הצדק של היטלר

הצדק של היטלר: בתי המשפט של הרייך השלישי (בגרמנית: Furchtbare Juristen: Die unbewältigte Vergangenheit unserer Justiz; בתרגום חופשי לעברית: שופטים נוראים: העבר הבלתי פתור של מערכת המשפט שלנו) הוא ספר מאת אינגו מילר (Ingo Müller)  שמציג מקרים משפטיים מתקופות רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית ומערב גרמניה, וטוען להמשכיות במערכת המשפט הגרמנית על פני כל תקופות אלה. הספר פורסם לראשונה בגרמנית ב-1987, ותרגום לאנגלית פורסם ב-1991. התרגום פורסם בהוצאת אוניברסיטת הרווארד בשם Hitler's Justice.

הספר הוא מחקר משפטי והיסטורי חשוב שחושף את הדרך שבה המערכת המשפטית הגרמנית בתקופת הרייך השלישי לא רק כשלה לעצור את עליית הנאציזם, אלא שיתפה עמו פעולה והפכה לכלי מרכזי ביישום מדיניותו.

מילר, משפטן והיסטוריון גרמני, בוחן כיצד שופטים, תובעים ועורכי דין גרמנים פעלו בזמן שלטון המפלגה הנאצית הוא טוען כי לא מדובר רק בכניעה של המערכת המשפטית לשלטון טוטליטרי, אלא בשיתוף פעולה אקטיבי. בתי המשפט שימשו כאמצעי דיכוי נגד מתנגדי משטר, יהודים, קומוניסטים וקבוצות מיעוט אחרות, תוך שימוש ב"שלטון החוק" כדי להלבין פשעים ולגבות את האידאולוגיה הנאצית.

נושאים מרכזיים
מילר מדגיש כי שורשיה של מערכת המשפט הנאצית נטועים ברפובליקת ויימאר ואפילו באימפריה הגרמנית, וכי רבים מהשופטים בתקופת הרייך השלישי שירתו גם לאחר מכן במערכות המשפט של מערב גרמניה.

הספר מדגיש את שיתוף פעולה מרצון של רבים מאנשי מערכת המשפט. אלו לא נאלצו לציית להיטלר, אלא עשו זאת מתוך הסכמה שנבעה מתוך אמונה באידאולוגיה הלאומנית-גזענית או מתוך שאיפה לקריירה.

המחקר שופך אור על תפקיד  בתי הדין העממיים הספר מתאר את פעילותם של ואת הדרך בה שימשו להוצאה להורג של מתנגדים פוליטיים.

הספר מעלה שאלות קשות על תפקיד המשפטנים בעידן של רודנות, ועל האופן שבו מערכת החוק עלולה להפוך לכלי לדיכוי – גם תוך שמירה לכאורה על "סדר חוקי".עד פרסום הספר, היה מקובל לראות את מערכת המשפט כקורבן או כגוף פסיבי יחסית תחת שלטון הנאצים. מילר חשף כי היא הייתה שותפה פעילה ולעיתים יזמה את החמרת הדיכוי המשפטי.

הספר נחשב לאבן דרך בלימוד ההיסטוריה המשפטית של גרמניה הנאצית. הוא מאיר כיצד מערכת החוק – שאמורה להגן על זכויות האדם – יכולה להיהפך למנגנון של רוע ממוסד. הספר גם עורר הד ציבורי רחב בגרמניה עם פרסומו בשנות ה-80, וביקש לעורר חשיבה מחודשת על אחריות אישית, מוסדית ואתית בקרב משפטנים.

תגובות לספר

עם פרסומו עורר הספר סערה בציבור ובמערכת המשפט: מילר חשף בספרו כיצד רבים מבכירי מערכת המשפט של הרייך השלישי המשיכו לכהן לאחר המלחמה במערב גרמניה, לעיתים במשרות בכירות מאוד. הדבר ערער את התפיסה הרווחת של נתק ברור בין תקופת הנאצים לבין הדמוקרטיה שלאחר 1945.

.
בקהילות האקדמיות הספר התקבל כהתפתחות חשובה בחקר גרמניה הנאצית ובחקר המערכת המשפטית. עם זאת, היו גם משפטנים שמתחו ביקורת על הכללות מסוימות או על הסגנון הביקורתי החריף של הספר.

התרגום לאנגלית (1991) התקבל בהתעניינות רבה, במיוחד בקרב חוקרי משפט, ועורר דיון עולמי על אחריותם המוסרית של שופטים ועורכי דין והתקבל ככתב אישום חריף כלפי הממסד המשפטי של גרמניה – בעבר וגם בהווה. הוא נחשב לספר משנה תודעה, שהשפיע לא רק על חקר התקופה הנאצית, אלא גם על האופן שבו דמוקרטיות מודרניות בוחנות את עצמן ואת מוסדותיהן.

 הערות שוליים 

קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרות גרמנית