אגאטו

אגאטו (באנגלית: Agattu) הוא אי באלסקה, אי בקבוצת איי ניר  בקצה המערבי של האיים האלאוטיים. שטח האי 221.59 קילומטרים רבועים. אגאטו הוא אחד מהאיים הבלתי מיושבים הגדולים באיים האלאוטים. זהו האי השני בגודלו באיי ניר, אחרי האי אטו. הוא אי וולקני והררי במידה ניכרת. האי חסר העצים והשטחים הפתוחים שלו מכוסים בצמחייה דמוית טונדרה . גובה ההרים מגיע לשיא של 632 מטרים מעל פני הים. אורך האי 19.7 קילומטרים והרוחב כ-30 קילומטרים.

 סביבה 
האי אגאטו הוכר כאזור קינון ציפורים חשוב (IBA) על ידי הארגון BirdLife International .  באי ישנן שבע מושבות עופות ים גדולות, ואוכלוסיית העופות באי מוערכת בכ־66,000 פרטים. כ-1% מהאוכלוסייה העולמית של הקורמורנים אדומי-פנים ותוכי ים פסיפיים מקננים על האי, כמו גם עופות מסוגים אחרים כגון: חופיות, שחיינית צרת-מקור, פרוש רוסי אפור-כתר ורוד, גיבתון השלג ואחרים. אווזים אלאוטיים מסוג אווז מקרקר הושבו לאי לאחר שחוסלו השועלים מהאי בשנות ה-70 של המאה העשרים.  חיסול השועלים באי אפשר גם להחזיר עופות מסוגים אחרים. 

 גאולוגיה 
האי אגאטו הוא ייחודי מבין האיים האלאוטיים הוולקניים בהיותו מורכב כמעט כולו מסלעי משקע המורכבים בעיקר מסיליקה אמורפית ודטריטוס עדין שמקורו באזור געשי. Note on the Geology of Agattu, an Aleutian Island, Robert P. Sharp, The Journal of Geology, Vol. 54, No. 3 (May, 1946), pp. 193-199

 אוכלוסייה 
חפירות ארכאולוגיות גילו עדויות ושרידים של אלאוטים שחיו באי אגאטו כבר בשנת 760 לפני הספירה.D.G. Corbett, D. Causey, M. Clemente, P.L. Koch, A. Doroff, C. Lefavre, D. West (2008) "Aleut Hunters, Sea Otters, and Sea Cows", Human Impacts on Ancient Marine Ecosystems, University of California Press בהתבסס על מספר האתרים הארכאולוגיים המיושבים בו-זמנית באי, העריכו מומחים כי ייתכן שהאוכלוסייה העתיקה הגיעה למספרים של 500–1000 פרטים.. האי התגלה על ידי משלחת בראשות אלכסיי צ'יריקוב בשנת 1741, אך הם לא ירדו לחוף. לאחר שהגיעו הסוחרים הרוסים לאיים האלאוטים בשנת 1751 ונפגשו עם האוכלוסייה המקומית האלוטית, פחתה האוכלוסייה באגאטו. הסוחרים הרוסים שהו מספר שנים באיי ניר למטרת ציד לוטרות ים. האינטראקציות עם האלאוטים היו לפעמים אלימות. נווט רוסי נהרג על ידי המקומיים באגאטו בשנת 1761. בשנות ה-60 של המאה ה-20, כל תושבי איי ניר עברו לכפר אחד באי אטו. במהלך מלחמת העולם השנייה, תושבי הכפר אטו נלקחו לשבי ביפן, ובסיום המלחמה יושבו הניצולים מחדש באי אטקה .

 לקריאה נוספת 
 Archaeological Investigations on Agattu, Aleutian Islands, By A.C. Spaulding, 1962, Cushing-Malloy, Inc.

 קישורים חיצוניים 

 האי אגאטו: טבלה 1149, במפקד האוכלוסין 1, אזור מפקד האוכלוסין האלאוטיים, אלסקה לשכת המפקד של ארצות הברית
 מפה ימית של האי אגאטו NOAA 16434 אי אגטו, מהדורה 6, מאי 2004
 תמונות מהאי אגאטו, יולי 2008

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלסקה: איים
אלאוטיים
אלאוטיים
אלאוטיים
קטגוריה:הצפון פסיפי הממוזג