זכויות להט"ב בצ'כיה

זכויותיהם של לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים (להט"ב) בצ'כיה נחשבת לעיתים קרובות למתקדמות ביותר במדינה מהגוש המזרחי לשעבר. פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית במדינה מאז 1962 (כחלק מצ'כוסלובקיה) ובשנת 2006, החלה המדינה להכיר בשותפויות רשומות עבור זוגות חד מיניים. הצעת חוק עבור הכשרת נישואים חד מיניים תלויה ועומדת על ידי הפרלמנט החל משנת 2020. החוק הצ'כי אוסר על אפליה מוחלטת על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית.

סקר של מרכז המחקר "Pew" בשנת 2013 הראה כי 80% מהצ'כים סברו כי הומוסקסואליות אמורה להתקבל על ידי החברה, תוצאה אשר הייתה לאחת הגבוהות ביותר מבין 39 המדינות שנסקרו. סקרי דעת קהל נוספים מצאו מגמות קבלה גדלות בתמיכה בהכשרת נישואים חד מיניים, כאשר מעל 75% מהצ'כים תמכו בהכשרתם במדינה בשנת 2018 עם 19% מתנגדים. עיר הבירה פראג ידועה במעמדה המפורסם בינלאומית על רקע חיי הלילה התוססים שלה בקרב חברי הקהילה. בסוף 2010 הוצג מדריך ומפת התיירים הראשונה שהופקו באופן רשמי עבור הבירה הצ'כית, אשר הופק על ידי שירות המידע של פראג, בחסות מועצת העיר פראג לתיירי להט"ב. מצעד הגאווה הראשון בשטחה התקיים באוגוסט 2011 בתמיכה רשמית של ראש העיר בוהוסלב סובודה ופוליטיקאים נוספים.

 מעמד בחוק 
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי צ'כוסלובקיה בשנת 1962 לאחר שמחקר מדעי שערך הפסיכיאטר והסקסולוג קורט פרוינד  הוביל למסקנה כי לא ניתן לשנות נטייה הומוסקסואלית להטרוסקסואלית אם כי גיל ההסכמה עבור זוגות הומוסקסואלים להטרוסקסואלים הושווה רק בשנת 1990 ל-15 שנים, בעודו עמד לפני כן על 18 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים. בין השנים 1950 ל-1953, פרוינד טיפל ב-67 גברים על רקע נטיותיהם ההומוסקסואליות. בעוד שחלק ממטופליו ביקשו מרצונם לשנות את נטייתם המינית, אחרים קיבלו מחילה מהעמדה לדין או עונשים משפטיים כדי שיוכלו לעבור את הניסוי. מתוך פרספקטיבה ביהביוריסטית, פרוינד ניסה לחזק רגשות הטרוסקסואלים אצל מטופליו תוך ענישה של רגשות הומוסקסואלים כדי לשנות את נטייתם המינית. למטופלים ניתנו תרופות מעוררות בחילה בזמן שנחשפו לתמונות של גברים אחרים, ולאחר מכן קיבלו זריקות טסטוסטרון ונחשפו לתמונות של נשים עירומות. פרוינד עקב אחר מטופליו בשנים 1956–1958, והגיע למסקנה כי טיפוליו לא צלחו. הנתונים האמפיריים שלו הציגו מספר מהראיות הראשונות לכך שביצוע טיפול המרה בנטייה מינית היה בדרך כלל חסר תועלת והוכיח כי אף גברים בעלי נטייה מינית הומוסקסואלית שנראה כאילו ויתרו על יחסים מיניים עם גברים אחרים והקימו נישואים הטרוסקסואלים, עדיין נמשכו רומנטית לתמונות של גברים ולא של נשים. פרוינד גם קרא תיגר על תיאוריות פסיכואנליטיות עכשוויות של הומוסקסואליות גברית, שהצביעו על כך שהיא נובעת מ-"פחד או סלידה מנשים".

