מלחמת אבן העזר

מלחמת אבן העזר (או קרב אפק) הוא סיפור מקראי המתאר מלחמה בין עם ישראל לפלשתים. הסיפור מופיע ב.

 רקע 
הנבואות על בית עלי
המלחמה התרחשה בימי זקנותו של עלי הכהן, כאשר הוא כהן גדול ושופט את ישראל במשכן שילה. תחתיו מכהנים במשכן בניו חפני ופינחס, וכן הנער הלוי שמואל בן אלקנה.

בשל מעשיהם המושחתים של בני עלי, התנבא איש האלוהים לעלי כי שושלתו תודח מעבודת המשכן וכל אנשיה ימותו צעירים:  הסימן שמקבל עלי לנכונות הנבואה היא כי שני בניו, חפני ופינחס, ימותו ביום אחד.

גם שמואל הנער, שהחל אז לראשונה להתנבא, ניבא לעלי דברים ברוח דומה.

מעבר אפק
200px|ממוזער|שמאל|מעבר אפק, תצפית ממבצר אנטיפטרוס

"מעבר אפק" הוא כינויו של מעבר יבשתי צר (כ-3 ק"מ) בין הרי השומרון במזרח לבין מעיינות הירקון במערב. מיקומו הקנה לו חשיבות רבה, שכן הדרך ממצרים העתיקה לצפון הסהר הפורה וכן להר אפרים התנקזה דרכו, ובשל כך הוא היה מוקד למאבקי שליטה רבים בעולם העתיק. בתקופה הנידונה, הפלשתים ישבו בשפלת החוף הדרומית (הערים המרכזיות שלהם באותה העת היו אשקלון, אשדוד, גת, עזה ועקרון) וישראל ישבו בעיקר באזור ההר, ואך טבעי שנקודת החיכוך ביניהם תהיה באזור זה.

תיאור המלחמה במקרא
הרקע הישיר למלחמה לא מתואר במקרא, כך שלא ניתן להכריע מי יזם את המלחמה ולשם איזו מטרה.
שמאל|200px|ממוזער|"עזבת צרטה", מזוהה עם אבן העזר המקראית
הפלשתים נערכו למלחמה על ישראל, וחנו באפק. ישראל חנו באבן העזר (מזוהה כיום עם עזבת צרטה). ישראל נחלו תבוסה בקרב, ואיבדו כארבעת אלפים חללים. זקני העם המליצו לקחת את ארון הברית אל שדה המלחמה, מתוך אמונה שנוכחותו של הארון תושיע את ישראל מיד הפלשתים.

הגעת הארון לשדה הקרב עוררה התרגשות רבה. במחנה ישראל הריעו לקראתו "תרועה גדולה", ואילו הפלשתים הגיבו בפחד גדול: . הפחד הוביל את הפלשתים להתחזק ולהילחם בכל כוחם, כדי לא להשתעבד לישראל.

אך למרות הציפיות, הימצאותו של ארון ה' בשדה המערכה לא היטיבה עם מצבם של ישראל, אשר ניגפו גם בקרב זה לפני הפלשתים.

תוצאות המלחמה
ישראל איבדו במלחמה הזו כשלושים אלף לוחמים, בהם שני בני עלי. כמו כן, ארון הברית נלקח בידי הפלשתים (הארון שהה בידי פלשתים כשבעה חודשים, עד שיוחזר לידי ישראל).

אחד הלוחמים הישראלים ששרד את הקרב, רץ ממחנה ישראל אל שילה, קרוע בגדים ואדמה על ראשו, והבשורה שבפיו יצרה זעקה גדול בעיר. עלי, שציפה והמתין בחרדה לשמוע על תוצאות המלחמה ובפרט על גורל הארון, שמע את קול הזעקה, וניסה לברר את פשרה. המבשר הודיע לו:

שמאל|ממוזער|200px|עלי מקבל את הבשורה על מות בניו ותפיסת ארון הברית, ציור מאת רמברנדט, הולנד, המאה ה-17

למשמע הבשורה כי נלקח ארון ה', עלי הזדעזע ונפל אחורנית מכסאו, ומת כתוצאה משבירת המפרקת.

אשת פינחס כלתו, כרעה ללדת בשמוע הבשורות "כִּי נֶהֶפְכוּ עָלֶיהָ צִרֶיהָ", ובטרם מתה הספיקה להעניק ליילוד את השם "איכבוד" משום ש"גָּלָה כָבוֹד מִיִּשְׂרָאֵל, כִּי נִלְקַח אֲרוֹן הָאֱלֹהִים".

ככל הנראה, הוביל ההפסד במלחמה לחורבנה של שילה והמשכן שבה.

קישורים חיצוניים

 יהודה אליצור, אבן העזר, מתוך: "ספר זיידל" בהוצאת החברה לחקר המקרא בישראל עמ' 118-111, באתר "דעת".

הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר שמואל
קטגוריה:מלחמות בתנ"ך
קטגוריה:מלחמות בארץ ישראל
קטגוריה:פלשתים
קטגוריה:ארון הברית