The Big Picture

The Big Picture (בתרגום חופשי מאנגלית: התמונה הכוללת) הוא אלבום האולפן ה־25 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־1997. הוא כלל ארבעה סינגלים בעלי תפוצה עולמית: "Live Like Horses" (דואט עם לוצ'אנו פבארוטי, רק בגרסת הסינגל), "Something About the Way You Look Tonight" (יצא לאור כצד א' כפול עם "Candle in the Wind גרסת 1997"), "Recover Your Soul" ו־"If the River Can Bend".

 רקע 
"The Big Picture" יצא כשבוע לאחר יציאת הסינגל הנמכר בהיסטוריה (מאז החלו רישומי המצעדים) "Candle in the Wind", שיצא בגרסה חדשה לזכרה של דיאנה, הנסיכה מוויילס, והושר בהלווייתה המסוקרת מאוד. "Candle in the Wind" יצא כסינגל צד א' כפול עם אחד משירי האלבום, "Something About the Way You Look Tonight".

שיטת עבודתו של ג'ון עם ברני טופין הייתה מעט שונה באלבום זה. השניים עדיין עבדו בחדרים נפרדים, אבל כשג'ון חשב ששורות מסוימות קשות להלחנה או לשירה, הוא ביקש מטופין לשכתב את אותם חלקים, בשונה מהעבר – אז פשוט מחק את אותן שורות. נוסף על כך, בשונה מהעבר ג'ון גם ביקש את חוות דעתו של טופין על כל שיר שסיים.

"The Big Picture" הוא אלבום מתוזמר מאוד. את עיבודי כלי המיתר עשו גאי בבילון – הקלידן המחליף של ג'ון באותם ימים – ואן דאדלי. הוא גם אחד מאלבומיו הפחות קליטים של ג'ון והפחות מסחריים שלו, אלבום בלדות מורכבות ואיטיות, שתואר כאינטרוספקטיבי, מופנם ואפל.

ג'ון הקדיש את האלבום לזכרו של מעצב האופנה ג'אני ורסאצ'ה, שנרצח כמה חודשים לפני צאת האלבום לאור. זהו האלבום האחרון, נכון להיום, בהפקתו של , שעבד עם ג'ון כמעט ללא הפסקה מאז  (1981). זהו האלבום היחיד בו אף לא אחד מבין שני הנגנים  והבסיסט  (במהלך התקופה בה עבד במשרה קבועה אצל ג'ון, בשנים 1992–2012) סיפק קולות רקע. המתופף צ'רלי מורגן  שוחרר מהלהקה זמן קצר לאחר יציאת האלבום לאור והוחלף במהרה על ידי קורט ביסקרה והמתופף הוותיק , שנשאר בהרכב עד היום.

בעקבות ההצלחה הגדולה של "נר ברוח 1997" חלה קפיצה חדה במכירות אלבומי האוסף שקדמו ל־"The Big Picture",  (1995) ו־ (1992) (ובארצות מסוימות, כמו אוסטרליה, גם במכירות  (1990)). היה זה מכיוון שהציבור זיהה אותם עם הסינגל המצליח. גם "The Big Picture" הגיע למעמד אלבום פלטינה בכמה מדינות ובכל זאת, יחסית לעלייה החדה במכירות אלבומי האוסף (וכל שכן יחסית למכירות "נר ברוח 1997"), הייתה זאת הצלחה צנועה. הועלו השערות שהסיבות לכך היו שמדובר באלבום חדש (ובעל אופי לא מסחרי), שהציבור לא הכיר, וכן שג'ון התחרה בעצמו: מכירות סינגל הצדקה המצליח "נר ברוח 1997" ואלבומי האוסף המוכרים לציבור פגעו במכירות האלבום החדש. נוסף על כך, ג'ון לא טרח במיוחד בקידום האלבום. לפי דרישת הציבור הוא ביצע בהופעות בתקשורת, מן האלבום החדש, בעיקר את "Something About the Way You Look Tonight". התקשורת אומנם הזכירה את האלבום החדש, אך לא עסקה בו. ג'ון אף עסק בקידום הסרט הדוקומנטרי עליו, "Tantrums & Tiaras" , שיצא גם הוא בספטמבר 1997. המחזמר "מלך האריות" החל להיות מוצג גם הוא באותה תקופה, וג'ון היה עסוק גם בעבודה על המחזמר "אאידה".

