הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים

הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים (בפולנית: Koordynacia do spraw dzieci i młodzieży w Polsce, שפרושו תיאום לילדים ובני נוער בפולין) הייתה ארגון יהודי ציוני חלוצי שפעל בפולין, עם תום מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1946-1949, במטרה לתת מענה לטיפול בילדים שורדי שואה בפולין. הארגון איתר ופדה ילדים יהודיים ששהו בזמן המלחמה אצל משפחות נוצריות או במוסדות נוצריים וילדי שהגיעו לפולין עם זרם הפליטים מהאזורים שנשארו בידי ברית המועצות לאחר ועידת יאלטה ב-1945.

הקמת הארגון
בביקורו בפולין בשנת 1945 כשליח מטעם הפלג של מפא"י בקיבוץ המאוחד, נודע לאריה לוי שריד, חבר קיבוץ יגור, יליד פולין, כי הוועד היהודי בקרקוב מסייע כספית למשפחות פולניות קתוליות שמטפלות ביתומים יהודים שהושארו בידיהם על ידי הוריהם עם פרוץ המלחמה. לאחר שהבין כי התופעה רחבת היקף וכי אותן משפחות היו מוכנות למסור את הילדים לידי ארגונים יהודיים תמורת תשלום, הוא גייס תרומות מתורמים יהודים בארצות הברית ושלח את הילדים הפדויים לקיבוצי תנועת דרוד.

לנוכח המספר הרב של ילדים יתומים שהוחזקו בידי משפחות נוצריות, אליהם התווספו ילדים שהגיעו עם זרם הפליטים מהאזורים שנשארו בשליטת ברית המועצות לאחר ועידת יאלטה ב-1945, החליטו נציגי תנועות הנוער הציוניות דרור, השומר הצעיר, נוער בורוכוב, גורדוניה, האיחוד (תנועתם של הציונים הכלליים), הנוער הציוני, בני עקיבא וּויצו לידי הסכם, והוחלט להקים ארגון משותף שייקרא "הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים".

הארגון קם במרץ 1946. הוועד שמונה לנהל את הקואורדינציה, התמקם בעיר לודז' שהייתה לאחר מלחמת העולם השנייה המרכז היהודי העיקרי בפולין.

מטרות הארגון פורסמו בעיתון ושמו "למען ילדים יהודים" (ביידיש: פארן יידישן קינדער) שהופיע באופן חד פעמי בנובמבר 1946:

 לייסד קיבוצי ילדים לילדים בני שלוש עד שלוש עשרה.
 לקלוט בקיבוצי הילדים: א. גאולים; ב. יתומים; ג. ילדי רפטריאנטים שהוריהם הפקידו אותם בידי הארגון עד שיעלו לארץ ישראל.
 להעניק לילדים חינוך חלוצי.

העיתון פרסם גם רשימה של 216 הילדים שהתחנכו אז במוסדותיו.

מאחר שהיה מדובר במערכת חינוכית חדשה שהייתה חסרה תשתית לוגיסטית, נזקקה הקואורדינציה מתחילת דרכה למימון שוטף לפעילותה. לצורך גיוס הכספים פנה הוועד המנהל של הקוורדינאציה לקונגרס היהודי העולמי אשר הגיע להסכם עם הג'וינט למימון הקמתם ואחזקתם של בתי הילדים. הכספים הדרושים לפדיון הילדים הושגו על ידי חברי הקואורדינציה, ובראשם אריה שריד, מתורמים פרטיים.

ארגון הקואורדינציה הקים שני בתי ילדים בלודג', אחד לבני שבע עד שלוש עשרה והשני לפעוטות עד גיל שש ושני בתי ילדים גדולים יותר בשלזיה, אחד בפייטרולסיה (בפולנית : Pietrolesie, Pieszyce) והשני בביאלי-קמיין (בפולנית: Biały Kamień) .

תוצאות פעילות הקואורדינציה
עד שנת 1946 נפדו רוב הילדים שביקשה הקואורדינציה לפדות. מעל לחמישים פנימיות הוקמו על ידי הוועד היהודי ובהן נקלטו כ-3,800 ילדים. הארגון חדל לפעול בשנת 1949 לאחר שמספר הילדים שאותרו פחת באופן ניכר.

ילדי הקואורדינציה הועלו ארצה באניות מעפילים או במסגרת העלייה הלגלית.

ארגונים דתיים שפעלו בפולין

חוגי היהדות הדתית (בעיקר המזרחי) פעלו בנפרד ובאופן מצומצם יותר למען פדיון ילדים.

ישעיהו דרוקר עסק בפדיון יתומים והקים שני בתי ילדים בשלזיה בעידודו של הרב דוד כהנא.

הרב שלמה שנפלד שהיה בין השנים 1938 - 1948 מנכ"ל "ועד החירום הדתי", (באנגלית: Chief Rabbi’s Religious Emergency Council) ארגון שהוקם בחסות חותנו הרב הראשי של בריטניה יוסף צבי הרץ, הוציא מפולין 250 ילדים ובני נוער, באמצעות אשרות כניסה בריטיות.

הרב הראשי לארץ ישראל, יצחק הרצוג, ערך מסע באירופה והפעיל רשת של אנשים שאיתרו ילדים והוציאו אותם ממשפחות וממוסדות, תמורת סכום של כ-50 דולר לילד. למעלה מ-500 ילדים כאלה הגיעו לארץ ישראל ברכבת שנקראה על שמו, "רכבת הרצוג".

פעילים מרכזיים
 חסיה בורנשטיין בילצקי
 שרה נשמית

קישורים חיצוניים
 נחום בוגנר, הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים, אתר יד ושם
 על הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים באתר הארכיון הציוני המרכזי

הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:הבריחה