דיוויזיית המילואים ה-75 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-75 (בגרמנית: 75. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

 היסטוריה 
הדיוויזיה הוקמה בסוף דצמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, ובתחילת פברואר 1915 נשלחה לחזית.75. Reserve-Division (Chronik 1914-1918) היא הייתה חלק מהגל הגדול השני של דיוויזיות חדשות שנוצרו בתחילת מלחמת העולם הראשונה. גל זה כלל גם את דיוויזיית המילואים ה-8 של בוואריה. בין הגל הראשון (דיוויזיות המילואים ה-42 עד ה-54 ודיוויזיית המילואים ה-6 של בוואריה), הוקמו מספר דיוויזיות אחרות על בסיס אד-הוק, שקיבלו בעיקר את שם המפקד או מקום ההקמה שלהן, אך אלו לא היו חלק מגל רשמי מתוכנן של דיוויזיות חדשות. הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-38, וגויסה בעיקר באזור הגיוס של הקורפוס ה-14 (הדוכסות הגדולה של באדן) ובאזור הגיוס של הקורפוס ה-11 (הסן-קאסל, ולדק ומדינות תורינגיה).

הדיוויזיה לחמה בתחילה בחזית המזרחית וטבילת האש שלה הייתה בקרב השני על האגמים המזוריים. היא נלחמה לאורך הנארב ביולי ובאוגוסט 1915 והשתתפה בכיבוש גרודנה ובקרב וילנה. מאוקטובר 1915 עד אוגוסט 1916, הדיוויזיה נשארה במלחמת עמדות ולאחר מכן לחמה בקובל. לאחר מכן, היא חזרה למלחמת חפירות עד סוף יוני 1917. לאחר מכן הדיוויזיה לחמה נגד מתקפת קרנסקי הרוסית והייתה חלק מהארמייה השמינית בפיקודו של אוסקר פון הוטייה בקרב על ריגה בספטמבר 1917. בדצמבר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית ונכנסה לקו שמצפון לאילט, מעל ה־Chemin des Dames. היא השתתפה במתקפת האביב הגרמנית של 1918, ונלחמה בקרב השלישי על האן. לאחר מכן היא לחמה נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, וסיימה את המלחמה במגננה נגד מתקפת מז-ארגון. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדרג ג'.Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 525-527. הדיוויזיה פורקה בשנת 1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

 מפקדים 
 מקס פון זיידביץ (20 בדצמבר 1914 – 12 באפריל 1916)
 ארנסט פון הפנר (13 באפריל – 11 בנובמבר 1916)
 ארתור פון אייזנהרט-רותה (12 בנובמבר 1916 – ינואר 1919)

לקריאה נוספת
 Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

 הערות שוליים 

75
75