ג'ון בחר שירים שעניינם מערכות יחסים. השיר היחיד שלא עוסק בנושא זה, Live Like Horses", נכתב עבור אלבום האולפן הקודם, "Made in England", אך לא נכלל בו – ג'ון כלל אותו באלבום הנוכחי משום שהיה אהוב על מעריצים (הוא סיפר שמעריצים הציגו בהופעותיו כרזות עם בקשות לשיר אותו, וכן כתבו לו מכתבים בבקשה לכלול אותו באלבום הבא).

המוזיקאי ג'ון ג'ורגנסון , שניגן גיטרה באלבום, סיפר שהסינגל "נר ברוח 1997" גרם לשינוי חד ביחס הקהל לג'ון: 

 ביקורת 

סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", כתב שהאלבום בעל השראה: "ב־'Made in England', ג'ון ושותפו ברני טופין גילו סימני חיים, והם ממשיכים את רצף הניצחונות כאן. יכול להיות שאין שום דבר חדש ב־"The Big Picture", אבל זה פופ מקצועני מעוצב במיומנות, הממחיש את הכישרון של ג'ון למכות וו פופ קליטות ואת הדרך שלו עם בלדה". ארלוויין מסכם שזוהי .

טום לנהאם מ"אנטרטיינמנט ויקלי" כותב שבאלבום אין את אותה "השראה עמוקה", שליוותה את ג'ון בחידושו ל־"Candle in the Wind", אותו ביצע בהלוויית הנסיכה דיאנה. לנהאם מחמיא לאלבום האולפן הקודם, "Made in England", כדי לומר שבשונה ממנו, "בבלדות המעוטרות והמכאיבות שב־'The Big Picture' כל צבע וניחוח הולכים לאיבוד". לנהאם מוסיף שרק כמה שירים "מלבלבים באופן שמתקרב בכלל ל־'Candle'". אליסה גרדנר מ"לוס אנג'לס טיימס" כתבה ש־"The Big Picture" חסר את האופי, הרעננות וה"תיאטרליות עגמומית" של העבודות הקלסיות המוקדמות של ג'ון וברני טופין, ושבמקום להתפתח יצירתית, צמד הכותבים "העביר את עצמו לאמצע הדרך".

דייוויד פרייק מ"רולינג סטון" כתב שהאלבום הוא הפופ העדכני ביותר, ששם דגש על בלדות גדולות וחסר מתח גולמי, והכולל . המחברת אליזבת' רוזנטל כותבת כי האלבום כולל שירי אהבה שפונים לכיוונים חדשניים, בדומה לשירי האהבה שבאלבומים "Blue Moves" ו־"Goodbye Yellow Brick Road", אך "The Big Picture" מגובש יותר מהם בקונספט ובצליל.

פול סקסטון מאתר uDiscoverMusic כתב ששיר הפתיחה, "Long Way From Happiness", כולל "עיטורי פסנתר מרשימים" ו"לחן מלבב". הוא מפנה את תשומת לב המאזינים לסולו הקלידים ב־"Love’s Got A Lot To Answer For" ולעיבוד ה"משגע" של "January". המתופף צ'רלי מורגן מצוטט באותו אתר טוען שמהלכי האקורדים חדשניים בכמה מן השירים. על "If The River Can Bend" אמר שהוא "גוספל מעורר השראה" ועל "Love’s Got A Lot To Answer For" אמר שהוא "ממש סרקסטי".

