אלי ליפשטיין

אלי ליפשטיין (נולד ב-19 בדצמבר 1961, י"ב בטבת ה'תשכ"ב) הוא מומחה למדעי המוות, היסטוריון של הרפואה המשפטית/פתולוגיה, סופר ומרצה ישראלי, אשר חשף את פרשת נטילת האיברים מגופות ב""מכון המשפטי אבו כביר", ללא אישור המשפחות.

 ביוגרפיה 
נולד בתל אביב להורים ניצולי שואה. אביו שימש כמפקח פדגוגי ברשת אורט ואימו כפרופסורית לביוכימיה במכון הוולקני.

 קריירה 
לאחר תום לימודיו בפרסום, החל ליפשטיין לעסוק בתחום. באקראי, נתקל במודעה בעיתון אשר הציעה מסלול הסבה מקצועית לתפקיד עוזר בחדר נתיחה במכון לרפואה משפטית באבו כביר. בשנת 1986, ליפשטיין החליט לבקר במקום כהתנסות אנתרופולוגית, אך לבסוף הביע עניין רב בתחום והצטרף לתוכנית ההסבה. לאחר שנים, הביע את המשיכה לתחום "כאומנות בה מתנקז הצער, האלימות והרוע במקום אחד".

תחילת דרכו החלה באינתיפאדה הראשונה, בה הוא השתתף ביחד עם היועץ המשפטי בנתיחות של משתפי פעולה פלסטינים עבור השב"כ וצה"ל. לאחר מכן, התקדם לתפקיד טכנאי הנתיחות הראשי, ובהמשך מונה למנהל מחלקות בחדרי הנתיחה, ואף השתתף בנתיחה שלאחר המוות של ראש הממשלה לשעבר, יצחק רבין.

במהלך תפקידו, התעמת עם פרופ' יהודה היס לגבי נושא נטילת איברים ללא אישור המשפחות והסתרת מידע מהן. לאחר שלא זכה למענה, חשף את הסיפור במספר גופי תקשורת, מה שהוביל להדחתו של פרופ' היס ולמינויו של ד"ר חן קוגל כמחליפו, תוך שינוי שיטות העבודה במכון וקיום מבצע "מנוחה בכבוד" בו נקברו האיברים שנקצרו ללא רשות המשפחות בקברי הנפטרים. פרשה נוספת אותה חשף הייתה לקיחת ליבו של דודו טופז ללא רשות על ידי פרופ' היס.

ליפשטיין השתתף בוועדה בכנסת בנושא ילדי תימן החטופים, בה העיד על היסטוריית הנתיחות לאחר המוות שבוצעו בגופות התינוקות.

ליפשטיין משמש כיועץ בנושאי הרפואה המשפטית ולחוות הדעת שמונפקות במכון, כהיסטוריון של המכון הפתולוגי ונחשב למומחה בתולדות הרפואה המשפטית בישראל, והוא מרצה בנושאים אלו עבור גופים ואירועים שונים.

 ספריו 
בשנת 2008, הוציא ליפשטיין את הספר "חי בן המתים" (הוצאת אוריון), רומן העוסק באופי העבודה במכון המשפטי ועל לבטים שונים והתמודדויות, בנוסף למקרים מפורסמים כגון התאבדויות, נתיחת גופתו של יצחק רבין ועוד אירועים בעילום שם. הספר גם סוקר את היסטוריית המקום והאירועים שהובילו לפתיחתו, כולל תולדות המשפחה שהתגוררה במקום במקור.

הספר נחשב לרב מכר והוא נלמד בפקולטות להיסטוריה, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה וסוציולוגיה ברחבי ישראל.

בשנת 2025, הוציא את ספרו השני, רומן בשם "מתים יודעים לתמוך" (ספרי ניב). עלילת הספר מתרחשת בשנת 1985 במכון לרפואה משפטית במדינת פורוניה שבאירופה, והיא מבוססת על תובנותיו של ליפשטיין על החיים, אותן הוא מסכם במשפט "למדתי מהמוות יותר מאשר מהחיים".

בנוסף לספרו, ליפשטיין פרסם מאמרים, בין היתר לטובת האנציקלופדיה העירונית תל אביב.

 תארים ולימודים אקדמאיים 
 לימודי פרסום ויחסי ציבור במכללה למנהל - 1984
 תואר שני בפסיכולוגיה משפטית באוניברסיטת לסטר (למידה מרחוק), אנגליה - 2000
 לימודי רפואה משפטית, טכנאות נתיחה וחניטת גופות במכון אבו כביר ואוניברסיטת תל אביב - 1988
 לימודי מדעי המוות וחניטת גופות - 2017 אירלנד

 חיים אישיים 
מתגורר בגבעתיים, נשוי לדורית ואב לשניים.

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לסטר
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961