טמאש פאלו

טמאש פאלו (במקור לאיוש מרקברייטר ב-1898 שינה את שמו לבלשהAz engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 73618/1898. Forrás: MNL-OL 30789. mikrofilm 1231. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1898. év 95. oldal 56. sor ובשנת 1911 שינה גם את שמו הפרטי והמשפחה לטמאש פאלו; בהונגרית: Falu Tamás; קישקונפלג'האזה, 10 בנובמבר 1881 – אוצ'ה, 13 ביולי 1977) היה עורך דין, סופר ומשורר יהודי-הונגרי. גיסו היה דז'ה בר צייר, מאייר וגרפיקאי.

 ביוגרפיה 
לאיוש מרקברייטר נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף מרקברייטר, סוחר, ושל לורה פוקס. הוא סיים את לימודיו בקצ'קמט ולמד לאחר מכן בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1907 עבר את בחינת לשכת עורכי הדין. הוא קיבל משרת סגן נוטריון ציבורי בעיר מונור, ולאחר מכן מ-1918 ברווצה (Revúca) הפך לנוטריון, אחרי מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1922, (אחרי שהעיר נותקה מהונגריה על פי חוזה טריאנון) הוא גורש מהעיר על ידי השלטונות של צ'כוסלובקיה. בגבולות ממלכת הונגריה זכה בתפקיד נוטריון בנפת אוצ'ה משנת 1924, עד שפרש.

כבר כסטודנט למשפטים החל להתעניין בספרות וכתביו ההומוריסטיים הופיעו בעמודים הראשונים של כתבי העת ההומוריסיים דאז בורשסם ינקו ו"אישטקש" (שביט). הוא פרסם את כרך השירים הראשון שלו כבר בשנת 1900 בשם "אוסף שירה" והרומן הראשון שלו "מיסת שחר", ראה אור ב-1905. הוא הוציא אותם בשם לאיוש בלשה. המשורר והעורך יוז'ף קיש גילה את כישרון הכתיבה של בלשה ולעיתים קרובות פרסם את שיריו בכב העת בעריכתו, "ההט", כלומר "השבוע" (A Hét). מאותו זמן ואילך, בלשה שינה את שמו שוב לטמאש פאלו ולאחר מכן את יצירותיו הספרותיות הוציא תחת השם הזה.

אשתו הייתה יולאן בר (Bér), מורה בבית ספר בחטיבת ביניים, בתם של מור בהר (Behr) וז'ופיה פירניצר, איתה התחתן ב-18 באוגוסט 1907 בבודפשט. הם חיו באהבה ובהערכה הדדית ונסעו הרבה ביחד לטיולים.

בשנים 1914–1940 פרסם את כתביו גם בשבועון הספרותי "אוי אידק", כלומר זמנים חדשים (Új Idők). בין 1920 לבין 1935 היה פאלו איש צוות הכתבים הקבוע של ניוגט. הוא פרסם גם בעיתונים יומיים, למשל, מאמריו פורסמו בימי ראשון על ידי "פשטי הירלאפ" (Pesti Hírlap). כתשעה כותרים משיריו ועשרה כותרים מספריו הודפסו בימי חייו. בכתביו דיווח על אירועי הכפר והעיירה הקטנה, ויצק לתוך כתיבתו את רגשותיו ומחשבותיו בעניינים אלה. הוא אהב את השקט והשלווה של הכפר.

 הנצחה 
בשנת 1981 התקיימה תערוכת זיכרון לכבודו במוזיאון קישקון בקישקונפלדיהאזה מ-11 באוקטובר עד 31 בינואר 1982.Falu Tamás emlékkiállítás a Kiskun Múzeumban : [1981. október 11-től 1982. január 31-ig] / [rendezte Fazekas István Zalatnai Pál közreműködésével]. Kiskunfélegyháza, 1981. 

 יצירותיו (מבחר) 
 שירים 

 רומנים 

 סיפורים קצרים 
 שלושה סיפורים קצרים על קיצור (בודפשט, 1940)

 חבריות 
 אגודת פטפי
 אגודת קישפלודי

 פרסים והוקרה 
 זוכה תחרות הרומנים של אתניאום עם הרומן שלו "סף דלת" (1920)
 מדליית מסדר העבודה, דרגת כסף (1966)
 מדליית מסדר העבודה, דרגת זהב (1971)Magyar Közlöny, 1971. november 13. (86. szám)
 אזרחות כבוד של אוצ'ה (2001)

 לקריאה נוספת 

 Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 550. o. ISBN 963-05-6804-7 (לקסיקון ספרותי הונגרי חדש)

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:חברי אגודת קישפלודי
קטגוריה:חברי אגודת פטפי
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:קישקונפלג'האזה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1881
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1977