קרל כריסטופר ירוול האב

קרל כריסטופר ירוול (בשוודית: Carl Christoffer Gjörwell; 10 בפברואר 1731, לנדסקרונה - 26 באוגוסט 1811, סטוקהולם) היה עיתונאי שוודי, עורך פורה של כעשרים כתבי עת ומזמורי תהילים, שמזמוריו פורסמו במזמור המוראבי "סיונים ניה סנגר" ("שירי ציון חדשים") ובמקומות אחרים. שמו ניתן לחלופין כקארל כריסטופרסון ירוול, קרל כריסטופר ירוול או קרל קריסטופר ירוול.

ירוול למד באוניברסיטת לונד ובאוניברסיטת גרייפסוואלד בגרמניה לפני שהגיע לסטוקהולם כדי להיות ספרן בספרייה הלאומית של שוודיה.

 ביוגרפיה 
ירוול היה בנו הלא חוקי של לוטננט-קולונל כריסטופר דונאטסון פייף (נולד ב-1694). פייף קיבל תואר אבירות על ידי המלכה החדשה אולריקה אלאונורה בשנת 1719 תחת השם ארנספרה על שירותיו במערכה הנורווגית של 1716–1718. הוא היה נכדו של הסוחר המהגר הסקוטי דונלד פייף, שהקים עסקים בסטוקהולם.

הוא נרשם לאוניברסיטת לונד ועדיין לא הוכר על ידי פייף, והתייעץ עם הפרופסור להיסטוריה סוון לאגרברינג (1707–1787) באיזה שם עליו להשתמש. הפרופסור השיב: "זה אומר מעט באיזה שם אתה בוחר. עשה טוב (שוודית: Gjör well, עם איות מודרני gör väl) מה שאתה עושה, ויהיה לך שם טוב." הצעיר אהב את העצה, ומתוך שתי המילים האלה המציא את שם משפחתו.

 קריירה ספרותית 
לאחר מספר שנים בלונד, הוא ערך (1750-51) משלחת מדעית להולנד ולצרפת, ולאחר מכן רצה בתחילה לצאת כמיסיונר לאנשי קויחוי בדרום אפריקה או לאינדיאנים הלנאפים של פנסילבניה. מאוחר יותר הוא שינה תוכניות ובשנת 1756 החל לשרת בספרייה הלאומית של שוודיה בסטוקהולם. משנת 1755 היה העורך של Den Svenska Mercurius, כתב העת השוודי המשמעותי הראשון לביקורת ספרות.

ירוול נשא לאישה את בריטה-נורה מילרן בשנת 1765, ונולדו להם בן ושתי בנות. הבן היה האדריכל קרל כריסטופר ירוול (1766–1837). הבת בריט-לואיז נישאה לקריגסקומיסאר (קולונל) קרל גוסטב אלמקוויסט והייתה אמו של קרל יונאס לוב אלמקוויסט. הבת השנייה, גוסטבה, נישאה לג'ון לינדאל מנורקופינג.

בשנת 1772 נאלץ ירוול לוותר על השליטה בחנות הספרים שלו לנושיו בגלל חוב שלא שולם בסך 140,000 דאלאר. ככל הנראה היה זה מפעל ההוצאה לאור, שהיה קשור לעסקי מכירת הספרים שלו, שגרם לקטסטרופה של ירוול, אך הוא בכל זאת המשיך לעבוד כעורך כתבי עת וספרים. ירוול היה עסוק בעיקר בהיסטוריה ובהיסטוריה ספרותית, והתעסק במיוחד בספרות הגרמנית. למרות הטעם הציבורי המשתנה, תפניות שונות של הגורל וכל תפנית נודדת שחלה בחייו, הוא נשא את כל ההיפוכים בשלווה סטואית, מאושר במשפחתו, בהעסקתו ובחייו הדתיים באולמות התפילה של האחים המוראביים הרנהוט.

ירוול נפטר בשנת 1811 ונקבר בכנסיית סולנה.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים שוודים
קטגוריה:ילידי 1731
קטגוריה:נפטרים ב-1811