ב-1977 פרוינד התנצל על ניסיונו לשנות את נטיותיהם החד-מיניות של מטופליו, וכתב כי אם ניסוייו "עזרו בכלל, הם עזרו למטופלים להיכנס לנישואים שהפכו מאוחר יותר לבלתי נסבלים או כמעט בלתי נסבלים" והביע ספק שיש לראות בהומוסקסואליות מחלה בשל הסיכוי כי "שינויים חברתיים סבירים עשויים לבטל למעשה את כל המצוקה הספציפית שקיימת אצל הומוסקסואלים". פרוינד יעץ למטופליו "להביע שלום" עם נטייתם החד-מינית.

 הכרה במערכות יחסים חד מיניות 
מאז 2001 ישנה הכרה במערכות יחסים חד מיניות, לאחר שצ'כיה החלה להעניק כחוק ל-"אנשים החיים במשק בית משותף" זכויות ירושה וירושה בדיור, וכן זכויות ביקור בבתי חולים ובתי סוהר בדומה לזוגות הטרוסקסואלים נשואים.

הצעת חוק המכשירה שותפות רשומה, עם חלק מזכויות נישואין, נדחתה לאורך השנים כארבע פעמים, ב-1998, 1999, 2001 ו-2005. עם זאת, ב-16 בדצמבר 2005 התקבלה הצעת חוק שותפות רשומה חדשה על ידי בית הנבחרים ואומצה על ידי הסנאט ב-26 בינואר 2006 אם כי הנשיא ואצלב קלאוס הטיל על ההצעה וטו אשר בוטל על ידי בית הנבחרים ב-15 במרץ 2006, והחוק נכנס לתוקף ב-1 ביולי אותה שנה. מאז תאריך זה, צ'כיה אפשרה שותפויות רשומות לזוגות חד מיניים, עם רבות מזכויות הנישואין (למעט זכויות אימוץ, מיסים משותפים והחזקה בכותרת של זוגות נשואים).

ב-12 ביוני 2018 הוגשה בפני לשכת הצירים הצעת חוק להכשרת נישואים חד מיניים בחסות 46 חברי בית המחוקקים. בתגובה, שלושה ימים לאחר מכן, קבוצה של 37 מחוקקים שמרנים הציעה תיקון חוקתי כדי להגדיר נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי של גבר ואישה בלבד, בעוד הצעת החוק להכשרת נישואים חד מיניים דורשת רוב רגיל בלשכת הנבחרים, תיקוני חוקה דורשים כ-120 קולות תמיכה. ב-22 ביוני 2018, הממשלה הודיעה על תמיכתה בהצעת החוק להחלת נישואים חד מיניים בצ'כיה. הצבעה על הצעת החוק הייתה צפויה להתקיים בינואר 2019, אך הועברה למרץ 2019, ולא נדונה מאז. העברת ההצעה נתמכה על ידי סלבריטאים צ'כיים בהם הטניסאית מרטינה נברטילובה, הזמרות בארה באסיקובה ודארה רולינס, הצלם רוברט ואנו, השחקניות סימונה סטשובה ואנה גייסלרובה והפוליטיקאי איבן ברטוש.

 הורות ואימוץ 
נכון לינואר 2022, זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ באופן חוקי בעוד לרווקות וזוגות ולסביות לא קיימת גישה להפריה חוץ-גופית (IVF) במדינה.

ביוני 2016, בית המשפט לחוקה ביטל איסור שאסר על אנשים החיים בשותפויות רשומות לאמץ ילדים כיחידים. הממשלה הודיעה לאחר מכן על כוונתה לבטל חוק זה עם הכרזת בית המשפט. באוקטובר 2016 נשלחה לפרלמנט הצעה המעניקה לזוגות בשותפויות רשומות זכות לאמץ את ילדיהם החורגים. שר הרפובליקה הצ'כית לזכויות אדם ושוויון הזדמנויות דאז, הצהיר באומרו כי הוגשה עבור "הבטחה שלבן הזוג השני ישנה מערכת יחסים משפטית עם הילד". עם זאת, הצעת החוק לא עברה מכיוון שלא נדונה לפני הבחירות למחוקקים בצ'כיה ב-2017.

