ויוט

וִיוֹט (באנגלית: Wiyot) הם קבוצה אתנית מילידי יבשת אמריקה שחיו בצפון קליפורניה, בסביבת  (במחוז המבולדט של ימינו) ובאזורים סמוכים. הם קראו לעצמם במונח "קו'וויל" (Ku'wil) שפירושו בשפתם "העם".Wiyot Language Dictionary במאה ה-21 נותרו מהם כ-450 איש, הרשומים במספר שבטים המוכרים על-ידי הממשל הפדרלי בארצות הברית, כגון שבט ויוט."Wiyot Indians." SDSU: California Indians and Their Reservations. Retrieved 25 June 2012.

 היסטוריה 
תחום מושבם של הוויוט כלל את אזור הנהר מד, דרך מפרץ המבולדט, ובכלל זה אזור הערים המודרניות  ו, ועד לאגן התחתון של נהר איל .

בפנים היבשת, האזור היה מיוער בצפיפות בעצי סקוויה נאה עתיקים. רצועת החוף הייתה חולית ברובה, מורכבת מדיונות וביצות גאות ושפל. הוויוט כללו שלוש קבוצות לפי על ניב וגאוגרפיה (מצפון לדרום):
 פטוואט (Patawat), באזור נהר המד (שנקרא בשפתם "פוטאווט").
 ויוט של מפרץ המבודלט, נקראו גם וויקיגאדאקווי ("אנשים עניים").
 ויאט (Wiyat), באזור הדלתה של נהר איל.

הוויוט היו בין הילידים האחרונים בקליפורניה שנתקלו במתיישבים ה"לבנים" (ממוצא אירופי). המשלחות הספרדיות ממקסיקו הגיעו צפונה רק עד מפרץ סן פרנסיסקו, וציידי פרווה רוסיים שפלשו לקליפורניה במאה ה-18 לא התעניינו באזור, אשר לא היה בית גידול של לוטרת הים. אורח חייהם של אנשי הוויוט, לאחר מאות שנים רבות של התפתחות מבודדת, הופרע רק על ידי המערב הישן של אמריקה. משלחת מחקר של ג'וזיה גרג שהתה בשנים 1849–1850 במפרץ המבולדט, ולאחר שובם לסן פרנסיסקו נשלחו כמה ספינות ליישב את המפרץ. יורד הים דאגלס אוטינגר ואנשי צוותו היו בשנת 1850 למתיישבים האמריקנים הראשונים שנכנסו למפרץ המבולדט. אחרי כן הואץ קצב ההתיישבות הלבנה באזור.

מבצר פורט המבולדט הוקם ב-30 בינואר 1853 על ידי הצבא הפדרלי, כאזור חיץ בין הילידים לבין מחפשי זהב ומתיישבים. מבין הכורים, החקלאים, החוואים והכורמים שזרמו לקליפורניה בתקופת הבהלה לזהב, רבים התיישבו באזור שהיום הוא העיר יוריקה. היחסים בין הילידים למתיישבים הפכו עוינים, והתאפיינו בפשיטות ובמסעי נקם.

ממוזער|זקני ויוט במשמרת בשנת 2014 לזכר הטבח של שנת 1860
ב-26 בפברואר 1860 ערכו אזרחים מן המתיישבים בקליפורניה טבח מאורגן באנשי ויוט, והרגו מאות מהם, בעיקר נשים וילדים. טבח זה היה לחלק חשוב ממורשתם וזהותם המודרנית של הוויוט. אזרחים אחרים מבין המתיישבים העידו על הטבח ותוצאותיו בזעזוע, ביניהם הסופר האמריקאי ברט הארטה שעבד אז כעוזר עורך בעיתון מקומי. אך חקירה רשמית ואף חבר מושבעים גדול שזימן עדים וערך דיונים, לא הצליחו לזהות ולו אחד מן הפורעים, ולא הוגשו כתבי אישום.

יתרת בני הוויוט רוכזו בפורט המבולדט להגנה עליהם. הניצולים נאספו בעיקר לשמורת אינדיאנים בקליפורניה, אף שהמשיכו להימלט ממנה ולחזור לאזורי מולדתם.

בשנת 1850 חיו באזור זה כ-2,000 אנשי ויוט וקארוק, אך לאחר 1860 נותרו כ-200 בלבד, ובשנת 1910 חיו פחות מ-100 אנשי ויוט טהורי דם בנחלת אבותיהם. ירידה מהירה זו באוכלוסייה התרחשה עקב מחלות, עבדות, דרישת דמי חסות, העברה ממקום למקום (צאצאי הניצולים מתארים זאת כ"צעדות מוות") וטבח.

מאז 1992 מתקיימות מדי שנה אזכרות בכפר טולוואט (Tuluwat), באי המכונה "האי האינדיאני", ומתנהל שם מיזם שיקום תרבותי וסביבתי גדול. לאחרונה הוחזר טקס האזכרה לאי עצמו, ובני השבט הנוכחיים מנסים להחיות אותו.

בשנת 2000 הקימו אנשי ויוט את שמורת האינדיאנים טייבל בלאף (Table Bluff Reservation) בחוף דרום מפרץ המבולדט. רשומים בה כ-350 איש.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:אינדיאנים: שבטים בארצות הברית