עמוס נור

עמוס נור (9 בפברואר 1938 – 11 ביוני 2024) היה גאופיזיקאי אמריקאי-ישראלי שכיהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד.

נור נחשב לאחת הסמכויות האקדמיות המובילות בעולם הפיזיקה של הסלע. הוא יישם את תוצאות הפיזיקה של הסלע להבנת תהליכים טקטונופיזיקליים בקרום כדור הארץ, שעיקרם הוא תפקידם של נוזלים בתהליכים המתרחשים בקרום ובמשאבי אנרגיה. נור היה חלוץ השימוש במדידות מהירוּת סייסמיות כדי לאפיין את המצב המשתנה של מאגרי נפט וגז, כאשר נפח הנוזל בסלע משתנה במהלך השאיבה. התהליך זכה לכינוי "ניטור סיסמי בעל ארבעה ממדים". הוא פרסם למעלה מ-240 מאמרים והדריך עשרות מועמדים לדוקטורט ולתואר שני. נור היה במחלקה לגאופיזיקה בסטנפורד משנת 1970 ועד פרישתו ב-2008, והוא נשאר קשור לבית הספר כפרופסור אמריטוס. לאחר פרישתו, נור הצטרף לאינגריין, חברה שעזר להקים ב-2007, ושבה היה מנהל טכנולוגיה ראשי.

 קורות חיים 
נור נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בעיר. במסגרת שירותו הצבאי שימש כקצין בחטיבת הצנחנים. בשנת 1962 סיים את לימודיו לתואר בגאולוגיה באוניברסיטה העברית, למד 
תקופה קצרה אצל  בשווייץ, והמשיך ללימודי דוקטורט במחלקה לגאופיזיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס - MIT בארצות הברית, אותם סיים בשנת 1969.

 קריירה אקדמית 
כבר כסטודנט צעיר לתואר שני ב-MIT, נור גילה תגליות שתהיה להן השפעה מרחיקת לכת. הוא היה הראשון שביצע ניסוי שבאמצעותו הסביר אנאיזוטרופיה (פיצול גלי גזירה) הנגרמת על ידי לחץ בסלעים. עבודתו על התכונות האלסטיות של סלע שבור מהווה חלק גדול מהבסיס הניסיוני והתאורטי לשיטות מודרניות לאיתור ומיפוי שברים סיסמיים. הוא היה בין הראשונים שראו בניסוי שמהירות סייסמית רגישה ללחץ אפקטיבי ורוַוָית נוזלים, תופעות שהפכו לאבני היסוד של גילוי וניטור סיסמי של מאגרי נפט ופחממנים אחרים.

עם הצטרפותו של נור למחלקה לגאופיזיקה, ייסד שם את פרויקט Stanford Rock Physics and Borehole Geophysics (SRB), אחד מקונסורציית האוניברסיטה-תעשייה המוקדמת במדינה, וכזה שיהפוך למודל לשיתוף פעולה פורה בין האקדמיה ותעשיית הנפט. תחת הנהגתו, פרויקט SRB הפך למרכז מוביל למחקר ופיתוח בניסויים, תיאוריה ויישום של פיזיקת סלע. מאז תחילתו של SRB, נור וכמעט 100 תלמידי הדוקטורט והתואר השני שלו, פיתחו וביססו את פיזיקת הסלע כטכנולוגיה בוגרת החיונית לחקירה, לאפיון מאגרים ולניטור Time-Lapse. למעשה, נור היה הראשון שהציע את עקרונות פיזיקת הסלע לניטור סיסמי 4D של הפקת נפט וגז. הוא הדגים באופן כמותי כיצד לחצים משפיעים על התפלגות השברים וכיצד אלה משפיעים על האנאיזוטרופיה. זה היה הבסיס המעבדתי והתאורטי של כמעט כל השיטות הסייסמיות המודרניות לאפיון שברים.

בשנות ה-70, הוא הציע התרחבות-דיפוזיה כמנגנון העומד בבסיס יחסי VP/VSיחס גלי דחיסה/גלי גזירה חריגים שנצפו לפני כמה רעידות אדמה, מה שהוליד ויכוחים עצומים ועשרות מאמרים.

נור הפך לפרופסור מן המניין בסטנפורד ב-1979 והחזיק בתואר פרופסור וויין לואל במדעי כדור הארץ מ-1988 ועד פרישתו. הוא כיהן כיו"ר המחלקה לגאופיזיקה, וכמנהל התוכנית ללימודי חו"ל של סטנפורד ברחבי האוניברסיטה.

