חלבלוב קוצני

חֲלַבְלוּב קוֹצָנִי (Euphorbia milii)שם הערך ניתן כשמו הנפוץ של הצמח בספרות המקצועית, במשתלות, ובמרחב האינטרנט. השם לא שונה למרות שהשם "קוצני" ניתן, שלא באופן ראוי על ידי האקדמיה ללשון העברית לחלבלוב קיפודי (Euphorbia erinacea) הגדל בר בחרמון. הוא שיח ירוק-עד בתרבות, רעיל, מרובה גבעולים קוצניים, מטפס במקצת, גובהו כדי מטר, מסוג חלבלוב במשפחת החלבלוביים. גבעוליו מעוצים, מעובים, זוויתיים, חומים ומכוסים בקוצים. עליו ופרחיו בראש הגבעולים. פריחתו נמשכת כל השנה.

"הפרח", הנראה לעין הוא למעשה תפרחת, שמכילה פרחים זכריים ופרח נקבה זעירים חסרי עלי כותרת ועלי גביע. העלים האדומים הם למעשה 2 חפים של התפרחת. לעיתים נראה שפרח צומח מתוך פרח ולמעשה מדובר בהסתעפות של התפרחות. לחלבלוב קוצני יש מוהל חלבי, רעיל ומסוכן, שעלול לגרום לדלקת בעור ולעיוורון.

 תפוצה ובית גידול 
ממוזער|קצה גבעול של חלבלוב קוצני
חלבלוב קוצני הוא שיח אנדמי במדגסקר. הוא צומח במגוון בתי גידול של שיחים ויערות, באזורים סובטרופיים וטרופיים לחים, אך תמיד על סלעים (בדרך כלל תצורות גרניט) בגובה של בין 20 ל-1,609 מ'. חלבלוב קוצני הוכנס זה מקרוב, בשנת 2019, לרשימה האדומה של IUCN ושייך לקטגוריה "ללא חשש" (LC). במילים אחרות לחלבלוב לא נשקפת כלל סכנת הכחדה ומצב שימורו יציב. הנימוקים הם: אומנם ישנה ירידה מתמשכת בכמות הפרטים הבוגרים עקב שיטות שריפה, כריתת עצים, מרעה, כרייה וחקלאות. עם זאת, המין כיום נמצא בתוך ארבעה אזורים מוגנים ואותרו 19 מקומות בסיכון. לפיכך, המין מוערך ללא חשש (LC).

חלבלוב קוצני נפוץ מאוד בגינות כצמח תרבות ופליט תרבות במקומות רבים בעולם ובכללם ישראל.

 טקסונומיה 
לחלבלוב קוצני 3 וריאנטים וזני תרבות. שלושת הווריאנטים הם:

 Euphorbia milii var. bevilaniensis (Croizat) Ursch & Leandri - בעל עלים משולשים הפוכים. נפוץ בדרום מדגסקר.
 Euphorbia milii var. hislopii (N.E.Br.) Ursch & Leandri - צמח חסון וחזק, עד 2 מ' גובה. גבעוליו זקופים, מסועפים בדלילות, עוביים כ-2 ס"מ; העלים אזמלים ואורכם 12 ס"מ ורוחבם 3 ס"מ, נפוץ במרכז מדגסקר. מוכר רק בתרבות כצמח גדר חיה.
 Euphorbia milii var. splendens (Bojer ex Hook.) Ursch & Leandri - שיח גדול והנפוץ ביותר כצמח תרבות. גובהו עד 2 מ', גזעיו משתרעים עם ענפים מתפשטים, עליו סגלגלים, ירוקים בהירים ואורכם 6 ס"מ ורוחבם עד 2 ס"מ. נפוץ מרכז מדגסקר.

 חלבלוב קוצני בישראל 
חלבלוב קוצני מתאים לגידול בגינות בישראל. הוא משויך לקבוצת הצמחים הנמוכים ובני הקיימא לאחר שלב ההתבססות. הוא ישרוד בתנאי יובש וחוסר תחזוקה, וייתן מופע מרשים בתנאים אלה ולאורך שנים.

הוא צמח אור מלא, רגיש לקרה, עמיד בשרב ובגיר גדל בקרקעות קלות בשפלה ובבקעה. אומנם הוא ממשיך לפרוח רוב השנה, אבל בעונת החורף פריחתו בולטת במיוחד. הריבוי באמצעות ייחורים בחורף, וגם על ידי זרעים.

