גאבור גודה

גאבור גודה (במקור גרינפלד, בהונגרית: Goda Gábor; בודפשט, 1 באפריל 1911 – בודפשט, 12 באפריל 1996) היה סופר יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט, מתרגם ובמאי תיאטרון.

 קורות חיים 
גאבור גרינפלד נולד במשפחה יהודית. אביו היה גזה גודה (1874–1954), עיתונאי, ואמו הייתה ארז'בט זייפטר (1885–1938).Múlt-kor בשנת 1929 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון סנט אישטוואן בזוגלו (כיום רובע 14 של בודפשט). אז יצא לאור כרך השירה הראשון והיחיד שלו. לאחר סיום לימודיו התפרנס מעבודות מזדמנות. הוא ניסה את כוחו בעיתונאות, אבל מכיוון שלא הצליח למצוא את המרואיינת שלו, אחת השחקניות המפורסמות של התקופה, הציעו לו "לחפש עיסוק אחר". לאחר מכן עבד בהוצאת הספרים "הסקירה העצמאית" (Független Szemle), שם היה גם מגיה וגם מתרגם וב-1931 ערך את כתב העת "פורונד" (Porond). לאחר מעקף פואטי קצר, המשיך בקריירת הכתיבה שלו בסיפורים קצרים, שכמה מהם הופיעו בעיתון ומשכו את תשומת לב הקהל. ב-1936 פרסם גודה כרך של סיפורים קצרים, בשם "מכתב מהגיהנום", שמשך את תשומת לבם של הסופרים לאיוש נאג' ומילאן פושט. בכתבותיהם על הסופר הצעיר הם שיבחו את התכונות הבאות לידי ביטוי בסיפורי גודה הקצרים, את התיאור המפורט מבחינה סוציוגרפית של העולם הבורגני בפשט ואת הפסיכולוגיה העדינה ווגווניה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 כתב גודה כמה יצירות פרוזה בקנה מידה גדול יותר, אותן עיבד והוציא לאור לאחר מלחמת העולם השנייה. כיהודי, נלקח גודה מספר פעמים לשירות העבודה במהלך שנות מלחמת העולם השנייה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא הצליח לשרוד את השואה.

לאחר מלחמת העולם קיבל על עצמו תפקיד ציבורי, בשנים 1945–1950 הפך לראש ענייני התרבות של בודפשט, תחילה כמזכיר ראשי ולאחר מכן כיועץ תרבות. בשנים 1956–1958 היה חבר במועצה הספרותית, ובשנים 1957–1959 השתתף גם בעריכת כתב העת "החיים והספרות". ב-1958, במשך כל העונה, שימש כמנהל תיאטרון צבא העם (תיאטרון הקומדיה של בודפשט של ימינו).

עם סיפוריו הקצרים, הרומנים וכתביו העיתונאיים, הוא הפך לדמות משמעותית בספרות הסוציאליסטית שלאחר המלחמה. גודה היה סופר עירוני אמיתי, הסצנה העיקרית של יצירותיו הייתה העולם הזעיר בורגני של בודפשט. הוא הכיר עולם זה בצורה הטובה ביותר. יצירותיו, שנכתבו מהמחצית השנייה של שנות החמישים, התאפיינו גם בחזון סאטירי, אירוני ובהומור עיקש.

 יצירותיו 

 תרגומיו הספרותיים 
 איליה ארנבורג: חייו הסוערים של לאזיק רויטשוואניץ (1933)
 א. אברמאייר: הנוער רוצה לחיות (1935)
 אנדרה מלרו: שני דורות (1946)

 פרסים 
 מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית (1948, 1950)
 פרס אטילה יוז'ף (1957, 1960, 1971)
 מסדר ההצטיינות דרגת זהב (1965, 1981)
 פרס קושוט (1966)
 פרס גאבור אנדור (1983, 1996)
 פרו אורבה בודפשט (1984)
 למען הונגריה הסוציאליסטית (1986)

 לקריאה נוספת 
 מי זה מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר 
 מי זה מי בספרות ההונגרית? בודפשט, 1999 

 קישורים חיצוניים 

 סופרים הונגרים בני זמננו
 לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994 
 ביוגרפיה, באתר תיאטרון הקומדיה של בודפשט


 הערות שוליים 

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס אטילה יוז'ף
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:מנהלי תיאטראות בהונגריה
קטגוריה:מפיקי תיאטרון יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1996