אוטובונג נקנגה

אוטובונג נקנגה (באיגבו: Otobong Nkanga; נולדה ב-1974) היא אמנית חזותית ואמנית מיצג ילידת ניגריה, שפועלת באנטוורפן. בשנת 2015 היא זכתה בפרס Yanghyun.

בעבודתה נקנגה חוקרת את השינויים החברתיים והטופוגרפיים של סביבתה, מתבוננת במורכבות הטבועה בהם ומבינה כיצד משאבים כמו אדמה וקרקעות והערכים הפוטנציאליים שלהם נתונים לניתוח אזורי ותרבותי. עבודתה הוצגה במוסדות רבים, שביניהם מוזיאון טייט מודרן בברלין, מוזיאון סטדלק והביאנלה של שארג'ה. היא השתתפה גם בביאנלה ה-20 של סידני ובגרופיוס באו בברלין.

 ביוגרפיה 
אוטובונג נקנגה נולדה בקנו, ניגריה, בשנת 1974 ובילתה את רוב ילדותה בלאגוס. העניין שלה באמנות ובסביבה התפתח בילדותה. כילדה היא הייתה אוספת מינרלים ומציירת תמונות עם נציץ על מדרכות לאגוס. במהלך שנות העשרה שלה, משפחתה עברה לפריז. נקאנגה החלה ללמוד אמנות באוניברסיטת אובפמי אוולווו בניגריה, והמשיכה את לימודיה באקול דה בוזאר, צרפת. לאחר מכן למדה תואר שני באמנויות הבמה ב-Dasarts, אמסטרדם בשנת 2008. כיום היא חיה ועובדת באנטוורפן, בלגיה.

 סגנון אמנותי 
נקנגה היא אמנית עכשווית המשלבת משאבי טבע באמנות שלה כדי לתאר נושאים של נאו-קולוניאליזם ואלימות אקולוגית. נקנגה משתמשת בצורות רבות של מדיה כמו רישומים, תצלומים, ציור, סרטונים ופסלים, אולם היא ידועה בעיקר במיצבים שלה. מאפייני אמנותה כוללים "רגשיות חומרית" - הרעיון שלפיו אובייקטים יכולים להרגיש, לחשוב ולזכור. היא משתמשת ברעיון הזה כדי לתקשר את החוויות של חומרים טבעיים במיצבים שלה. פיצול גוף הוא מאפיין נוסף המופיע בעבודותיה והוא מרמז על חוסר תחושה של הגוף כמכלול. בעזרת שימוש בחפצי מדעי הטבע כמדיומים, נקנגה מסוגלת לקשור יחד רעיונות שונים של תרבות סוציו-אקונומית ופוליטיקה. יצירה אחת שלה שממחישה זאת היא "משקל הצלקות", שמתארת את צלקות מיצוי המינרלים. היצירה "המרדף אחר הנוצץ" מעבירה מסר דומה על ידי הפניית תשומת הלב לאקסקטיביזם ולרצון של העולם להשיג מינרלים ומתכות.

 עבודה 
התערוכה האישית הראשונה שלה, CLASSICISM & BEYOND, התקיימה ב-2002 בארגון Project Row Houses ביוסטון. בשנים 2007 עד 2008, בתגובה לעבודה Baggage מאת האמן האמריקאי אלן קפרו, נקנגה ביימה מיצג עבור קונסטהאל ברן. בעבודה, שהתבססה על סוגיות של תנועת סחורות מנקודה אחת לאחרת, נקנגה מציגה ממד פוסטקולוניאלי.

כמו כן, בשנת 2008, הפרויקט Contained measures of Land השתמש באדמה הן כסמל של הטריטוריה והן בתור דימוי לתחרות וסכסוך. שנה לאחר מכן, במהלך מגוריה ב- פואנט נואר, בקונגו, היא אספה שמונה צבעים שונים של אדמה. בפרויקט שלה, Contained Measures of Tangible Memories שהחל ב-2010 בטיול הראשון שלה למרוקו, היא חוקרת שיטות צביעה. היא בעצם הופכת אובייקטים במחזור לחפצי אמנות.

ב-2012 היא יצרה מיצג בשם Contained Measures of Kolanut ששאב השראה מטקס מערב אפריקאי שכולל שבירת אגוז קולה ואכילתו. באותה השנה היא הציעה הופעה בשם "פוליטיקה של ייצוג" לתוכנית בגלריית טייט, שבה הזמינה מבקרים לחקור את המושגים של זהות, תפיסה וזיכרון.

 תערוכות 
 2010 - טעם של אבן, קונסטהל שרלוטנבורג קופנהגן
 2012 - אמצעים מוכלים של מדינות משתנות, מוזיאון טייט מודרן
 2015 - Biennale d'art contemporain de Lyon
 2016 - המפגש שלקח חלק ממני, נוטינגהאם עכשווי
 2017 - Documenta 14, אתונה וקאסל
 2020 - מרטין גרופיוס באו
 2021 - קונסטהואס ברגנץ.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמני מיצג
קטגוריה:אמניות מיצג
קטגוריה:אמנים בלגים
קטגוריה:אמנים ניגרים
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1974
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1974