אירה אדוארדובנה

אירה אדוארדובנה (נולדה ב-1980) היא אמנית וידאו ומיצב ישראלית, החיה ועובדת בניו-יורק. עבודותיה משחזרות נרטיבים בעלי אופי אוטוביוגרפי ובוחנות סוגיות העוסקות בהגירה ועקירה דרך סיפורים לא ליניארים.

קורות חיים
אדוארדובנה נולדה וגדלה בטשקנט, אוזבקיסטן בתקופת ברית המועצות בשנת 1980, והיגרה לישראל כשהייתה בת 10, בשנת 1990. הוריה, שוויתרו על אזרחותם הסובייטית על מנת להגר לישראל, עלו במסגרת העלייה הגדולה מברית המועצות בימי שקיעת המעצמה.

משנת 2004 עד לשנת 2006 למדה אדוארדובנה במחלקה לאמנות וחינוך באוניברסיטת תל אביב וכן מספר קורסים במכון הטכנולוגי, חולון. בשנת 2006, לאחר סיום לימודיה, היגרה אדוארדובנה לארצות הברית, ובשנת 2008 עברה לניו יורק, שם היא מתגוררת כיום. בשנת 2011 אדוארדובנה השלימה תואר שני באמנות במכללת האנטר, אשר בניו יורק. תוך כדי לימודיה, הציגה אדוארדובנה בעשרות פסטיבלי סרטים בין-לאומיים, ביניהם ב-Visioneria, ברצלונה, Festival della Creativita, פירנצה ו-Japan Media Arts Festival, טוקיו.

לאחר סיום לימודיה הוזמנה אדוארדובנה להקים לראשונה תערוכת יחיד, ב-Momenta Art בברוקלין, שזיכה אותה בתמיכה של ארטיס, עבור התערוכה That. There. Then (זה. אז. שם), המבוססת על שעשועון טלוויזיוני סובייטי איקוני בשם מה? היכן? מתי?. בתערוכה זו הציגה אדוארדובנה מיצב וידאו עם שישה ערוצים, שדרכו שחזרה ארכיטקטורה ובמה של אולפן טלוויזיה מקורי, שצולם דרך ארבע נקודות מבט, לצד וידאו שבו הוצגה משפחת האמנית בביתם.

בשנת 2018 הציגה לראשונה תערוכה יחיד מוזיאלית במוזיאון ישראל בשם על סוליות זרות, שבה הציגה עבודת וידאו העוסקת בחלומם של מהגרים לחזור ולבקר בבית ילדותם בארץ מולדתם. בווידאו, המורכב משבע הקרנות, היא חוזרת בפעם הראשונה לטשקנט שבאוזבקיסטן וחווה באמצעות שחקניות תיאטרון מקומיות את הביקור המחודש בבית ילדותה. בעקבות התערוכה, העבודה נרכשה לאוסף המוזיאון.

 פעילותה האמנותית 
תופעת ההגירה, הסיבות לה והשלכותיה הם נושאים מרכזיים בעבודותיה, שברבות מהן היא משחזרת את המקום שגדלה בו בהתבסס על הזיכרון, תוך שהיא מפרקת את מרכיבי הזמן והחלל; בונה ציר זמן חדש שבו עבר, הווה ועתיד קיימים במקביל, חוזרים על עצמם ומתערבבים יחד. עבודותיה של אדוארדובנה חוקרות את הגבולות בין וידאו לארכיטקטורה תוך בחינת זהות נזילה, כמו זו של דמות המהגר.

מיצבי הווידאו הרב-ערוציים האחרונים שלה כוללים נרטיבים מפורקים המוקרנים על אובייקטים תלת־ממדיים, כאשר אלו מושפעים מהמבנה האדריכלי המופיעים בעבודות הווידאו שלה. הדמויות המשתתפות בעבודותיה כוללות שחקנים מקצועיים, לצד בני משפחתה, ולעיתים אף היא מופיעה בהם. עבודותיה הוצגו בגלריות בין-לאומיות לצד מוזיאונים ברחבי העולם, והן נמצאות באוספים שונים הכוללים את אוסף מוזיאון ישראל, אוסף משפחת שוקן וכן באוספים פרטיים.

 תערוכות 
 תערוכות יחיד 
 2013 - אמא, המרכז לאמנות עכשווית, פראג, וגלריה ווקס פופולי, פילדלפיה
 2013 - Terminus, גלריית המחלקה לניו-מדיה, מכללת ברוך, ניו יורק
 2014 - אמא, גלריה רוזנברג, ניו יורק
 2015 - אלף שנים, גלריה 1708, ניו יורק
 2018 - על סוליות זרות, מוזיאון ישראל, ירושלים
 2019 - פורטרט משפחתי, גלריה שלוש, תל אביב.

 תערוכות קבוצתיות 
 2009 - Don’t flea the art market, גלריה פוסמאסטרז, ניו יורק
 2009 - Incidents/Accidents, גלריה אוסף הוגאר, ניו יורק
 2010 - Signals, מוזיאון בת-ים לאמנות
 2010 - Site Unseen, הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון
 2012 - Migration, מרכז האמנות הלן דיי, ורמונט
 2013 - The world and its things in the middle of their intimacy, גלריה פרידמן, ניו יורק
 2013 - Displaced visions, מוזיאון ישראל
 2013 - Matinee, גלריה לסלי הלר, ניו יורק
 2014 - Beyond Limits, המכון לאמנות סן דייגו
 2014 - Pardes, המרכז לאמנות קופלר, טורונטו
 2015 - Love at the edge, גלריה ארסנל ביאליסטוק, פולין
 2015 - Try a little Tenderness, ניו יורק
 2016 - AMOR, מוזיאון אוי פרוטו, ריו דה ז'ניירו
 2017 - Dreamland not found, הביאנלה בירושלים
 2019 - תחנה 4, זומו קריית ים.

 מלגות ופרסים 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אמניות וידאו ארט אמריקאיות
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:אמניות וידאו ארט ישראליות
קטגוריה:אמני וידאו ארט יהודים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:זוכי פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980