קקיסטוקרטיה

קקיסטוקרטיה היא ממשלה המנוהלת על ידי האזרחים הגרועים ביותר, הכי פחות מוכשרים ו/או חסרי מצפון. כפועל יוצא, קקיסטוקרטיה משפיע על הכלכלה, הביטחון האישי והמעמד הבינלאומי של המדינה. היא, לא פעם, הובילה לשחיתות, פגיעה בזכויות האזרח, ניהול ממשל כושל והחלשת מוסדות המדינה.

המילה נטבעה במאה ה-17, כהלחם בסיסים של שתי מילים ביוונית, κάκιστος (קקיסטוס; הגרוע ביותר) ו-κράτος (קראטוס; שלטון) – שלטון הגרועים ביותר.

 טביעת המונח 
השימוש המוקדם ביותר במילה מתוארך למאה ה-17, ב-"A sermon Preached at the Publique Fast the ninth day of Aug. 1644 at St. Maries" של פול גוסנולד: הסופר האנגלי תומאס לאב פיקוק השתמש במונח ברומן שלו משנת 1829 "The Misfortunes of Elphin", שבו הוא מסביר שהקקיסטוקרטיה מייצגת את ההפך מאריסטוקרטיה, שכן אריסטוס (ἄριστος) פירושו "מעולה" ביוונית. בספר שלו משנת 1838, Memoir on Slavery, הסנאטור האמריקני ויליאם הארפר השווה קקיסטוקרטיה לאנרכיה, ואמר שקקיסטוקרטיה התרחשה רק לעיתים רחוקות:

המשורר האמריקני ג'יימס ראסל לוול  השתמש במונח בשנת 1876, במכתבו לג'ואל בנטון, בכותבו: "מה שממלא אותי בספק ובפחד הוא השפלה של הטון המוסרי. האם זה או לא תוצאה של דמוקרטיה? האם שלנו היא 'ממשלה של העם, על ידי העם, למען העם', או האם קקיסטוקרטיה, לטובת נבלים במחיר של שוטים?"

 סיבות ליצירת קקיסטוקרטיה
על פי ההיגיון היה על השלטון להיות מורכב מהאנשים המוכשרים ביותר ולא הגרועים ביותר. זאת כדי שהמערכות יתפקדו בצורה טובה, דבר שיוביל לשביעות רצון העם. ישנן מספר סיבות לתופעת שלטון הגרועים ביותר הסותרת היגיון זה.

המנהיג מעדיף למנות אנשים לא מוכשרים כדי שלא יהיו לו מתחרים או יורשים. בעלי התפקידים הללו יעשו הכל כדי לשמר את מעמדם, ולשם כך יפתחו נאמנות עיוורת להנהגה על חשבון מקצועיות. הם ימנו מעגל מקורבים שלהם לתפקידים נוספים, ואלו בתורם יפעלו כדי לשמר תפקידם. כך ייווצרו מעגלים מתרחבים שישמרו על שרידות השלטון.

סיבה נוספת יכולה להיות במקרה שמעמד המנהיג נחלש וצפוי לפרוש, והוא מעדיף אפשרות שהמדינה שבהנהגתו תיפגע על פני אפשרות בה יוחלף על ידי מנהיג אחר שיוביל להצלחה.

במאמר הסוקר את התפתחות קקיסטוקרטיה במדינות אפריקה שמדרום לסהרה, החוקרים מצביעים על מספר גורמים שהובילו לכך: נפוטיזם, קלפטוקרטיה (שלטון שלוקח משאבים ציבוריים לתועלת אישית), ושימוש בכוח השלטוני כדי לשמר אינטרסים אישיים על חשבון טובת המדינה. במדינות רבות, מנהיגים מקצים משאבים לתומכיהם במקום להשקיע בתשתיות ושירותים ציבוריים, מה שמחמיר את העוני והאי-שוויון הכלכלי. קקיסטוקרטיה מובילה למשילות חלשה, חוסר יציבות פוליטית ובריחה של השקעות זרות. בנוסף, הממשל הכושל פוגע גם במערכת החינוך ובתעסוקה, ומעודד חוסר אמון ציבורי במוסדות המדינה

 דוגמאות היסטוריות 
השימוש במונח קקיסטוקרטיה תיאר צורות שלטון שונות ברחבי העולם.

הנשיא בוריס ילצין מילא תפקיד היסטורי מרכזי בהתפתחויות הפוסט-סובייטיות של רוסיה. שלטונו היה סותר ושנוי במחלוקת. ניתן גם לחלק אותו בערך לשני חלקים: הרס האידאולוגיה הקומוניסטית, המפלגה הקומוניסטית והאימפריה הקומוניסטית בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 והנחת היסודות לקקיסטוקרטיה לאחר מכן על ידי ביצוע רפורמות, שהתוצאה הסופית שלהן הייתה יצירה וחיזוק של פסאודו-אליטה אוליגרכית פלילית ומיזוגה עם ההנהגה הפוליטית.

בתקופת שלטונם של הנשיאים בניגנו אקינו ורודריגו דוטרטה לטענת מבקרי השלטון, הייתה הקקיסטוקרטיה בפיליפינים. זו השפיעה באופן נרחב על הדמוקרטיה, הכלכלה, הביטחון האישי והמעמד הבינלאומי של המדינה. היא הובילה לשחיתות עמוקה, פגיעה בזכויות האזרח, ניהול ממשל כושל והחלשת מוסדות הדמוקרטיה.

במהלך כהונתו הראשונה של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית החל שימוש מוגבר במונח זה לתיאור ממשלת ארצות הברית, והוא הפך לוויראלי ב-2017 ו-2018. במונח נעשה שימוש רב במאמרי פובליציסטיקה, בפרסומים פוליטיים ובספרים.

אמצעי תקשורת שונים בישראל תיארו את ממשלת ישראל השלושים ושבע, שבראשות בנימין נתניהו, כקקיסטוקרטיה.

 ראו גם 
 קורפורטוקרטיה
 אידיוקרטיה: הטמטום שולט
 משטר צבאי
 קלפטוקרטיה
 אוכלוקרטיה
 העיקרון הפיטרי
 טוטליטריזם

 הערות שוליים 

קטגוריה:שחיתות