מריון ולטר

מריון ולטר (בגרמנית: Marion Walter; 30 ביולי 1928, ברלין – 9 במאי 2021) הייתה מתמטיקאית יהודיה אמריקאית, מחנכת למתמטיקה בעלת שם עולמי ופרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אורגון ביוג'ין, אורגון. ישנו משפט מתמטי על שמה, "משפט מריון ולטר" או, בחיבה, "משפט מריון".

 קורות חייה 
ולטר נולדה לארנה ו-וילי ולטר, סוחר משגשג שהתמחה בתכשיטי תלבושות. ב-1936, עם האיסור על לימודי יהודים בבית ספר ממלכתי, נשלחו מריון ואחותה אלן לפנימייה היהודית לנדשולהיים הרלינגן בכפר הרלינגן, פרבר של העיר אולם. בית ספר ופנימייה אלו נסגרו ב-1939.

ב-15 במרץ 1939 נשלחו מריון ואלן בקינדר-טרנספורט לאנגליה, שם למדו בפנימייה של הכנסייה האנגלית באיסטבורן, בחוף הדרום-מזרחי של אנגליה. מריון ואלן התאחדו עם הוריהם באנגליה. לאחר כניסת אנגליה למלחמת העולם השנייה, ב-1940 נשלח אביה למעצר באי מאן. הוא נפטר שם בשנת 1943.

איסטבורן היה במסלול של פלישה אפשרית של גרמניה לאנגליה וכל תלמידי הפנימייה פונו. ולטר נשלחה לבית ספר בכפר וויקי (Wykey) בשרופשייר, בבית כפרי גדול בו גודלו כלבי קוקר ספאנייל. היא ישנה על מזרן אוויר במלונה מסוידת בלבן. היא הועברה עוד פעמיים. בין השאר למנזר קומברמיר (Combermere Abbey) בצ'שייר, שנרכש על ידי סר קנת קרוסלי. לאחר שוולטר סיימה את לימודיה בגיל שש עשרה בדצמבר 1944, המורה היחידה למתמטיקה בבית הספר התפטרה. מכיוון שהיה קשה למצוא מחליף בתקופת המלחמה, התבקשה ולטר ללמד מתמטיקה, בין השאר משום שזכתה לציון הצטיינות בבחינה בבית הספר של אוניברסיטת קיימברידג'. היא לימדה במשך שתי קדנציות וגילתה שהיא נהנית ללמד. 

 השכלה וקריירה 
ולטר למדה בקולג' באנגליה במשך שנתיים וב-1948 עזבה לארצות הברית עם אמה ואחותה. המשפחה הגיעה לניו יורק בינואר 1948. לאחר מכן למדה במכללת האנטר מתמטיקה וחינוך, וסיימה תואר ראשון ב-1950. אחותה שבה לאנגליה ושם נישאה.

ולטר לימדה בתיכון האנטר קולג' ובתיכון ג'ורג' וושינגטון.

בקיץ של 1952 ו-1953, הוענקה לוולטר מלגת קיץ של המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה על מנת ללמוד במכון לניתוח מספרי ב-UCLA. המטרה העיקרית של המכון לניתוח, בחסות המכון הלאומי ובמימון המשרד למחקר ימי, הייתה לפעול לפיתוח נוסף של מכונות מחשוב דיגיטליות אוטומטיות במהירות גבוהה. הצוות הבכיר במכון כלל את המנהל דריק למר (Derrick Henry "Dick" Lehmer), מארק קאץ, אירווינג קפלנסקי ואדריאן אלברט. במהלך הקיץ השני במכון הכירה את אולגה טאוסקי-טוד שהפכה למנטורית שלה ועודדה אותה להשלים את התואר השני. מרשל הול ג'וניור הצטרף לצוות הבכיר של המכון ב-1953. ולטר צילמה תצלומים רבים של מתמטיקאים בולטים במהלך הקיץ שלה במכון. צילומים אלה הם חלק מאוסף מריון ולטר בארכיון למתמטיקה אמריקאית בקמפוס של אוניברסיטת טקסס באוסטין.

