כביש-רחוב

כביש-רחוב (באנגלית: Stroad, הלחם של המילים Street ו-Road) הוא שילוב של כביש מהיר עם תנועת מכוניות ערה לצד דרך הולכי הרגל עם הפרדה מועטה או כלל ללא הפרדה מהכביש.

המונח נטבע על ידי מהנדס אזרחי ומתכנן ערים אמריקאי, צ'ארלס מארון ב-2011, כהערה על תשתיות הכבישים הסלולות בארצות הברית המונח מתאים לכמה מצבי תנועה הקיימים גם בקנדה.

כביש-רחוב הוא תופעה נלווית של מתן עדיפות לתנועת רכבים פרטיים תוך התעלמות מתנאי השטח והולכי הרגל. הליכה בכביש-רחוב נחשבת למסוכנת, שכן המהירות בכביש עלולה להגיע ל-70 קמ"ש ויותר. הכביש-רחוב נועד לאפשר למכוניות לנוע מהר יותר ובכך לפתור את עומסי התנועה עבור רכבים. עם זאת, היעדר תשתית מתאימה להליכה ברגל, גורמת לשימוש מוגבר בכלי רכב, גם עבור מרחקים קצרים, במקום הליכה ברגל. ישנם חלקים בכביש-רחוב אשר אין להם כלל מדרכה והולכי הרגל נדרשים לבצע את הליכתם על דשא או בשולי הכביש, מה שהופך את ההליכה בכביש-רחוב למסוכנת אף יותר.

הכביש-רחוב מונע גם מהמכוניות לנוע מהר, שכן יש בו מעברי חצייה ורמזורים רבים, שילוב של דברים אלו, יחד עם מדרכה להולכי רגל גורמים לקצב התנועה לרדת.

הכביש-רחוב נוצר לאחר הרחבת רחוב עירוני, או כאשר נבנות שכונות לאורכו של כביש מהיר; בשני המקרים הכביש-רחוב יוצר מכשול לתנועת הולכי הרגל בין אזורים עירוניים. צירי תנועה בישראל הדומים באופיים לכביש-רחוב האמריקאי אפשר לראות בקטעים של כביש 412 בנס ציונה ובראשון לציון, בשדרות ההסתדרות בחיפה, או בדרך ז'בוטינסקי בקטע שבין מרכז רפואי רבין למחלף גהה.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:תחבורה
קטגוריה:דרכים וכבישים