 רשימת השירים 

 צדדי ב' 
+שם השירפורסם ב "Big Man in a Little Suit" "Recover Your Soul" "I Know Why I'm in Love" "Something About the Way You Look Tonight" "" "Something About the Way You Look Tonight" "No Valentines" "Recover Your Soul"
 השמטות 
"Live Like Horses" הוקלט ב־1994 ויועד להכלל באלבום האולפן הקודם, "Made in England", אך עקב חוסר זמן לא נכלל בו לבסוף. גרסת הסינגל יצאה ב־1996 כדואט עם לוצ'אנו פבארוטי, אך ב־"The Big Picture" השיר הוא ביצוע סולו של ג'ון. גרסת הדואט עם פבארוטי נכללה לימים בתקליטור הבונוס (התקליטור השלישי) במהדורה בגרסה בת שלושת התקליטורים של אלבום האוסף של ג'ון, .

"Past Imperfect" וגרסה אלטרנטיבית ל־"Recover Your Soul" הושלמו על ידי ג'ון ונועדו להכלל ב־"The Big Picture", אך לא נכללו בו לבסוף. שני השירים עדיין לא יצאו לאור באופן רשמי.

 משתתפים 
 אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר, עוגב אלקטרוני (1, 4, 5, 7, 8, 11)
 גאי בבילון – קלידים (1–9, 11), עיבוד כלי מיתר
  – עוגב אלקטרוני (6)
 מתיו ווֹן – קלידים וכלי הקשה (10)
  – גיטרה
 ג'ון ג'ורגנסון  – גיטרה
  – גיטרה בס
 צ'רלי מורגן  – תופים, כלי הקשה
 פול קלרוויס – טאבלה (8)
 אן דאדלי – עיבוד תזמורתי וניצוח.
 קרול קניון  – זמרת רקע (1, 6, 8)
 ג'קי רו – זמרת רקע (6, 8)
 מקהלת Angel Voices (מקהלת ליברה)  – מקהלה (2)
  מקהלת East London Gospel – מקהלה (4)

 הפקה 
 הפקה – 
 הוקלט באולפני Townhouse  שבלונדון
 כלי מיתר הוקלטו ב־Air Lyndhurst  שבלונדון
 טכנאי קול – פט לואיס
 עוזרי טכנאי קול – אנדי גרין, בן גאורגיאדס, ג'יי ריינולדס
 תיאומי אולפן – אדריאן קולי ופט מילס
 תיאומי סשן – מורין הילייר, ראני לואיס, דרק מקילופּ
 ניהול — ג'ון ריד 
 עיצוב – ריק לקואט וג'וליאן שנאבל
 ציור וצילום טבע דומם  – ג'וליאן שנאבל
 דיוקן – מריו טסטינו

 מיקומי שיא במצעדים 
 מצעדים שבועיים 

 מצעדים שנתיים 

 נתוני מכירות 
+מדינההסמכהיחידות מאושרות / מכירות אוסטריה (IFPI אוסטריה) זהב 25,000* אוסטרליה (ARIA) פלטינה 70,000^ ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000^ הממלכה המאוחדת (BPI) פלטינה 300,000^ הונג קונג (IFPI הונג קונג) זהב 10,000* נורווגיה (IFPI נורווגיה) פלטינה 50,000* ניו זילנד (RMNZ) זהב 7,500^ ספרד (PROMUSICAE) פלטינה 100,000^ פינלנד (Musiikkituottajat) זהב 21,006 צרפת (SNEP) זהב 142,800 קנדה (Music Canada) פלטינה 100,000^שוודיה (GLF)זהב40,000^ שווייץ (IFPI שווייץ) פלטינה 50,000^סיכוםאירופה (IFPI)פלטינה1,000,000*^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד*אומדן המכירות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד

קישורים חיצוניים

ביאורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי אלטון ג'ון
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה