ליאו סקורניק

__ללא_תוכן_עניינים__
ליאו סקורניק (Leo Skurnik; 28 במרץ 1907, הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד, האימפריה הרוסית – 4 בדצמבר 1976, אואולו, פינלנד) היה רופא, קצין רפואה בצבא הפיני במערכות נגד רוסיה במלחמת העולם השנייה ואחד משלושת היהודים שסירבו לקבל מהגרמנים את עיטור צלב הברזל.

קורות חייו ומעשיו
ליאו סקורניק נולד בהלסינקי לבן-ציון ושרה סקורניק, נצר למשפחות קנטוניסטים יהודים שייסדו את הקהילות הראשונות בפינלנד. ב-1937 סיים את התמחותו ברפואה באוניברסיטת הלסינקי ב-1939 התחתן עם למפי אירן לאוקה והחל לעבוד בעיר לי  שבאוסטרובוטניה הצפונית. מ-1939 פעל כרופא צבאי במערכות מלחמת החורף ומלחמת ההמשך עד 1945.

סקורניק שירת כרופא חטיבתי בדרגת סרן באחת מיחידות החי"ר הפיניות, שהשתתפו במתקפה של הכוחות הפינים והגרמנים המשולבים בחזית קרליה בקיץ 1941 (במסגרת מבצע שועל הקוטב  לניתוק מסילת הברזל ממורמנסק דרומה). הקרבות בגזרת קסטינגה   היו מהקשים ביותר בשלב המוקדם של מלחמת ההמשך והאבֵדות היו גדולות מאוד. סקורניק ביצע ניתוחים בתנאי שדה, ובהתאם לשבועת הרופאים טיפל במסירות גם בפצועים גרמנים. בספטמבר 1941 אִרגן פינוי של בית חולים שדה תחת הפגזה ארטילרית כבדה, ובכך ניצלו חייהם של מאות פצועים, פינים וגרמנים, כולל אנשי ואפן אס אס. הוא השכיל לפצל את המפונים לקבוצות קטנות ותִזמן את הפינויים להפוגות שבין מטחי הירי. מטה התיאום הגרמני עם הצבא הפיני, שבו התרשמו גם מהתנדבותו לחלץ פצוע גרמני בשטח הפקר, המליץ על הענקת עיטור צלב הברזל (דרגה 2). מסַפרים, שעם היוודע ההמלצה הביע סקורניק בפני מיודעו ומפקדו היילמאר סילאסוואו את סירובו לקבל את העיטור, תוך שימוש במילים בוטות למדי: "ידידי הטוב, האם סבור אתה שביכולתי לקבל עיטור שכזה? אמור לעמיתיך הגרמניים שאני מנגב איתו את התחת", וביקש שתגובתו תימסר כמוֹת שהיא לגרמנים (מה שאכן קרה). הפיקוד הגרמני דרש את הדחתו, ולכך ענה סילאסוואו שאינו מוכן לוותר על "הרופא הטוב ביותר שלו". ליאו סקורניק היה אחד משלושת הלוחמים היהודים בצבא פינלנד – סרן סלומון קלאס והחובשת דינה פוליאקוף (לימים שטילר שעלתה לישראל) – שהוענק להם עיטור צלב הברזל הגרמני והם סירבו לקבלו. סקורניק הועלה לדרגת רב-סרן ובהמשך המלחמה השתתף במתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק בין יוני לאוגוסט 1944 ובמלחמת לפלנד מספטמבר 1944 עד אפריל 1945.

אחרי שחרורו משירותו הצבאי חזר לעבודתו כרופא במקומות שונים בארצו. ב-1949 התגרש ונישא להלמי אניקי קאיסטו. סקורניק נפטר באואולו ב-1976 ונקבר ב"אי הכנסייה"  באחת הימות של חבל סאבו הצפונית, מקום בו נהג לבלות בדיג. הותיר שמונה צאצאים, שלושה מאשתו הראשונה וחמישה מאשתו השנייה.

ראו גם
 פינלנד במלחמת העולם השנייה
 יהדות פינלנד

לקריאה נוספת
 Hannu Rautkallio, " 'Cast into the Lion's Den': Finnish Jewish Soldiers in the Second World War", Journal of Contemporary History 29 (1), 1994, pp. 53–94
 John B. Simon, Strangers in a Stranger Land: How One Country's Jews Fought an Unwinnable War alongside Nazi Troops… and Survived, 2019, 

קישורים חיצוניים
 בני מיכלסון, "החיילים היהודים בצבא פינלנד במלחמת העולם השנייה", באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה

 רחל בייוול (Bayvel), "כל עוד היהודים משרתים בצבאי, לא ארשה לגרש אותם", Jewish Quarterly, 11 במרץ 2012 
 פול קנדל (Kendall) "היהודים שלחמו למען היטלר", דיילי טלגרף, 9 במרץ 2014 

הערות שוליים

קטגוריה:יהודים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רופאים פינים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:חיילים יהודים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1907
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1985