נפתלי אברהם הלל

נפתלי אברהם הלל (1848, פודול-אילוי, רומניה – 1906, בוחוש, רומניה) היה אחד ממייסדי ראשון לציון, חבר ועד המושבה וראש ועד המושבה.

 ביוגרפיה 
הלל נולד בשנת 1848 בעיירה פודול-אילוי, רומניה להלל הלל ולפסיה הלל.

בילדותו קיבל חינוך חסידי אדוק בבית הוריו. כשגדל, הפך לאברך, נשא לאישה את רחל לאה בת דן מפודול אילוי, ועבר ליאשי, שם עסק במסחר בעלי טבק ובנייר סיגריות. בהמשך, עסק בגביית מסי הממשלה מהאיכרים.

בשנת 1882 עלה לארץ ישראל ליפו, והגה יחד עם זלמן דוד ליבונטין את רעיון ייסוד "ועד חלוצי יסוד המעלה". הלל הצטרף למייסדי ראשון לציון, קיבל סיוע מהברון רוטשילד ואף היה חתום על ספר התקנות הראשון.

הלל היה כורם ואיכר בעל משק גדול, שם סייעו לו בעבודתו אשתו וילדיו. בנוסף, היה הלל בורר בתקופה בה לא היו פונים לדין ומשפט של ערכאות בארץ.

זאת ועוד, לקח הלל חלק בפעילות הציבורית במושבה, נבחר כחבר ועד המושבה וכיהן כראש ועד המושבה בשנים 1897–1898.

בין השנים 1900–1902 כיהן כחבר בוועד בית הספר (תוכנית הלימודים של בית הספר הוכנה על ידי הוועד).

עד שנת 1898 שימש כראש האספות. בתקופת כהונתו תוקנו התקנות הבאות:
 תקנה 1: "על כל אזרחי המושבה להשתדל להפריח את אשרה, לדאוג לקיומה, להרבות השלום, לקשר האחדות בתיהם למען הגיע למלא את המטרה הנשגבה אשר הציבו למו".
 תקנה 2 (על העדה): "בני העדה המה אלה, אשר ראשית כל, יש להם פה אחוזת קרקע, ואשר עסקם הוא או בעבודת אדמה או באומנות יד".
 תקנה 16: "שלושה פנקסים בוועד העדה: 1. ספר יומי 2. ספר כללי, שבו כל החשבונות וביניהם הקופה; 3. ספר "זכרונות דברי האספות, וענייני הוועד".
 תקנה 27: "כל אזרח מחויב לעמוד לבחירה לכל משרה שהמושבה תתן על שמו ואין לו רשות להשתמט".
 תקנה 33: "כל יתר תושבי המושבה נכנעים תחת חוקי העדה".

בשנת 1906, בעת שהותו אצל רבו ברומניה, רבי איצלה מבוחוש, חלה ונפטר. הוא נקבר באדמת רומניה. זמן מה אחר כך הועלו עצמותיו לקבורת קבע בראשון לציון.

רחוב בראשון לציון קרוי על שמו.

 משפחתו 
לאברהם הלל ואשתו נולדו שלושה ילדים: חיה בלומה (הלל) וינצויג, יצחק הלל והלל הלל.

 ראו גם 
 זלמן דוד ליבונטין

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:ראשון לציון: מייסדים
קטגוריה:ראשי ועד מושבת ראשון לציון
קטגוריה:חברי ועד חלוצי יסוד המעלה