תקבולת יאנוס

תקבולת יאנוס (באנגלית: Janus parallelism) או תקבולת דו פרצופית (או משנה הוראה דו-כיווני) היא אמצעי ספרותי, המתרחש כאשר מילה נושאת שתי משמעויות מקבילות (או יותר): האחת על פי מה שנכתב לפניה, והשניה על פי הנכתב לאחריה. התקבולת מופיעה רבות בתנ"ך, בעיקר בספר איוב וספר תהלים. טכניקה זו מכונה כך על שם האל הרומי יאנוס, בעל שני הפרצופים, אחד מביט מלפנים ואחד לאחור.

לדוגמה:

המילה "זמיר" משמשת על פי המשפט הראשון כמונח של זמירה (גיזום) של הניצנים עת הגיעה עונת האביב המלבלבת, וכזימרה (שירה) - "קול התור" של הציפורים החוזרות (מנדודיהן באפריקה) עם בוא הקיץ, על פי המשפט השלישי.

דוגמה נוספת:

בתקבולת זו המילה "בבֹר" משמשת במובן בורית (סבון) על פי השורה הראשונה אשר הנושא בה הוא רחיצה, וכבור על פי השורה האחרונה (שחת).

האמצעי התגלה לראשונה על ידי דוד ילין, ופותח אצל כורש גורדוןC.H. Gordon, New Directions, Bulletin of the
American Society of Papyrologists 15 (1978), pp
59-66..

ראו גם
 תקבולת

 לקריאה נוספת 
 Janus Parallelism in the Book of Job, faculty.washington.edu
 S. Noegel, Janus Parallelism, Sheffield 1997

A.R. Ceresko, "Janus Parallelism in Amos's 9 Oracles Against the Nations", JBL 113 (1994), pp. 485-490.

מ' דורי, "רב ההוראה של משנה ההוראה", הגיגי גבעה ז תשנ"ט, עמ' 23-11.


 הערות שוליים 

קטגוריה:טכניקות ספרותיות בתנ"ך
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:אמצעים רטוריים