 מאפיינים מורפולוגיים 
ממוזער|תפרחות ועלים של חלבלוב קוצני
ממוזער|שחלה של חלבלוב קוצני לאחר הסרת החפים בלטות הצוף
ממוזער|תפרחת אחת יוצאת מתפרחת שנייה
חלבלוב קוצני הוא שיח חד-ביתי, מרובה גבעולים קוצניים, שמתנשא על פי רוב לגובה של מטר, השיח מטפס במקצת ואז גובהו יכול לעלות מעל מטר אחד. המוהל החלבי (latex) צבעו לבן (אחד מסימני ההיכר).

השורשים הם מסוג ציצת שורשים (מערכת שורשים סיביים).

הגבעולים מעובים ואינם בשרניים, מעוצים, וצבעם חום ולא ירוק ומכוסים בקוצים עבים שאורכם בין 1 ל-2.5 ס"מ. הגבעולים זוויתיים, עם 3 עד 5 פאות.

העלים מסורגים, לוליינים, דקים ומספרם מועט, והם מקובצים בראש הענפים, בעיקר על הענפים הצעירים.

הלוואים משתיירים ויוצרים קוצים באורך 1 עד 1.3 ס"מ לעיתים רחוקות 2.5 ס"מ.

הפטוטרות חסרות או קטנות מאוד וללא בלוטות.

הטרפים מוארכים או דמוי ביצה הפוכה או דמויי מרית, ואורכם 1.5 ס"מ עד 6.5 ס"מ ורוחבו 0.8 ס"מ עד 1.8 ס"מ. בסיסם הולך וצר, שפתם תמימה וראשם מתעגל. העירוק (סידור העורקים) מנוצה, ולרוב רק העורק האמצעי בולט.

התפרחות דמויות פרח בודד (pseudanthium) כמעט בראש הגבעול והן חד-ביתיים (שני המינים מצויים באותה תפרחת). התפרחת מוקפת במעטפת של חפים מאוחים, היוצרים עטיף בצורת כוס בעלת מספר אונות מצויצות, שביניהם בלוטות צוף. המבנה המיוחד מכונה כוסית (cyathium). הכוסית הדו-מינית של החלבלוב הקוצני מכילה פרחים זכריים ופרח נקבי אחד. שני סוגי המינים חסרים עטיף. הכוסית אופיינית לכל המינים מסוג חלבלוב, ושונה במעט בין מין למין, ולעיתים קרובות ההבדלה ביניהם מתבססת על השוני בבלוטות הצוף.

התפרחות נישאות על עוקץ, שאורכו 4 עד 7 ס"מ, כמעט בקצות הגבעולים. התפרחות הן מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת עם צורת הסתעפות דו-בדית, דהיינו: התפרחת מסיימת את הציר הראשי וזוג סעיפים צדדיים ממשיכים לצמוח.

עלי התפרחת (החפים), שמספרם 2, דמוי כליה-מעוגלים, אורכם 8 עד 10 מ"מ ורוחבם 12 עד 14 מ"מ, וקודקודם מעוגל. על פי רוב צבעם אדום מבריק ובפרחים מתורבתים צבעם אדום, ורוד, לבן או צהוב.

המעטפת של התפרחת דמוית פעמון ואורכן 3 עד 4 ורוחבם 3.5 עד 4 מ"מ, עם 5 אונות דמויי אזמל.

בלוטות הצוף, שצבעם צהוב-אדום, מספרם 5. הן דמוי כליה-מעוגלים, אורכם 1 ס"מ ורוחבם 2 ס"מ.

הפרחים הזכריים מרובים ומפורדים ב-5 קבוצות על ידי חפיות ישרות מצויצות שקודקודן שעיר. הפרחים הזכריים בעלי אבקן בודד, שהזיר שלו בעל מפרק. הם חסרי עלי גביע, עלי כותרת, צופנים וגם שרידים של איבר רבייה נקבי עקר.

הפרח הנקבי נישא על עוקץ ארוך שיוצא ממרכז הכוסית. הוא בעל שחלה חלקה וקירחת, עטופה בדרך כלל במעטפת.

השחלה מורכבת מ-3 עלי שחלה מאוחים, 3 מגורות עם ביצית אחת תלויה בכל מגורה, ו-3 עמודי עלי מאוחים מהבסיס עד מתחת לאמצע. הצלקות עם 2 אונות. הביציות מסודרות בחלק העליון של השחלה ולכן הן תלויות.

הפרי הוא הלקט יבש, חלק וקירח, בעל 3 אונות דמוי-ביצה, אורכו 3.5 ורוחבו 4 מ"מ.

הזרעים ביציים-גליליים, אורכם 2.5 ורוחבם 2 מ"מ, צבעם אפור-חום ומרושתים. קָרוּנְקוּלָה נעדרת.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:חלבלוב
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1826