בשנת 1976 הוא נבחר לעמית של האיחוד הגיאופיסי האמריקאי , ובשנת 1980 לעמית של האגודה הגאולוגית של אמריקה . בשנת 2001 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה . בשנת 1996 הוא זכה בחברות כבוד של SEG 1996ראו הערה בדף השיחה אודות הנחיצות שבמקור SEG wiki. . רעיונותיו על טקטוניקת סיבוב בלוקים הובילו להבנה טובה יותר של יחסי מתח בסביבות מורכבות בין לוחות. סרטו הדוקומנטרי "נפילת החומות - רעידות אדמה בארץ הקודש", שילב עדויות גיאופיזיות, ארכאולוגיות ומקראיות כדי לחקור את ההשפעה של רעידות אדמה גדולות על חברות עתיקות ומודרניות. הוא הרחיב בעניין זה בספר שכתב בשם "אפוקליפסה". פרק 7 בו, מתמקד ברעידות האדמה לאורך ההיסטוריה באזור ארץ ישראל. מחקרים נוספים שקיים והדריך עסקו ברעידות האדמה שהתרחשו באזור ארץ ישראל במהלך ההיסטוריהלמשל: Ben Menahem, A., Nur, A., Vered, M., 1976. Tectonics, Seismicity and Structure of the Afro-Euroasian Junction-the Breaking of the Incoherent Plate. Phys. Earth Planet Interiors, 12: pp. 1-50; Nur, A., Ron, H., Tal, D., 1989. Earthquakes Parameters Infered from Archaeological Evidence. Isr.Geol. Soc., pp. 116-117. על סרט וידאו שעסק ברעידות האדמה בארץ הקודש, זכה בשנת 1991 בפרס תפוח הכסף מטעם הפסטיבל הלאומי בארצות הברית לסרטים חינוכיים ווידאוNur,A., Chris MacAskil, 1991. Earthquakes in the Holy Land. Video Cassette, Stanford University. ראו בפרק פרסים והוקרות לעיל..

נור גם הרצה בהרחבה על "נפט ומלחמה" והסיכונים הכרוכים בתחרות הגלובלית הגוברת על אנרגיה.

 תפקידים עיקריים במינהל אקדמי 
 1985 - 1991 - ראש המחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
 1997 - 2000 - ראש המחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
 2000 - 2005 - מנהל אקדמי של תוכנית לימודי חו"ל, אוניברסיטת סטנפורד.
 2008 - 2024 - פרופסור אמריטוס במחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
 1997 - 2024 - מנהל מיזם Stanford Rock Physics and Borehole Geophysics, אוניברסיטת סטנפורד.
 1989 - 2024 - חבר ויועץ בכיר במכון לטכנולוגיית נפט בקראקאס, ונצואלה - INTEVEP.
 1999 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: MIT; למונט; המכון הטכנולוגי של קליפורניה, פסדינה; וירג'יניה-טק; דיוק, צפון קרולינה; קלגארי, אלברטה; רייס, יוסטון, טקסס; אוהיו סטייט; מישיגן סטייט; מיאמי, פלורידה; טקסס דאלאס; בית הספר למכרות בקולוראדו ; בולדר קולוראדו; ברקלי קליפורניה; לינקולן, נברסקה; האוניברסיטה העברית.
2000 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: קלטק, קליפורניה; יוסטון; ברקלי, קליפורניה; מרכז פלורידה ; מרכז המחקר שלומברג, קיימברידג', רידג'פילד, ארצות הברית; הכנס השנתי של האיגוד האמריקאי ללימודי המזרח; הכנס הפרואלסטי , מקסיקו; הכנס הבינלאומי של גזי הידראט, יפן; האיגוד האירופאי לגאופיזיקה והנדסה , פריס, צרפת; המכון האמריקאי לארכאולוגיה ; הכנס השנתי של החברה הסייסמולוגית האמריקאית ;
2001 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, מנלו פארק ; ברקלי וסן דייגו; קליפורניה.
 2002 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: קליפורניה בלוס אנג'לס; בברקלי; המכון הטכנולוגי של קליפורניה; אוניברסיטת פירנצה, איטליה; מרכז וושינגטון ; המכון האמריקאי לארכאולוגיה; הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, מנלו פארק.
 2002 - 2004 - חבר בחבר המנהלים של מרכז יפן של אוניברסיטת סטנפורד, יוקוהמה, יפן; יו"ר מארגן של הכנסים להכרת מורשת מלחמת העולם השנייה לתלמידי סטנפורד באירופה, ברלין, גרמניה;
2004 - 2024 - חבר בוועדה הבינלאומית ליזמות של נשיאי האוניברסיטאות.
 2006 - 2024 - מנהל שותף של התכנית הבינלאומית לשיתוף פעולה בין אוניברסיטאות.

 פרסים והוקרה 
 1974 - הפרס ע"ש ג'יימס ב. מקלוויין, האיגוד הגאופיזי האמריקאי .
 1975 - הפרס ע"ש ניוקומב קליבלנד , האגודה האמריקאית למדע מתקדם .
 1976 - עמית האגודה הגאופיזית האמריקאית .
 1980 - עמית החברה הגאולוגית האמריקאית .
 1980-1982 - עמית אוניברסיטת סטנפורד.
 1985-1987 - עמית מכון סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
 1989 - D.B. Harris Distinguished Lecturer, אוניברסיטת טקסס A&M.
 1990 - עמית האקדמיה למדעים של קליפורניה.
 1991 - פרס תפוח הכסף, הפסטיבל הלאומי לסרטים חינוכיים ווידאו.
 1996 - חבר כבוד, החברה לחקר הגאופיזיקה .
 1997 - Distinguished Lecturer, החברה לחקר הגאופיזיקה.
 1998 - Distinguished Lecturer, האגודה האמריקאית לנפט וגאולוגיה .
 1999 - Dobrin Distinguished Lecturer, אוניברסיטת יוסטון.
 1999 - פרס ההוראה, בית הספר למדעי כדור הארץ, אוניברסיטת סטנפורד.
 2001 - חבר נבחר, האקדמיה הלאומית להנדסה .
2004 - Chancellor's distinguished lecturer, אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.
2011 - מדליית מוריס יואינג , החברה לחקר הגאופיזיקה.
2013 - דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת חיפה.
2013 - פרופסור לשם כבוד, אוניברסיטת סין לנפט, הודונג .

קישורים חיצוניים

 ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:גאופיזיקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024