ולטר לקחה שיעורי ערב לתואר שני במתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק והתפרנסה כעוזרת מחקר, בעיקר בעבודות מחשוב במה שהפך למכון קורנט. היא קיבלה תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת ניו יורק ב-1954.

בשנת 1954 הייתה סייעת הוראה במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת קורנל באית'קה, ניו יורק. בשנת 1956 קיבלה מינוי לשנה בסימונס קולג' בבוסטון, מסצ'וסטס, אך נשארה בסימונס תשע שנים. בשנת 1956, לקולג' לא הייתה מגמה במתמטיקה או מחלקה רשמית למתמטיקה. ולטר יצרה את המחלקות למתמטיקה בסימונס. היא פרשה מתפקיד יו"ר המחלקה לאחר ארבע שנים, ולימדה שם עד 1965, אז עזבה כדי להתרכז בתואר הדוקטור שלה בבית הספר ללימודי חינוך של הרווארד. היא שמרה על קשרים עם תלמידיה מסימונס לאורך השנים; כמה מתלמידיה הראשונים במתמטיקה נשארו איתה בקשר עד מותה, בהן לנור בלום, לימים פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון.

בשנת 1960, במהלך כהונתה בסימונס, קיבלה ולטר מלגת השתתפות בתוכנית הקיץ של הקרן הלאומית למדע באוניברסיטת סטנפורד בפאלו אלטו, קליפורניה. בסטנפורד נפגשה עם המתמטיקאי ג'ורג' פוליה. לימים החשיבה את תוכניות הקיץ הללו כאחד משיאי הקריירה שלה.

בסימונס החלה ולטר לעבוד על דוקטורט בבית הספר ללימודים מתקדמים של הרווארד (HGSE) בקיימברידג', מסצ'וסטס. היא קיבלה Ed.D. בחינוך מתמטי מ-HGSE בשנת 1967 ולאחר מכן קיבלה מינוי ב-HGSE ללמד פרחי הוראה למתמטיקה ברמת בית הספר היסודי והתיכון בתוכנית לתואר שני באמנויות בהוראה.

בשנת 1967 הקימה קבוצה בשם מומחי מתמטיקה באזור בוסטון (BAMS) המעבירה סדנאות חודשיות למורים מתרגלים. חברי הקבוצה חלקו שיטות וטכניקות למידה חדשה. היא הייתה יועצת מתמטיקה לפרויקט שהפך לרחוב סומסום.

התוכנית לתואר שני באמנויות בהוראה ב-HGSE הופסקה ב-1972. ד"ר ולטר קיבלה לאחר מכן תפקידים שונים, שלאף אחד מהם לא הגישה בקשה רשמית.

בימיה הראשונים בהרווארד פגשה ולטר את סטיבן אי בראון והחלה עמו שיתוף פעולה שנמשך כל חייהם. הם פיתחו קורס בנושא הצגת בעיות; עבודתם הביאה לפרסום The Art of Problem Posing ב-1983. הספר זכה לשלוש מהדורות.

ולטר הייתה מעורבת בקבוצה שהוקמה בקיימברידג', מסצ'וסטס, בשם "הפילומורפים", שנפגשה במרכז קרפנטר לאמנויות חזותיות. הקבוצה דנה בצורה בטבע, במדע ובאמנות.  לוולטר היה עניין מתמשך באמנות החזותית. ביוג'ין, אורגון, הקימה את הקבוצה "פילומורפים במערב" (Philomorphs West) שקיימה פגישות במשך כמה שנים. 

ב-1977 קיבלה ולטר תפקיד הוראה באוניברסיטת אורגון ביוג'ין, אורגון, שם נשארה עד פרישתה ב-1994. שם התמקדה בהכנת פרחי הוראה למתמטיקה לבית ספר יסודי. היא הדגישה את גישת הגילוי והשתמשה בשיטות מעשיות וניסויות. היא סירבה ללמד בכיתה עם שולחנות אישיים לתלמידים. בשולחנות בכיתה שלה, התלמידים יכלו לערוך פעילויות בקבוצות. רבים מתלמידיה מאורגון הפכו למורים למתמטיקה מגילי גן ועד תיכון (K-12) והיא שמרה איתם על קשר.

