גוסטב לה גרה

ז'אן-בטיסט גוסטב לה גרה (בצרפתית: Gustave Le Gray; 30 באוגוסט 1820 – 30 ביולי 1884)  היה צייר, שרטט, פסל, יוצר הדפסים וצלם צרפתי. הוא כונה "הצלם הצרפתי החשוב ביותר של המאה התשע-עשרה" בגלל חידושיו הטכניים, הוראתו של צלמים ידועים אחרים ו"הדמיון יוצא הדופן שהביא ליצירת תמונות."

 ביוגרפיה 
גוסטב לה גרה נולד ב-30 באוגוסט 1820. הוא היה בן יחיד, והוריו עודדו אותו להיות פקיד אצל עורך דין, אבל מגיל צעיר הוא שאף להיות אמן. הוא הוכשר במקור כצייר, ולמד אצל פרנסואה-אדואר פיקו ופול דלארוש. הוריו מימנו טיול לשווייץ ולאיטליה כדי שילמד אמנות, והוא חי באיטליה בין השנים 1843–1846 וצייר דיוקנאות וסצנות כפריות. ב-1844, הוא הכיר והתחתן עם פלמירה מדלנה גרטרוד לאונארדי, כובסת שאיתה נולדו לו שישה ילדים, אבל רק שניים שרדו לבגרות. 

לה גרה הציג את ציוריו בשנים 1848 ו-1853. לאחר מכן עבר לצילום בשנים הראשונות להתפתחותו.

הוא עשה את הדגרוטיפ הראשון שלו עד 1847.  הצילומים המוקדמים שלו כללו דיוקנאות; סצנות טבע כמו יער פונטנבלו; ומבנים כגון טירות של עמק הלואר.

ב-1851, הוא הפך לאחד מחמשת הצלמים הראשונים שנשכרו כדי לתעד אנדרטאות ומבנים צרפתיים.  באותה שנה הוא עזר לייסד את "החברה ההליוגרפית" (Société Héliographique), "ארגון הצילום הראשון בעולם." לה גרה פרסם חיבור על צילום, שיצא בארבע מהדורות, ב-1850, 1851, 1852 ו-1854.

ב-1855 פתח לה גרה סטודיו "מרוהט בפאר". באותה תקופה, בהיותו לצלם הרשמי של נפוליאון השלישי. בהדרגה הוא הפך לצלם פורטרטים מצליח. יצירתו המפורסמת ביותר מתוארכת לתקופה זו, 1856 עד 1858, במיוחד נופי הים שלו. הסטודיו היה מקום מפואר, אך למרות הצלחתו האמנותית, עסקיו היו כישלון כלכלי: העסק נוהל בצורה גרועה ונקלע לחובות.  לכן הוא "סגר את הסטודיו שלו, נטש את אשתו וילדיו, וברח מהארץ כדי להימלט מהנושים שלו".

הוא החל לסייר בים התיכון ב-1860 עם הסופר אלכסנדר דיומא. הם פגשו בג'וזפה גריבלדי במהלך הטיול ולה גרה צילם את גריבלדי ופלרמו. תמונותיו המדהימות של ג'וזפה גריבלדי ופלרמו תחת הפצצה סיציליאנית הפכו מיד למפורסמות ברחבי אירופה. דיומא נטש את לה גרה ואת המטיילים האחרים במלטה והצטרף לכוחות המהפכניים כתוצאה מסכסוך אישי . לה גרה נסע ללבנון, אז סוריה, שם סיקר את תנועות הצבא הצרפתי עבור מגזין בשנת 1861. פצוע, הוא נשאר שם לפני שיצא למצרים. באלכסנדריה הוא צילם את אנרי ד'ארטואה ואת אדוארד השביעי בעתיד מלך בריטניה. בשנת 1862 חזרה אשתו ליאונרדי לרומא, ביקשה וקיבלה 150 פרנק לסיוע כספי. ב-1863 ביקשה ליאונרדי מלה גרה לספק לה פנסיה חודשית של 50 או 60 פרנק.

הוא התבסס בקהיר ב-1864; התפרנס כפרופסור לציור, תוך שמירה על חנות צילום קטנה. הוא שלח תמונות לתערוכה העולמית ב-1867 אבל הן לא ממש משכו את תשומת לב. הוא קיבל עמלות מסגן המלך אסמאעיל פאשא. מתקופה מאוחרת זו נותרו 50 תמונות.

בשנת 1868, אוסף של נופי ים מצולמים מאת גוסטב לה גרה נתרם על ידי אספן האמנות המיליונר צ'אונסי האר טאונסנד למוזיאון ויקטוריה ואלברט. (הוא שמר אותם בתיקים יחד עם צבעי המים והתחריטים שלו. לכן הם נשארו במצב מצוין, נשמרו בסטנדרטים של מוזיאון כמעט מאז יצירתם.) 

ב-16 בינואר 1883 נולד לו בן מאנאיס קנדוניה בת ה-19. רישום לידת בנם בוטל עקב היעדר הוכחה למותה של ליאונרדי.

לה גרה מת ב-30 ביולי 1884, בקהיר. ילדו היחיד שנותר בחיים מנישואיו לליאונרדי, אלפרד, הוגדר כיורש שלו.

 עבודות 
לה גרה תיעד אנדרטאות צרפתיות בשליחות ממשלת צרפת עם צלמים צרפתים אחרים.

הוא היה צלם פורטרטים מצליח, צלם דמויות כמו נפוליאון השלישי ואדוארד השביעי. הוא גם התפרסם בזכות נופי הים שלו. הוא בילה 20 שנה בקהיר, מצרים, אך יש מעט יצירות מתקופה זו.

 מכירת צילומיו 
באוקטובר 1999, סותביס מכרה לקונה אנונימי את הדפס האלבומים של לה גרה "עץ אשור, פונטנבלו" תמורת 419,500 ליש"ט, שהיה שיא עולמי לתצלום היחיד היקר ביותר שנמכר אי פעם במכירה פומבית.  באותה מכירה פומבית, נמכר הדפס אלבומי של "הגל הגדול, סטה" מאת לה גרה במחיר שיא עולמי חדש של 507,500 ליש"ט או 840,370 דולר ל"אותו קונה אנונימי" שהתגלה מאוחר יותר כשייח סעוד אל-ת'אני מקטר.

השיא נמשך עד מאי 2003 כאשר אל-ת'אני רכש דאגרוטיפ מאת ג'וזף-פיליבר ז'ירו דה פראנגי תמורת 565,250 ליש"ט או 922,488 דולר. 

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1820
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1884