ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים

ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים התרחשה ב-2 ביוני 1980 והייתה פיגוע הטרור היהודי הראשון של המחתרת היהודית, שבו מילכדו חברי המחתרת מכוניות של שלושה ראשי ערים, חברי אש"ף ו"הוועדה להכוונה לאומית". הפיגועים נעשו כנקמה על הפיגוע בבית הדסה, שנעשה חודש קודם לכן.

ההתנקשות
ב-2 ביוני 1980 הניחו חברי המחתרת היהודית מטעני חבלה במכוניותיהם של ראש עיריית שכם בסאם א-שכעה וראש עיריית רמאללה כרים חלף, ובדלת המוסך של ראש עיריית אל-בירה איבראהים טאוויל. כתוצאה מפיצוץ המטענים במכוניות, א-שכעה וחלף נפצעו קשה: שתי רגליו של א-שכעה נכרתו, ונכרתה כף רגלו של חלף. טאוויל התקשר בעקבות האירועים לממשל הצבאי ששלח לביתו חיילים, בהם חבלן מג"ב סלימאן חירבאווי. כאשר פתח חירבאווי את דלת המוסך של טאוויל התפוצץ מטען החבלה. חירבאווי נפגע בשתי עיניו והתעוור.

שניים מקציני הממשל הצבאי, שלמה לויתן ואהרון גילה, קיבלו מידע מאנשי המחתרת על הימצאות המטען, אך לא הסגירו זאת, ולא מנעו את ההתנקשויות ואת פציעתו של חירבאווי. כך תואר חלקם של לויתן וגילה:

חברי המחתרת תכננו לפגוע גם בד"ר חמזה נטשה מבית לחם ובאיברהים דקאק מוואדי ג'וז וערכו הכנות לכך, אך תוכנית זו לא יצאה לפועל.

מעצר המתנקשים ומשפטם
כארבע שנים לאחר ההתנקשות, לאחר פיגועים נוספים של המחתרת היהודית וחקירה של השב"כ, נעצרו 29 חברי המחתרת ב-27 באפריל 1984 ובימים שלאחר מכן.

בתכנון הנחת המטענים ובביצוע הנחתם הואשמו מנחם לבני, יהודה עציון, יצחק גנירם, בן ציון הנמן, חיים בן-דוד, משה זר, חגי סגל, יצחק נוביק ונתן נתנזון. לבני יזם את הפגיעה בראשי הערים, השתתף בתכנונה והביא את מטעני החבלה, אך לא השתתף בביצוע הפגיעה. לדבריו: "בהתייעצות עם החברים הוחלט להשתמש בכמות קטנה של חנ"מ כדי לפצוע וכן למקם אותה במקום כזה שתוצאת הפעולה תהיה פציעה וזאת מתוך שיקול למנוע את הפיכת הנפגעים ל'קדושים'." הוא הורשע בעברה של גרימת חבלה חמורה וניסיון גרימת חבלה חמורה ובעברה של החזקת נשק.

לבני גייס למשימה את עציון, וזה גייס חברים נוספים ותדרך אותם. על פציעתו של חירבאווי אמר עציון "אינני מנסה לחמוק מחלקי ומאחריותי במחדל זה. נקיפות לב בעניין זה תלווינה אותי כל ימי". הוא הורשע בעברה של גרימת חבלה חמורה והחזקה ונשיאה של נשק שלא כדין בעברה של פעילות בארגון טרור.

חגי סגל מילכד את מכוניתו של ח'אלף ואת דלת המוסך של טאוויל, והורשע בעברות של גרימת חבלה חמורה, החזקת נשק ופעילות בארגון טרור.

נתן נתנזון מילכד, יחד עם אדם נוסף, את מכוניתו של שקעה. הוא הורשע בגרימת חבלה חמורה והחזקה ונשיאת נשק שלא כדין.

עוד הורשעו, בגרימת חבלה חמורה או ניסיון גרימת חבלה חמורה, יצחק גנירם, בן ציון הנמן, חיים בן-דוד ויצחק נוביק. משה זר הורשע בניסיון פגיעה ברכוש שלא כדין וישועה בן-שושן הורשע בעברה של אי מניעת פשע.

שני קציני צה"ל, סרן אהרון גילה ורס"ן שלמה לויתן, שלא מנעו את ההתנקשויות, הועמדו לדין אף הם. במשפטו סיפר לויתן: "לאחר הפיגוע בראשי הערים ביהודה ושומרון היה בממשל הצבאי משתה יום טוב. קצינים ומושלים השיקו כוסות לרגל האירוע ורוב הקצינים התבטאו, כי חבל שרק פצעו את ראשי הערים ולא הרגו אותם." גילה הורשע בהפרת אמונים, אי-מניעת פשע וגרימת חבלה ברשלנות ונדון ל-15 חודשי מאסר. לויתן הורשע בהפרת אמונים ובאי-מניעת פשע ונדון לשלושה חודשי מאסר.

ראו גם
 המחתרת היהודית

קישורים חיצוניים
 , 
 , 



הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:פיגועי טרור בשטחים ב-1980
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:פיגועי טרור יהודי בישראל
קטגוריה:המחתרת היהודית
קטגוריה:ניסיונות התנקשות