בקר נבוס

בקר נבוס (באנגלית "Becker's Nevus") היא הפרעת עור שפירה המופיעה בעיקר בגברים. הנבוס יכול להיות להופיע בלידה, אך לעיתים קרובות יותר מופיע בסביבות גיל ההתבגרות. בדרך כלל הוא מופיע לראשונה כפיגמנטציה לא סדירה (מלנוזה או היפרפיגמנטציה) על פלג הגוף העליון או הזרוע העליונה (אם כי אזורים אחרים בגוף גם יכולים להיות מושפעים), וגדל בהדרגה באופן לא סדיר, הופך מעובה ולעיתים שעיר (היפרטריקוזיס). הנבוס נובע מצמיחת יתר של האפידרמיס, תאי פיגמנט (מלנוציטים) וזקיקי שיער.Ngan, Vanessa. http://www.dermnetnz.org/lesions/beckers-naevus.html צורה זו של נבוס תועדה לראשונה בשנת 1948 על ידי רופא העור האמריקאי סמואל וויליאם בקר (1894–1964).

 מידע קליני 
הידע והתיעוד הרפואי של הפרעה זו הוא דל, ככל הנראה בשל שילוב של גורמים הכוללים גילוי עדכני, שכיחות נמוכה והאופי שבעיקרו אסתטי. לפיכך הפתופיזיולוגיה של הנבוס של בקר נותרה לא ברורה. למרות שהיא נחשבת בדרך כלל להפרעה נרכשת ולא מולדת, קיים לפחות דו"ח של מקרה אחד המתעד בקר נבוס עם קשר גנטי: ילד בן 16 חודשים עם נגע היפרפיגמנטציה בכתף ימין, ולאביו נגע זהה.

 שכיחות 
המחקר הנרחב ביותר עד כה, סקר משנת 1981 בקרב כמעט 20,000 גברים צרפתים בני 17 עד 26, שימש להפריך הרבה אמונות מקובלות לגבי ההפרעה. במחקר הצרפתי, 100 נבדקים נמצאו עם בקר נבוס, שחשפו שכיחות של 0.52%. הנבוס הופיע במחצית מהנבדקים לפני גיל 10, ובין הגילאים 10 ל-20 בשאר. ברבע מהמקרים חשיפה לשמש תרמה להופעת הנבוס, מספר נמוך מצפי החוקרים. כמו כן, החוקרים הופתעו מהשכיחות הנמוכה (32%) של הנבוס מעל הפטמות, מכיוון שהאמינו שאזור החזה העליון והכתף הם המקומות העיקריים להופעתו. הפיגמנטציה הייתה בצבע חום בהיר ב-75% מהמקרים, והגודל הממוצע של הנבוס היה 125cm2.

 ממאירות 
דו"ח משנת 1991 תיעד מקרים של תשעה מטופלים עם בקר נבוס ומלנומה ממאירה. מתוך תשע המלנומות, חמש היו באותו אזור של הנבוס, כאשר רק אחת בתוך הנבוס עצמו. מכיוון שזו הייתה ככל הנראה ההתרחשות המשותפת אשר מתועדת לראשונה של שתי המחלות, עד כה אין עדות לשיעורי ממאירות גבוהים יותר בבקר נבוס לעומת עור רגיל. עם זאת, כמו בכל הפרעת עור חריגה, יש לעקוב אחר הנבוס באופן קבוע ולהביא לידיעת הרופא כל שינוי פתאומי במראה.

 טיפול 
כיוון שהנבוס נחשב להפרעת עור שפירה, טיפול אינו הכרחי בדרך כלל, מלבד למטרות קוסמטיות. גילוח או גזירה יכולים להיות יעילים בהסרת שיער לא רצוי, בעוד שאלקטרולוגיה או הסרת שיער בלייזר עשויים להציע פתרון לטווח ארוך יותר. סוגים שונים של טיפולי לייזר עשויים להיות יעילים גם בהעלמת או הפחתה של ההיפרפיגמנטציה, אם כי נראה שהתוצאות של טיפולי לייזר הן להפחתת שיער והן להפחתת פיגמנטים משתנות מאוד מאדם לאדם.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית