתו של סדר ההשתלשלות  שבסופו נברא העולם הגשמי. בקרב המקובלים קיים ויכוח אם להבין את תורת הצמצום כפשוטה או רק כמשל.

את עיקרון הצמצום ניסח רבי חיים ויטאל, כך:

איסור על העיסוק בנושא
במשנה במסכת חגיגה נאמר . לפירוש התוספות, "מה לפנים" פירושו מה היה לפני בריאת העולם. בגמרא על משנה זו מובאת ברייתא שאוסרת בפירוש את העיסוק בשאלה מה היה לפני בריאת העולם ומתירה לשאול רק על ששת ימי בראשית. הרמב"ם הביא את האיסור להלכה ביד החזקה, וכתב שהאיסור נכלל במצות לא תעשה של לא תתורו. בטעם האיסור כתב הרמב"ם שמחשבות אלו גורמות לאדם "לעקור עיקר מעיקרי התורה...ונמצא יוצא לידי מינות". רב סעדיה גאון כתב שהאיסור הוא רק על מי שחוקר בדבר על פי שכלו ולא על פי דברי הנביאים. בתלמוד ירושלמי מובאת שיטת רבי יונה בשם רבי אבא המתירה לאדם לעסוק בנושא בינו לבין עצמו או בראשי פרקים.

ראו גם
 תוהו ובוהו
 כאוס (מיתולוגיה)
 מעשה בראשית

לקריאה נוספת
 שמואל אפרים לוינשטם, "מה למעלה ומה למטה מה לפנים ומה לאחור", בתוך ספר היובל ליחזקאל קויפמן, עמ' קיב–קכא




 יהושע גרנט, אז מלפני בראשית: דברים שקדמו לבריאה בראי הפיוט הקדום, יד בן-צבי תשפ"ג.

קישורים חיצוניים
 בריאה קודם לעולם באתר aspaklaria

הערות שוליים

קטגוריה:בריאת העולם ביהדות
קטגוריה:קוסמוגוניה
קטגוריה:דברים שנבראו לפני בריאת העולם על פי חז"ל