תהילים פ"ט

תהילים פ"ט הוא המזמור ה-89 בספר תהילים והמזמור היחיד שמיוחס לאיתן האזרחי.

תוכן המזמור
מזמור פ"ט מורכב מחמישים ושלושה פסוקים ומחולק לחמישה חלקים:

א'-ה'
המזמור נפתח בשיבוחו של אלוהים על ידי המשורר והזכרת נושאים עליהם יפרט בהמשך המזמור: "חַסְדֵי ה' עוֹלָם אָשִׁירָה לְדֹר וָדֹר אוֹדִיעַ אֱמוּנָתְךָ בְּפִי" (ב'), "כִּי אָמַרְתִּי עוֹלָם חֶסֶד יִבָּנֶה שָׁמַיִם תָּכִן אֱמוּנָתְךָ בָהֶם" (ג'), "כָּרַתִּי בְרִית לִבְחִירִי נִשְׁבַּעְתִּי לְדָוִד עַבְדִּי" (ד'), "עַד עוֹלָם אָכִין זַרְעֶךָ וּבָנִיתִי לְדֹר וָדוֹר כִּסְאֲךָ סֶלָה" (ה').

ו'-י"ט
חלקו השני של המזמור נפתח בהצהרת המשורר כי אין כמו האלוהים: "כִּי מִי בַשַּׁחַק יַעֲרֹךְ לַה' יִדְמֶה לַה' בִּבְנֵי אֵלִים" (ז'), "אֵל נַעֲרָץ בְּסוֹד קְדֹשִׁים רַבָּה וְנוֹרָא עַל כׇּל סְבִיבָיו" (ח').

המשורר מוסיף שאלוהים מושל גם בים, ביבשה וגם שהוא ברא את העולם: "אַתָּה מוֹשֵׁל בְּגֵאוּת הַיָּם בְּשׂוֹא גַלָּיו אַתָּה תְשַׁבְּחֵם" (י'), "לְךָ שָׁמַיִם אַף לְךָ אָרֶץ תֵּבֵל וּמְלֹאָהּ אַתָּה יְסַדְתָּם" (י"ב).
המשורר מדגיש כי אלוהים נוהג בצדק ומשפט ומשבח את עם ישראל שהולכים בדרכו: "אַשְׁרֵי הָעָם יֹדְעֵי תְרוּעָה ה' בְּאוֹר פָּנֶיךָ יְהַלֵּכוּן" (ט"ז).

כ'-ל"ח
בחלקו השלישי של המזמור מזכיר המשורר את בחירת דוד המלך ואת ההבטחות שלוו לכך: "אָז דִּבַּרְתָּ בְחָזוֹן לַחֲסִידֶיךָ וַתֹּאמֶר שִׁוִּיתִי עֵזֶר עַל גִּבּוֹר הֲרִימוֹתִי בָחוּר מֵעָם" (כ'), "מָצָאתִי דָּוִד עַבְדִּי בְּשֶׁמֶן קׇדְשִׁי מְשַׁחְתִּיו" (כ"א).
המשורר גם מעיד על הבטחת אלוהים שישמור את הברית עם בית דוד לנצח: "וְשַׂמְתִּי לָעַד זַרְעוֹ וְכִסְאוֹ כִּימֵי שָׁמָיִם" (ל'), אך במקרה שצאצאיו של דוד לא ילכו בדרך ה' - הוא יעניש אותם: "וּפָקַדְתִּי בְשֵׁבֶט פִּשְׁעָם וּבִנְגָעִים עֲוֺנָם" (ל"ג), אך גם עם זאת: "וְחַסְדִּי לֹא אָפִיר מֵעִמּוֹ וְלֹא אֲשַׁקֵּר בֶּאֱמוּנָתִי" (ל"ד), "לֹא אֲחַלֵּל בְּרִיתִי וּמוֹצָא שְׂפָתַי לֹא אֲשַׁנֶּה" (ל"ה).

ל"ט-נ"ב
בחלקו הרביעי של המזמור המשורר מתלונן על רעות שקרו לבית דוד: "וְאַתָּה זָנַחְתָּ וַתִּמְאָס הִתְעַבַּרְתָּ עִם מְשִׁיחֶךָ" (ל"ט). המשורר תוהה בפני אלוהים עד מתי הוא ימשיך להסתר ולכעוס על בית דוד: "עַד מָה ה' תִּסָּתֵר לָנֶצַח תִּבְעַר כְּמוֹ אֵשׁ חֲמָתֶךָ" (מ"ז). הוא מזכיר את השבועה של אלוהים לדוד בפסוקים הקודמים ושואל: "אַיֵּה חֲסָדֶיךָ הָרִאשֹׁנִים אֲדֹנָי נִשְׁבַּעְתָּ לְדָוִד בֶּאֱמוּנָתֶךָ" (נ').

בשל כך, יש המייחסים מזמור זה לתקופת עתליה שבה פסקה מלכות בית דוד לשש שנים.

נ"ג
לאחר הטענה של המשורר כביכול נגד אלוהים בחלק הרביעי, הוא מביא את הפסוק המסיים של הפרק: "בָּרוּךְ ה' לְעוֹלָם אָמֵן וְאָמֵן", שאומר שלמרות כל הרעות שקרו לבית דוד, עדיין ה' הוא מבורך לנצח, ובכך הוא גם חותם את הספר השלישי בתהילים.

בתפילה היהודית

ברכת ברוך ה' לעולם  היא ברכה הנאמרת בחלק מנוסחי התפילה היהודיים בתפילת ערבית של חול לאחר ברכת השכיבנו או כחלק ממנה. מבנה הברכה מורכב ממספר פסוקים שהפותח שבהם הוא הפסוק הנ"ג בפרק ומכאן שמה. הברכה כוללת שמונה עשרה פעמים את שם ה' ובסופם חתימה בברכה.

בנוסחים שמקורם בארצות אירופה ברכה זו היא ברכה עצמאית לאחר ברכת השכיבנו, בעוד שבנוסחים שמוצאם בארצות המזרח היא משולבת כחלק מברכת השכיבנו. לאמירת ברכה זו קמו התנגדויות שונות במהלך הדורות, וכיום אמירתה נהוגה רק במספר מצומצם של קהילות.

בתרבות
 לך שמים לך ארץ - ספר מאת עזר ויצמן ודב גולדשטיין

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

פ"ט