פרשת בני הערובה בבוגוטה (1980)

פרשת בני הערובה בבוגוטה התחוללה ב-1980 כשחברי תנועת 19 באפריל השתלטו על שגרירות הרפובליקה הדומיניקנית ולקחו בשבי כ-60 בני ערובה ובהם 15 שגרירים. כוחות הביטחון של קולומביה הטילו מצור על השגרירות שנמשך 61 יום והסתיים בהסכם שהביא לשחרור בני הערובה והגליית הטרוריסטים לקובה.

 רקע 
תנועת 19 באפריל הייתה תנועת מחאה סוציאליסטית שפעלה בקולומביה. התנועה החלה לפעול בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 כדי לשפר את המערכת הדמוקרטית במדינה וזאת לאחר שעלו טענות לזיופים בבחירות שמנעו ניצחון של מפלגת שמאל. בתקופה בה התקיימה התנועה (עד השתלבותה במערכת הפוליטית בתחילת שנות ה-90) נקטו חבריה בפעולות אלימות שכללו גניבת נשק, חטיפות והוצאות להורג. אחת מאותן פעולות הייתה ההשתלטות על השגרירות בבוגוטה.

 ההשתלטות על השגרירות בבוגוטה 
ב-27 בפברואר 1980 ערך השגריר של הרפובליקה הדומיניקנית קבלת פנים לדיפלומטים ממדינות שונות, בנות זוגם ואורחים אחרים לכבוד יום העצמאות של ארצו. בצהרי היום פרצה קבוצה של 17 מחברי תנועת "19 באפריל", בהנהגתו של רוזמברג פבון , לשגרירות, כשהם מצוידים ברובי AK-47 וברימונים, והשתלטו על כ-60 מאורחי השגרירות ומעובדיו וביניהם שגריר ישראל בקולומביה אליהו ברק ואשתו יהודית. במהלך ההשתלטות נהרג אחד מחברי התנועה ובמקביל נפצעו 5 מהאורחים.

מייד לאחר קבלת ההודעה על האירוע הטילה משטרת קולומביה מצור על השגרירות ומינתה צוות לטיפול במשבר בראשות הדיפלומט האמריקאי אנטוני קוואינטון . המשתלטים איימו להוציא להורג בני ערובה אם לא ימולאו דרישותיהם שכללו תשלום דמי כופר בגובה של 50 מיליון דולר ושחרור 311 מחברי התנועה מבתי הכלא במדינה.

בין ה-28 בפברואר ל-2 במרץ שוחררו 28 מבני הערובה כשרוב המשוחררים היו נשים וביניהם גם אשתו של שגריר ישראל.

ב-8 במרץ הקטינו הטרוריסטים את דרישותיהם ל-10 מיליון דולר ול-70 שבויים. המשא ומתן עם הטרוריסטים המתבצרים נמשך עד ה-27 באפריל כשבמהלך תקופה זו שוחררו עוד בני ערובה בתמורה לתשלום כופר של 2.5 מיליון דולר. ממשלת ישראל סייעה בייעוץ לממשלת קולומביה על דרכים לשחרור בני הערובה.

ב-27 באפריל נחתם הסכם בין הטרוריסטים לממשלת קולומביה ובמסגרתו שוחררו חלק מבני הערובה בבוגוטה וביניהם גם שגריר ישראל אליהו ברק. שארית 12 בני הערובה יחד עם 16 הטרוריסטים המריאו להוואנה שבקובה לאחר ששליט מדינה זו, פידל קסטרו, הציע להם מקלט בארצו. לאחר הגיעם ליעדם שוחררו בני הערובה וחזרו למדינותיהם.

ב-28 באפריל נחת השגריר ברק בארץ ושר החוץ יצחק שמיר קיבל את פניו. ב-2 ביוני 1980 חזר ברק לבוגוטה להמשיך בתפקידו הדיפלומטי.

מנהיגי הקבוצה שהשתלטה על השגרירת של הרפובליקה הדומיניקנית נשארו מספר שנים בגלות בקובה ולאחר מספר שנים חלקם חזרו לקולומביה. גם חלק מהטרוריסטים חזרו למדינתם. בשנות ה-90 קיבלו חברי התנועה חנינה מהמדינה ופנו לפעילות פוליטית.

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 
 , 
 דיפלומטים במצור, באתר tandfonline.com, תאריך 8 בנובמבר 2009



 הערות שוליים 

קטגוריה:פעולות טרור ב-1980
קטגוריה:קולומביה: היסטוריה
קטגוריה:פשע בקולומביה
קטגוריה:קולומביה: פוליטיקה
קטגוריה:בוגוטה