ירגזי מקסיקני

ירגזי מקסיקני (שם מדעי: Poecile sclateri) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. הוא תואר על ידי אוטו קליינשמידט בשנת 1897. הירגזי המקסיקני הוא המין הדרומי ביותר של ירגזי באמריקה הצפונית.

 מאפיינים פיזיים 
הירגזי המקסיקני הוא עוף קטן באורך 12–14 ס"מ, מוטת כנפיים 21 ס"מ ומשקל 11 גרם. הראש שחור עם לחיים לבנות, וכתם סנטר שחור. הגב, הכנפיים והזנב בצבע חום אפרפר כהה, והבטן אפורה בהירה. הזנב באורך 59–65 מ"מ, הכנפיים באורך 63–66 מ"מ, והן עגולות וקצרות. המקור שחור ובאורך 7.6–9.8 מ"מ. הרגל אפורה-ירקרקה ובאורך 16–17.5 מ"מ.

 התנהגות ואקולוגיה 
הירגזי הקסיקני המבוגר ביותר שתועד היה בן 10.1 שנים. הירגזי מגיע לבגרות מינית בשנתו הראשונה.

הירגזי המקסיקני ניזון בעיקר מחרקים (כמו זחלים וחיפושיות), עכבישים, ולעיתים זרעים. הירגזי המקסיקני הוא צייד פעיל שצד בין הענפים והעלים הקטנים של עצים ביערות, ונצפה תלוי הפוך מענף תוך ציד חרקים מהצד התחתון של הענף. הוא צד גם תוך כדי תעופה. הירגזי מכה על עפצים כדי להגיע אל הפגיות שבתוכם. בניגוד לרבים מבני משפחתו, הירגזי המקסיקני לא תועד שומר מזון לחורף.

 רבייה 
הקן מוקם לרוב בגובה 3–12 מטרים מהקרקע ולעיתים גם בתיבות קינון. הנקבה בונה את הקן מקליפת עץ, טחב ופרווה, ומטילה פעם אחת בשנה 5–8 ביצים לבנות עם נקודות אדמדמות, בעיקר בצד הקהה. גודל הביצים הוא 11×15 עד 13×17 מ"מ. הדגירה אורכת 11–14 יום, והגוזלים פורחים בגיל 18–21 ימים. כשהנקבה עוזבת את הקן, היא מכסה את הביצים בריפוד הקן. כשהגוזלים קטנים, הנקבה דוגרת והזכר מביא מזון, וכשהם גדולים, שני ההורים מביאים מזון. ההורים מורחים את הכניסה לקן בחיפושיות מעוכות שמכילות חומרים שמרחיקים טורפים. אם מפריעים לנקבה במהלך הקינון, היא נושפת ומנפחת את הנוצות ואף תתקוף את הפולש, פעולה שהיא מקור שמם העברי (מהמילה רוגז).

 תפוצה ובתי גידול 
הירגזי המקסיקני חי בעיקר בצפון ובמרכז מקסיקו, ולעיתים רחוקות ברכסי צ'יריקאווה ואנימס בדרום ארצות הברית. הוא חי ביערות אורן, אלון, צוגנית ואשוחית הרריים, לרוב בלהקות מעורבות עם ציפורי שיר אחרות. הוא יציב ולרוב לא נודד.

הערכות גודל האוכלוסייה (2,000,000 פרטים) ושטח התפוצה (941,000 קמ"ר) גבוהות מאוד, ולכן הוא אינו עומד בקריטריונים אלו של סכנת הכחדה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. עקב כך, הירגזי המקסיקני הוא מין ללא חשש.

 תפוצת תת-מינים 
לירגזי המקסיקני 4 תת-מינים:
 Poecile sclateri eidos - ג'יימס לי פיטרס, 1927, מצוי ביערות אלון ואורן בדרום אריזונה וניו מקסיקו, וצפון מערב מקסיקו
 Poecile sclateri garzai - אלן רוברט פיליפס, 1986, מצוי בקואווילה ונואבו לאון
 Poecile sclateri rayi - אלדן הולמס מילר וטרייסי אירווין סטורר, 1950, מצוי מחליסקו לאואחאקה
 Poecile sclateri sclateri - אוטו קליינשמידט, 1897, מצוי מסינלואה לוראקרוס

 ראו גם 
 ירגזי שחור
 ירגזי שחור-כיפה
 ירגזי הרים
 ירגזי קרוליינה

 קישורים חיצוניים 

 מפת תחום תפוצה והקלטות של ירגזי מקסיקני באתר Xeno-canto

 הערות שוליים 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו קליינשמידט
מ
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
מ