ולטר פרסמה למעלה מ-40 מאמרים בכתבי עת והעבירה כמעט 100 סדנאות והרצאות בארצות הברית, קנדה, אנגליה, דנמרק, הונגריה וישראל.

 הכרה 
בשנת 1993 נקרא "משפט מריון ולטר" על שמה לאחר שהיא ועמית גילו תוצאה תוך כדי ניסוי בלוח ניסויים גאומטרי (Geometer's Sketchpad). המשפט קובע שאם כל צלע של משולש שרירותי מחולקת לשלושה וקווים נמשכים ממנה לקודקודים הנגדיים, שטח המשושה שנוצר באמצע הוא עשירית משטח המשולש המקורי.

בשנת 2003 הייתה ולטר מועמדת על ידי BAMS - ולאחר מכן נבחרה - להיכל התהילה של מסצ'וסטס למחנכי מתמטיקה.

בשנת 2010 הוענק לוולטר תואר כבוד מסימונס ובתרומות הוקם "פרס מריון ולטר לעתיד המתמטיקה בסימונס" כדי לאתר בוגרי מתמטיקה בעלי עניין להיות מורים למתמטיקה בתיכון.

בשנת 2015 יצרה המחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת אורגון את "פרס המורים העתידיים על שם מריון ולטר", המוענק מדי שנה לבוגרי לימודי הוראת מתמטיקה עם התמקדות בחינוך תיכוני. הפרס הראשון ניתן בטקס הסיום של אביב 2016. 

 ספרים נבחרים 
ולטר כתבה מספר ספרי ילדים על שימוש במראות כדי לחקור סימטריה, ספרי יום הולדת שחקרו גילאים מסוימים, וספר על הצגת בעיות עם שותפה ארוך הטווח, סטיבן איי בראון.
 Walter, Marion I.; Brown, Stephen I. (1971). "Mathematical Education:Missing Ingredients in Teacher Training: One Remedy". Amer. Math. Monthly. Mathematical Association of America. 78 (4): 399–404. doi:10.1080/00029890.1971.11992775. MR 1536294.
 Walter, Marion (1981). "Exploring a rectangle problem". Mathematics Magazine. Mathematics Association of America. 54 (3): 131–134. doi:10.1080/0025570X.1981.11976914. MR 0618599.
 Walter, Marion (1988). "Constructing polyhedra without being told how to!". Shaping Space. Design Sci. Collect., Pro Scientia Viva Title. Vol. 64. Boston, MA: Birkhäuser Boston. pp. 44–50. MR 0937071.
 Walter, Marion (September 2001). "Curriculum Topics Through Problem Posing". Mathematics Teacher. The Association of Teachers of Mathematics. 128: 23.
 Walter, Marion (March 2003). "Changing "Drill" to Thinking". Mathematics Teacher. The Association of Teachers of Mathematics. 182: 36–39.
 Walter, Marion (April 2004). "Mathematics Detective:Math With Love". Mathematics Teaching in the Middle School. National Council of Teachers of Mathematics. 9 (8): 418–420. doi:10.5951/MTMS.9.8.0418.
 Fallstrom, Scott; Walter, Marion (March 2011). "Finding Conjectures Using Geometer's Sketchpad". Mathematics Teaching. The Association of Teachers of Mathematics. 221: 19–21.
 Libeskind, Shlomo; Walter, Marion (February 2017). "Multiple solutions lead to the discovery of new truths". Mathematics Teacher. The Association of Teachers of Mathematics. 255: 33–35.

ספרים אחרים מאת מריון ולטר - בדף שלה ב-WorldCat .

 מאמרים נבחרים 









 קישורים חיצוניים 

 מריון ולטר - היסטוריה בעל פה, מוזיאון השואה בארצות הברית
 מריון ולטר היסטוריה בעל פה, המוזיאון היהודי והמרכז לחינוך השואה של אורגון

 הערות שוליים 

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:מורות למתמטיקה
קטגוריה:ניצולי הקינדר-טרנספורט
קטגוריה:ניצולות השואה: גרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרות מכללת האנטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021