החל משנת 2019, אימוץ משותף וחורג על ידי זוגות חד מיניים נותרו בלתי חוקיים בעודם נחשבים כחלק מהצעת חוק להכשרת נישואים חד מיניים שהוצגה בפני לשכת הצירים אשר אם תעבור בבית המחוקקים, יהיו רשאים לאמץ כחוק.

סקר חיצוני שפורסם בינואר 2020 הראה כי 62% תמכו באימוץ משותף על ידי זוגות חד מיניים. הסקר מצא פער בין דורי גדול, כאשר נשאלים צעירים יותר תומכים ברובם, אך בני 55 ומעלה התנגדו לרוב.

בינואר 2021 דווח כי בית המשפט החוקתי דחה בקשות אימוץ לזוגות חד מיניים במסגרת שותפויות רשומות.

 הגנה מפני אפליה 
ממוזער|253x253 פיקסלים|ציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה בעיר ברנו, מאי 2010
בשנת 2009 התקבל חוק מקיף נגד אפליה, האוסר על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית בתעסוקה, בחינוך, בדיור ובנגישות לסחורות ושירותים. סעיף 2 לחוק נגד אפליה מגדיר "אפליה ישירה" באופן הבא,"אפליה ישירה פירושה מעשה, לרבות מחדל, שבו אדם אחד זוכה ליחס פחות טוב ממה שמקבל אחר, קיבל או יקבל יחס דומה, על רקע גזע, מוצא אתני, לאום, מין, נטייה מינית, גיל, מוגבלות, דת, אמונה או דעות".בשנת 2012, הסוכנות לזכויות יסוד ביצעה סקר על נושאי אפליה בקרב 93,000 תושבי להט"ב ברחבי האיחוד האירופי. בהשוואה לממוצע האיחוד האירופי, צ'כיה הציגה תוצאות חיוביות יחסית. עם זאת, התוצאות הציגו חלל רחב שנודע לשיפור עבור זכויות להט"ב בשטחה. 43% מהמשיבים ציינו שאף אחד או רק מעטים מבני משפחתם ידעו על נטייתם המינית בעוד רק אחד מכל חמישה נשאלים היה פתוח לגבי נטייתם המינית בפני כל עמיתיהם או חבריהם לכיתה. 71% מהנשאלים היו פתוחים באופן סלקטיבי לגבי נטייתם בעבודה או בבית הספר בעוד 52% מהגברים ההומואים ו-30% מהנשים הלסביות נמנעו מלהחזיק ידיים בפומבי מחוץ לגיי ויליג' מחשש שיותקפו, יאוימו או יוטרדו.

 זהות מגדרית 
ניתוח ההתאמה המגדרית הראשון במדינה התרחש בשנת 1942, כאשר גבר טרנסג'נדר שינה לאחר מכן את מינו החוקי לזכר. בשנים האחרונות, דווח כי בסביבות 50–60 אזרחים צ'כים עוברים ניתוחים אלה מדי שנה במדינה.

על מנת להיות מכוסה בקופת חולים, בקשה לשינוי סמני מגדר וטיפול נבדקת על ידי ועדה במשרד הבריאות. לאחר האישור עובר הפונה שנה של טיפול הורמונלי ולאחריו שנה של חיים בתפקיד החברתי של המגדר השני בהם לבישת בגדי מגדרו המועדף אשר מתואר כ-"לבוש הולם". לאחר טיפול בן שנתיים זה, ניתן לשנות את איברי המין של הפונה בהעברת ניתוח.

 שירות צבאי 
מאז 1999, החוק הצ'כי אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית בצבא צ'כיה.

