יצחק קדרון

יצחק קדרון (נובמבר 1932 – 14 במאי 1987) היה מדען ופרופסור ישראלי, אבי המיקרו-אלקטרוניקה בישראל וממקימי מעבדת המיקרו-אלקטרוניקה בטכניון. בנוסף על כך, קדרון היה ממקימי SCD, על כך זכה בפרס ביטחון ישראל. זכה בפרס רוטשילד בשנת 1985.

 ביוגרפיה 
נולד בשנת 1932 בשם איזי קאנר באנטוורפן שבבלגיה למשפחה אורתודוקסית.
התייתם מאביו בגיל שבע.
בזמן השואה, משנת 1942, הוסתר על ידי מתילד קולארט ומשפחת מינט, חסידי אומות העולם בכפר אז’ימון (Agimont) שבגבול בלגיה-צרפת.
אחיו דבורה וזאב הוסתרו במקום אחר. יצחק לא דיבר צרפתית תחילה ויצא לרעות את העיזים. לאחר שלמד צרפתית החל ללמוד בבית ספר במנזר. בסוף שנת 1944 שוחרר האזור בו גר על ידי הצבא האמריקאי ודודו אברהם (אחי-אביו) בא ולקח אותו חזרה לאנטוורפן, שם התאחד עם אחיו.
מרבית משפחתו נרצחה בשואה.

לאחר המלחמה עלו קדרון ואחיו לארץ ישראל בספטמבר 1945. הצטרף לחברת הנוער בקיבוץ קריית ענבים ושנה אחר כך נשלח לתיכון ברמת יוחנן.
התגייס לצה"ל בגיל 16 ובמלחמת העצמאות נלחם ונפצע בהגנת הקיבוץ.
קדרון שירת במערך הטכני של חיל האויר ובבסיס רמת-דוד למד לראשונה טכנאות רדיו. בזמן שרותו הצבאי השלים את לימודיו ואת בחינות הבגרות.

השתחרר בגיל 19 והחל ללמוד הנדסת חשמל בטכניון. סיים את התואר הראשון בהצטיינות בשנת 1955. קדרון התקבל ללימודי תואר שני באוניברסיטה הטכנולוגית בדלפט שבהולנד, אותם סיים בשנת 1957. לאחר הלימודים עבד קדרון כמהנדס בחברה הדנית DISA, שפיתחה חיישנים למדידת מהירות אוויר.
בדנמרק הכיר את אשתו, גרדה, והשניים נישאו ב-1958.
רעייתו התגיירה, השניים נישאו בחתונה יהודית בשנת 1961, הגיעו לישראל והשתקעו בחיפה. קדרון קיבל משרת מרצה בטכניון. קדרון ועמיתים אחרים בטכניון סברו שטכנולוגיית הטרנזיסטור היא חשובה לשמירת הביטחון של ישראל וכן שרכיב זה הוא שלב ראשון במהפיכה גדולה שנקראה אז LSI (הטמעה בקנה מידה גדול, Large Scale Integration). המדובר בהכנסת מספר רב של טרנזיסטורים בצפיפות לתוך שבב סיליקון יחיד.

בשנת 1967 יצא קדרון עם משפחתו לשנת שבתון באוניברסיטת מינסוטה, שם עבד במעבדות חברת האניוול, שעסקה בפיתוח שיטות ייצור בתחום המיקרו-אלקטרוניקה.
כששב לארץ עמל כשנתיים על לאחר מכן הקמת מרכז ללימודי מיקרו-אלקטרוניקה בטכניון.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, בשנת 1973, עסק קדרון (ביחד עם שלמה מרגלית ואדיר בר-לב) בפיתוח גלאים ישראליים ראשונים. הגלאים שפיתח קדרון שימשו בין השאר לטיל אוויר-אוויר טילי פיתון.

בשנת 1982, לאחר ששב משנת שבתון באוניברסיטת פרטוריה שבדרום אפריקה, התגלה בגופו סרטן המעי הגס. אף על פי שעבר טיפולים אינטנסיביים בבית החולים רמב"ם ובסן פרנסיסקו, קדרון נפטר במאי 1987, בגיל 54. נטמן בבית העלמין של קיבוץ רמת יוחנן. הותיר אחריו את רעייתו ושלושה ילדים.

לפני מותו הספיק קדרון לגייס את הכספים להקמתו של מבנה המרכז למיקרו-אלקטרוניקה בטכניון.
הנצחתו
 מעבדות חברת SCD במכון לשם של רפא"ל נקראו על שמו. בנוסף על כך, הטכניון מעניק פרס למחקר על שמו. 
 בשנת 1989 הוקמה קרן לעידוד מחקר במיקרו-אלקטרוניקה ובמיקרו-אופטיקה מההקדש של קדרון.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת העצמאות
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת חשמל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת חשמל
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי רפאל
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת יוחנן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987