Peachtree Road

Peachtree Road (בתרגום חופשי מאנגלית: דרך פיצ'טרי) הוא אלבום האולפן ה־27 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־9 בנובמבר 2004. הוא נקרא על שם החלק הצפוני של רחוב "Peachtree Street"  שבאטלנטה, שם נמצא אחד מבתיו של ג'ון. הוא האלבום היחיד בקריירה של ג'ון שאותו הוא הפיק לבדו.

"Peachtree Road" הוא מאלבומיו הפחות מצליחים מבחינה מסחרית של ג'ון. במולדתו בריטניה הוא אחד מאלבומיו המעטים שלא נכנסו לעשרת הגדולים במצעד מכירות האלבומים, תוך שהגיע למקום ה־21 בלבד. אומנם ביקורות המוזיקה היו חיוביות באופן כללי.

 רקע 
המתופף הוותיק  תופף באלבום וחזר כחבר קבוע ללהקתו של ג'ון. גאי בבילון ניגן אורגן האמונד ופנדר רודס (באלבומים קודמים קיבל קרדיט על "קלידים"). ג'ון יורגנסון , שהיה חבר בלהקתו של ג'ון מ־1994 עד 2000, ניגן גיטרת פדל סטיל  ב־"Turn the Lights Out When You Leave". עוד השתתפו באלבום זמר הגוספל אדם מקנייט וכן כמה מחברי להקת "שיקגו", שניגנו בכלי נשיפה וסיפקו עיבודים לכלים אלה.

בהערות האלבום נכתב שהאלבום הוא לזכרם של , המפיק הוותיק של ג'ון, ואשתו שילה, שנהרגו בתאונת דרכים ב־2002.

האלבום יצא מחדש ביולי 2005, בעטיפה חדשה, עם שלושה שירי בונוס שנלקחו מ"בילי אליוט – המחזמר". השיר "Electricity" יצא כסינגל והגיע למקום הרביעי בבריטניה. כן יצא DVD עם תשעה משירי האלבום שבוצעו בהופעה חיה באולם טברנקל שבאטלנטה בנובמבר 2004.

במהדורות מסוימות נכללו כבונוסים גם הווידאו קליפים של שני הסינגלים הראשונים, "Answer in the Sky" ו־"All That I'm Allowed".

 העטיפה 
על צילום העטיפה נראית מסילת ברזל ליד דגלסוויל  שבאטלנטה. הצלמת האנגלייה סם טיילור-ווד צילמה את התמונה. טיילור-ווד יצאה למסע צילומים של שבוע בדרום ארצות הברית, ובו צילמה אלפי תמונות. בין השאר ביקרה בערים אונדילה  ופורסית'  בג'ורג'יה. היא ביקרה גם בדרך פיצ'טרי (Peachtree Road) שבאזור העסקי בקהאד  שבאטלנטה (הרחוב שעל שמו נקרא האלבום), אך חשבה שהוא עמוס מדי ולא מתאים לאופיו היותר רגוע של האלבום. היא הציעה כמה תמונות נבחרות לג'ון, שעשה את הבחירה הסופית. תמונות אחרות שצילמה הופיעו בעטיפה האחורית ובהערות האלבום של מהדורות התקליטור וה־SACD.

 מופע ההשקה 
מופע ההשקה, שם ביצע ג'ון בביצוע בכורה חי כמה משירי האלבום, התקיים באולם טברנקל  שבאטלנטה בתחילת נובמבר 2004. בנובמבר 2005 הופיע ג'ון בדואט עם דולי פרטון בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, שהועבר בשידור חי ממדיסון סקוור גארדן. הם ביצעו את "Turn the Light Out When You Leave".