בשנת 2004, הצבא סירב להכניס לשירות בכוחותיו את ירוסלבה ברוקשובה, אישה טרנסג'נדרית אשר עברה בעבר שינוי מגדר רשמי, על פי הערכת רופאים. עם זאת, דובר צבאי הצהיר כי סיבת דחייתה "לא הייתה זהותה הטרנסג'נדרית". גיוס טרנסג'נדרי נוסף נדחה כעשור לאחר מכן בשנת 2014 בשל "הפחתה לכאורה במורל של יחידות קרביות". מאז 2015, זהות טרנסג'נדרית של מועמדים ומועמדות לשירות איננה נחשבת כרלוונטית לשירות הצבאי.

 תרומת דם 
גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים רשאים לתרום דם בצ'כיה לאחר תקופת דחייה של שנה אחת.

 תנאי מחיה 
ממוזער|262x262 פיקסלים|מצעד הגאווה בבירה פראג בשנת 2014
בניגוד למגבלות של העידן הקומוניסטי, צ'כיה הפכה למדינה בעלת מעמד קהילת הלהט"ב המפותח ביותר מאז מהפכת הקטיפה ב-1989, ומוגדרת כאחת המדינות הידידותיות ביותר לחברי הקהילה באיחוד האירופי. רמות קבלה אלה הפכו עם השנים לרחבות מבעבר, כתוצאה מרמות נמוכות של אמונה דתית במדינה, במיוחד בהשוואה לשכנתה פולין. ישנה קהילת להט"ב רחבה בבירה פראג, המשמשת כאבן מרכז לנוער הקהילה במדינה. ברחבי העיר ישנה סצנת חיי לילה הומוסקסואלית גדולה ומפותחת, המרוכזת במיוחד סביב רובע וינוהרדי, עם לפחות כ-20 ברים ומועדונים לצד 4 סאונות שונות. בסוף 2010 הוצג מדריך ומפת התיירים הראשונה שהופקו באופן רשמי עבור הבירה הצ'כית, אשר הופק על ידי שירות המידע של פראג, בחסות מועצת העיר פראג לתיירי להט"ב. מקומות הפונים עבור קהל הקהילה מפוזרים בערים אחרות בצ'כיה אם כי בפחיתות מהבירה.

בספטמבר 2009, הקים העיתונאי ג'יקוב סטארי את מגזין הלייף סטייל, "LUI", המכוון לקהילת הלהט"ב הצ'כית.

העיר השנייה בגודלה במדינה, ברנו, מארחת מדי שנה בחודש נובמבר מאז שנת 2000 את פסטיבל ההומואים והלסביות השנתי, "Mezipatra", עם הקרנות לצד ערים נוספות. בשנים 2008, 2009 ו-2010 התקיים בעיר פסטיבל להט"ב, בעוד מצעד הגאווה הראשון של פראג התקיים באוגוסט 2011 בתמיכה רשמית של ראש העיר בוהוסלב סובודה ופוליטיקאים נוספים. עם זאת, האירוע משך מספר תגובות שליליות מקבוצות שמרניות דתיות והימין הקיצוני. מהדורתו השנייה בעיר התקיימה באוגוסט 2012, וביססה מאז את המסורת של קיומו מדי שנה.

 טבלת סיכום 
פעילות הומוסקסואלית חוקית (מאז 1962)גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (מאז 1990)חוקים נגד אפליה בתעסוקה (מאז 2009)חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים (מאז 2009)חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה) (מאז 2009)נישואים חד מיניים (ממתין)הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) (מאז 2006)אימוץ משותף של זוגות חד מיניים (ממתין)אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים (ממתין)אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מיניתלסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא (מאז 1999)זכות לשינוי מגדר בחוק (ניתוח נדרש כולל עיקור)גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביותטיפולי המרה אסורים בחוקפונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים(לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם/ (לאחר שנת דחייה)

 הערות שוליים 

צ'כיה
קטגוריה:צ'כיה
צ'כיה