הטבח בנוב עיר הכהנים

הטבח בנוב עיר הכהנים הוא אירוע מקראי המתואר בספר שמואל א' ו, בו הורג דואג האדומי 85 כהנים בנוב עיר הכהנים בציוויו של שאול המלך. שאול ראה בכהני נוב סייענים לדוד לברוח מפניו, מה שנתפס בעיניו כחתרנות תחת מלכותו, בשל הרוח הרעה ששרתה עליו מאז מלחמת דוד וגוליית.

 רקע 
לאחר בריחת דוד מארמון חותנו המלך שאול, הוא מגיע אל נוב עיר הכהנים הנמצאת בנחלת שבט בנימין, ושבה נמצא המשכן. בנוב פוגש דוד את הכהן הגדול אחימלך בן אחיטוב, ומבקש ממנו אוכל ונשק מבלי לפרט את הסיבה לכך. בנוסף הוא מבקש מאחימלך שלא יוודע הדבר. אחימלך מופתע מהבקשה, אך הוא נותן לדוד לחם מלחם הפנים, ואת חרב גליית. דוד לוקח את הצידה וממשיך בבריחתו לארץ הפלשתים.

 הטבח 
במהלך שהותו של דוד בנוב נמצא שם גם דואג האדומי אביר רועיו של שאול. דואג חוזר לארמון שאול ומספר לו על הגעת דוד לנוב, ועל כך שאחימלך נתן לדוד לחם וחרב. שאול הכועס מבקש להביא את אחימלך ואת שאר הכהנים שבנוב אליו לשם בירור העניין. כאשר מגיעים אליו הכהנים שאול חוקר את אחימלך ושואל אותו מדוע דוד והוא תכננו למרוד בו. אחימלך, שלא ידע דבר על המתיחות בין שאול לבין דוד, עונה לשאול שהוא סייע לדוד בחושבו שדוד, חתנו ושר צבאו של שאול, בסך הכל היה בדרכו למשימה בשליחות המלך. שאול, שהרוח הרעה ששרתה עליו שיבשה את שיקול דעתו, לא מאמין לאחימלך ומורה למשרתיו להרוג את אחימלך ואת שאר הכהנים. המשרתים מסרבים להרוג את כהני ה', ושאול מעביר את המשימה לדואג - שהורג 85 כהנים ולאחר מכן את שאר תושבי העיר ואף את הצאן והבקר ששם.

 לאחר הטבח 
מהטבח מצליח לברוח רק אביתר בנו של אחימלך. הוא בורח אל דוד ומצטרף לנדודיו בעקבות הבריחה משאול. אביתר מודיע על הטבח לדוד, שלוקח אחריות על האסון.

 הקשר בין הטבח בנוב לחמלת שאול על עמלק 
במלחמת עמלק לא ביצע שאול את הצו להרוג את כולם והוא חמל על אגג ועל הצאן והבקר. לעומת זאת, בכוהני נוב שאול מבצע הכחדה טוטאלית, . בהתאם להקבלה הפוכה זו אומר המדרש, .

 האשמה לטבח 
הפרשנים חלוקים בשאלה על מי חלה האשמה לטבח כהני נוב.

האשמה הבסיסית על הטבח מוטלת על דואג האדומי, שהיה המודיע והמוציא לפועל של הרצח. גם פרק נ"ב בתהילים מתאר המשורר את רשעותו של דואג. המדרש מסביר שהגר העמלקי שבישר על מות שאול היה דואג האדומי (על פי גרסה אחרת - בנו של דואג), ובכך מוסברת תגובתו החריפה של דוד כלפיו: .

גם על שאול, נותן הפקודה לטבח, מוטלת אשמה חריפה. במדרש אף מובהר כי הטבח בנוב עיר הכהנים היווה אחת הסיבות לנפילתו של שאול במלחמה: . במקומות נוספים, חז"ל מציינים כי שאול חש בושה עקב חטא זה. יהודה זולדן מציין כי חטא זה היה חמור מספיק כדי להדיח את שאול מהמלוכה..

במקרא, דוד לוקח אחריות מפורשת על התנהלותו הלא זהירה שהביאה לרצח, בכך שלא נזהר מנוכחותו של דואג האדומי. הרב בזק מסביר כי דוד הוא מוקד הסיפור ולכן מונכחת דווקא האשמה שלו ולא של שאול.

יש אומרים כי אבנר נהרג כעונש על כך שלא מחה בשאול על רצח נוב. הרב יהודה זולדן מסביר כי גם עם ישראל כולו נענש ברעב על שלא מחו בשאול על הרצח.

גם על יהונתן מגולגלת חלק מהאשמה בכך שלא שלח את דוד עם אוכל בבורחו מפני שאול, דבר שאילץ את דוד לבקש עזרה מאנשי נוב, מה שהוביל למותם.

לעומת זאת, הרלב"ג והרד"ק מסבירים כי אין ענישה חמורה כלפי הפוגעים בנוב עיר הכהנים, מפני שהכהנים היו אמורים למות בהתאם לקללה שרבצה על בית עלי.

הערות שוליים

קטגוריה:שאול
קטגוריה:סיפורי ספר שמואל
קטגוריה:מעשי טבח בארץ ישראל