 סינגלים 
 הסינגל הראשון מהאלבום, "Answer in the Sky", יצא לאור רק בצפון אמריקה. הוא הגיע למקום השביעי במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. מאז, ג'ון לא הכניס סינגל לעשרת הגדולים של המצעד במשך 17 שנים, עד 2021. דייוויד לה-שאפל ביים את הווידאו קליפ לשיר.
 הסינגל השני, "All That I'm Allowed", שהיה הסינגל הראשון מהאלבום שיצא בתפוצה עולמית, הגיע למקום ה־20 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה־24 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. ג'ון ציין שהשיר הוא מחווה למוזיקת נשמה אמריקאית מסוף שנות ה־60 ותחילת שנות ה־70, ובעיקר לזאת שבאה מפילדלפיה: .
 הסינגל האחרון שיצא מהאלבום היה "Turn the Lights Out When You Leave". הוא הגיע למקום ה־32 במצעד הסינגלים הבריטי. סם טיילור-ווד ביימה את הווידאו קליפ, שצולם מחוץ ללוס אנג'לס, בהשתתפות תומאס ג'יין וכוכבת "עקרות בית נואשות" טרי האטצ'ר, וכן בהשתתפות ג'ון, שביצע את השיר ברקע תוך נגינה בפסנתר. השתתפות ג'ון הייתה ההופעה הראשונה שלו בקליפ מקדם לאלבום שלו מאז "Someday Out of the Blue" , שהוקלט עבור פסקול הסרט "הדרך לאל דוראדו" ב־2000.

 ביקורת 

עם יציאתו לאור קיבל האלבום ביקורות "חיוביות באופן כללי" מרוב מבקרי המוזיקה, עם ציון 70/100 במדד מטקריטיק.

סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", כתב על השינוי שחל בג'ון מאז "Songs from the West Coast": . ארלוויין הסביר שהאלבום דורש האזנות חוזרות, תוך ש. עוד כתב שהמוזיקה היא בהחלט פופ עכשווי למבוגרים, אבל לא מהסוג הקליל שמתאים לתחנות הרדיו שמשדרות את הסוג המקובל יותר כיום בסוגה הזאת. עוד כתב שהמוזיקה "עשירה" עם "גווני קאנטרי". ארלוויין כתב שהשירים אומנם אינם מגיעים לסטנדרטים של שירי הדגל של ג'ון, אך אין באלבום שיר גרוע, ובסיכומו של דבר הוא .

, קבע מבקר "לוס אנג'לס טיימס" רוברט הילברן .

דייוויד בראוני, מבקר "אנטרטיינמנט ויקלי", כתב בסרקזם מסוים על תוכן "משחת ההרגעה" של מילות הבלדות, שרבות מהן עוסקות ב"שביעות רצון, גמילה, ומציאת אהבה מחדש". עם זאת שיבח את המוזיקה, שעליה כתב: . עם זאת, בראוני ציין שלצד הבלדות יש כמה ניסיונות לשירי רוק, שאותם ביקר כ.

דייוויד ויילד מ"רולינג סטון" כתב שזהו .

במגזין "PopMatters" תיארו את האלבום כ"מהנה" ואת המוזיקה כ"מוזיקת קאנטרי עכשווית למבוגרים". במגזין ביקרו מעט את ההפקה של ג'ון. כן טענו שהאלבום מבוצע כיצירה של "פועל טוב לגמרי", אך הוא כולל גם "הבזקים של השראה אמיתית". מבחינת אווירה, נכתב שעל אף כמה רגעים קודרים, לרוב האלבום קצבי. יש בו בלדות סכריניות בנוסח "מלך האריות", אבל לכולם יש פזמונים חוזרים ש"גורמים להרגשה טובה". במגזין ציינו במיוחד את השיר המסיים, "I Can’t Keep This From You", שאותו תיארו כ"פופ גוספל קרוב למושלם".

עוד נכתב שם שהמיקס שם דגש על הגיטרה של ג'ונסטון על חשבון הפסנתר של ג'ון, אך הדבר מתאים לגוון הקאנטרי של האלבום. לדוגמה, "Turn the Lights Out When You Leave" הוא "הניסיון המוצלח ביותר של ג'ון בקאנטרי מודרני". לעומת זאת, במגזין ביקרו בחריפות שירים בודדים כמו "They Call Her the Cat", שאותו תיארו כ"אסון".

לסיכום הביקורת, קבעו שגם אם ג'ון "למעשה דבק בנוסחאות הכתיבה שלו בלי לאתגר אותנו, אז מה?", מכיוון ש.

