רשת החלל העמוק הרוסית

רשת החלל העמוק הרוסית (לשעבר הסובייטית) הייתה רשת של אנטנות ומתקני תקשורת גדולים התומכים במשימות של חלליות, ותצפיות אסטרונומיה של רדיו ומכ"ם לחקר מערכת השמש והיקום בתקופה הסובייטית. הוא נבנה כדי לתמוך במשימות החלל של ברית המועצות. רשתות דומות מנוהלות על ידי ארצות הברית, סין, אירופה, יפן והודו.

כיום, רשת החלל העמוק מתוחזקת על ידי רוסיה.

 היסטוריה 
ממוזער|אחת משתי אנטנות המקלט של התחנה הצפונית, בשימוש בתחילת שנות ה-60.
ממוזער|האנטנה בקוטר 32 מטר בשנת 2009, יחד עם הבניינים שהושלמו חלקית מהתקופה הסובייטית
לרשת התקשורת הסובייטית הראשונה בחלל היו 13 תחנות ותוכננה לעקוב אחר לוויינים המקיפים כדור הארץ ולא לבדיקות תווך בין-פלנטרי.Don P. Mitchel. Soviet Telemetry Systems. Deep-Space Communication Centers.

משימות בין-כוכביות דורשות אנטנות גדולות יותר, משדרים חזקים יותר ומקלטים רגישים יותר, וב-1959 החל מאמץ לתמוך בשיגור המתוכנן של סדרת המשימות ונרה ובמסגרת תוכנית מאדים. העיצוב שנבחר כלל שמונה צלחות באורך 16 מטר שהונחו על שני גופים של צוללות דיזל,, page 27 מרותכות יחד ומונחות על מסגרות גשר הרכבת. שלוש אנטנות כאלה נבנו: שתי התחנות הצפוניות לצורך קליטה והתחנה הדרומית במרחק כמה קילומטרים משם לשידור.

בשנת 1978 הוגדלו אנטנות אלה באנטנות באורך 70 מטר ביבפטוריה ובאוסוריסק. בניית האנטנה השלישית בסופה, אוזבקיסטן הופסקה עם קריסת ברית המועצות. החל מ-16 באוקטובר 2018 הודיע מנהל מצפה הרדיו, גנאדי שאנין, כי רוסיה ואוזבקיסטן הסכימו על "מפת דרכים" לשנתיים להשלמת הבנייה.

 מתקנים 
ממוזער|אנטנת 70 מטר ביבפטוריה
היו שלוש אנטנות עיקריות ברשת החלל העמוק הרוסית:
 אנטנה של 70 מטר ביבפטוריה, בחצי האי קרים
 אנטנה באורך 64 מטרים באגם הדובים, ליד מוסקבה
 אנטנה של 70 מטר באוסוריסק, בפרימוריה

 משימות 
חלק ממשימות תוכנית החלל הסובייטית שהועברו על ידי הרשת הסובייטית כוללות:
 ונרה 11 וונרה 12
 ונרה 13, ונרה 14, ונרה 15, ונרה 16
 תוכנית וגה
 אסטרון
 תוכנית פובוס
 גרנאט
 אינטרבול
 ספקטר-R
 פובוס-גרונט (בשנת 2011)

 הערות שוליים 

קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית