שמואל ראדו

שמואל ראדו, (במקור שלמה רוטפלד בהונגרית: Radó Sámuel; באצ'קי פטרובאץ, 7 בפברואר 1857 – בודפשט, 18 ביולי 1919)Halálesete bejegyezve a Bp. IV. ker. (belváros) állami halotti akv. 67/1919. folyószáma alatt. היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי. אשתו הייתה קורנליה הירש, בתו של ליפוט הירש, מנכ"ל חברת דפוס ומו"ל.

 ביוגרפיה 
שלמה רוטפלד (לימים כאמור שמואל ראדו) נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד רוטפלד ושל מימי שטרן. הוא למד משפטים באוניברסיטת וינה ומאחר שבחר קריירה של שופט עבד זמן מה כרשם בבית המשפט הלאומי בווינה. מאוחר יותר הפך לעיתונאי, בילה כמה שנים בפריז ובברלין. הוא חזר הביתה לממלכת הונגריה כחלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ככתב עבור עיתונים בחו"ל. משנת 1891 היה הכתב של העיתונים הווינאים, במיוחד של ה-Neues Wiener Tagblatt, ואחד הבעלים והעורך הראשי של Neues Politisches Volksblatt, שהופיע בבודפשט עד 5 ביוני 1894. באותה תקופה הפך לעורך הראשי של הפסטר לויד ולנציג בהונגריה של ה-Politische Correspondenz הווינאי. הוא גם דיווח לסוכניות הידיעות הבאס (Havas) הצרפתית ולסוכנות הידיעות הבריטית רויטרס. ב-11 במאי 1890 נשא לאישה את קורנליה (נלי) הירש בבודפשט.Budapesti neológ. izr. hitközség házassági anyakönyve, 193/1890. folyószám.

בשנת 1898 הופקד ראדו על ניהול משרד סוכנות הידיעות ההונגרית (MTI). למעשה, סוכנות הידיעות ניתנה לו בזיכיון כדי להימנע מפשיטת רגל קרובה שלה.130 éves az MTI - de milyen a székháza? (Fővárosi blog, 2011-03-05). Andreides Gábor: Az államosítás és a Magyar Távirati Iroda működése a Tanácsköztársaság alatt (Médiakutató, 2009 tél). שמואל ראדו ניהל את הסוכנות במשך עשרים שנה וזכה להישגים גדולים בתחום הארגון מחדש של שירות החדשות כעורך ראשי.

הוא כתב כמה וכמה מאמרים שעסקו בפוליטיקה היומיומית. מחזהו "Affaire Thorn-Tilot" הועלה בווינה (1882). הרבה יותר מאוחר הוא כתב דרמה בשם עיתונאים (בודפשט, 1914). "שמואל ראדו מבין את כל האמיתות המנוגדות לכל האמיתות, אבל הוא אינו הדון קיחוטה של אף אחת מהן." - כתב עליו ועל יצירתו בן דורו, מיקשה פנייה. מותו נגרם כתוצאה ממחלת לב וטרשת עורקים. שמואל ראדו הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

 כתביו 
 Tisza, Seine Party, Seine Gegner (מינכן, 1888)
 ניגוד האינטרסים . כתב פבריציוס (בודפשט, 1898)
 Die ungarische Verfassung geschichtlich dargestellt. Mit einem Anhang: Die wichtigsten Verfassungs-Gesetze (Berlin, 1898; Budapest)
 Das Deutschtum in Ungarn (Berlin, 1903;
 ספר קריאה פוליטי (בודפשט, 1907)
 בית הספר לעיתונאים (בודפשט, 1909)
 פוליטיקה עממית (בודפשט, 1910)
 סיסמאות וביטויים פוליטיים (בודפשט, 1912)
 ג'ון בול וושותפיו (בודפשט, 1916)

 לקריאה נוספת 
 Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XI. (Popeszku–Rybay). Budapest: Hornyánszky. 1906. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי, שמואל ראדו
 Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969)

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1857
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1919