 רשימת השירים 

 תקליטור הוצאה מחודשת 2005, שירי בונוס 
 מתוך "בילי אליוט – המחזמר"

 DVD הוצאה מחודשת 2005, שירי בונוס 

הערות
 שיר מס' 8, "All That I'm Allowed", נכתב "All That I'm Allowed (I'm Thankful)" במהדורת 2005 המורחבת.
 כל השירים ב־DVD הוקלטו בהופעה חיה שהתקיימה בנובמבר 2004 באולם טברנקל  שבאטלנטה.

 משתתפים 
 אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר, זִמרת רקע (1, 3, 4, 6–8, 10, 12) פנדר רודס (10)
 גאי בבילון – תכנות, עיבודי תזמורת (1–5, 7–12), אורגן האמונד (9, 11, 12), פנדר רודס (6–9, 11)
  – גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית (1–4, 7–9, 11, 12), דוברו (1, 2, 6, 10), זִמרת רקע (1, 5, 10), גיטרה בריטון , גיטרת סלייד (3, 5, 10), גיטרת לזלי  (5), סיטאר (8), מנדולינה (10)
 ג'ון יורגנסון –  (4)
  – גיטרה בס, זִמרת רקע (1, 5, 10)
  – תופים, זִמרת רקע (1, 5, 10, 11)
 ג'ון מהון – כלי הקשה, זִמרת רקע (1, 5, 10), תכנות (9, 11)
 לארי קלימס – סקסופון בריטון  (6)
 וולטר פרזאידר  – סקסופון טנור 
 ג'יימס פנקו  – טרומבון (6), עיבודי כלי נשיפה (6)
 לי לוניין  – חצוצרה (6)
 מרטין טילמן –  (10)

 תזמורת (שירים 1–5, 7–12) 
 סטיב ארודודי ומרטין טילמן – צ'לו
 רובין אולסון, סיימון אוסוול, בריאן דמברו, ויקי מישקולצי וג'ימבו רוס – ויולה
 צ'רלי בישאראט, אנדרה גרנאט , ברוס דוקו, ג'ואל דרואין, ברוס דוקו, אריק הוסלר, פיליפ לוי, דמיטרי ליויאצ'י, ליסה סאטון, סיד פייג', מארק רובינסון ואנטולי רוזינסקי – כינור

 מקהלה 
 צ'ארלס בולוק (2, 7—9, 11, 12)
 טרנס דייוויס (2, 6—9, 11, 12)
 טוד האניקט (2, 6)
 אדם מקנייט (2, 6—9, 11, 12)
 רוזלינד מקנייט (2, 3, 6)
 ל'טניה שילדס (2, 3, 6)
 מ. דניס סימס (2, 3, 6)
 אלישה טרי (2, 3, 6)
 מארק פורד (6—9, 11, 12)

 הפקה 
 אלטון ג'ון – מפיק
 מאט סטיל – טכנאות קול, מיקס ב־ (ניו יורק)
 ג'ון הולמס, טום טאפלי, ג'וש "פרודו" מונרוי, ג'וש מקדונל, רוב סקיפוורת' וג'ייסון קרסון – עוזרי טכנאי קול
  – מאסטרינג ב־Gateway Mastering (פורטלנד (מיין) שבמיין)
 דייל סטיכה וטוני סמית' – טכנאי קלידים
 ריק סלזאר – טכנאי גיטרה
 כריס סובצ'ק – טכנאי תופים
 סם טיילור-ווד – צילום
 intro – עיצוב
 קית' בראדלי, דרק מקילופ ופרנק פרסטלנד – ניהול עבור Twenty First Artist בע"מ

 מיקומי שיא במצעדים 
מצעדים שבועיים 

 נתוני מכירות 
+מדינההסמכהיחידות מאושרות / מכירות ארצות הברית (RIAA) זהב 500,000^ הממלכה המאוחדת (BPI) זהב 100,000^^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד*אומדן המכירות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד

 קישורים חיצוניים 

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי אלטון ג'ון
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת