קארל אומס

קארל אומס (בהולנדית: Karel Ooms: 27 בינואר 1845 – 18 במרץ 1900) היה צייר בלגי של דיוקנאות, ציורי ז'אנר והיסטוריה. הוא נודע גם בסצנות נופי המזרח שלו. 

 ביוגרפיה 
קארל אומס נולד בדסל כבן הזקונים למשפחת איכרים גדולה. בבית הספר התגלה כישרונו יוצא הדופן לציור. כשהיה בן שתים עשרה סיפקה עיר הולדתו תמיכה כספית שאפשרה לו ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן.

אחד ממוריו באקדמיה היה ניקז דה קייזר, אחת מדמויות המפתח באסכולה הרומנטית-היסטורית הבלגית לציור שצייר בעיקר ציורי היסטוריה ודיוקנאות. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה ב-1865 חזר קארל אומס לעיר הולדתו דסל.  הוא צייר שני חלקי מזבח עבור הכנסייה המקומית סנט ניקולס, כדי להביע את תודתו לעירו.

קארל אומס התיישב כאמן עצמאי באנטוורפן בסביבות 1871. הוא יצר במהירות מוניטין של צייר פורטרטים. בנוסף, קיבל הזמנות לציורי דת והיסטוריה. הוא זכה להכרה מיוחדת על שני ציורים גדולים, שעשה עבור אולם המשפט הפלילי של בית המשפט באנטוורפן. המוניטין שלו התרחב מעבר לגבולות ארצו כאשר זכה בפרסים על יצירתו בפראג (1877), אמסטרדם (1883), אדלייד (1887), מלבורן (1888) ושיקגו (1893). 

קארל אומס ערך מסעות רבים באירופה ובמזרח התיכון כולל מצרים וארץ ישראל Guus Röell & Deon Viljoen, 'Uit verre streken: the European contact with India, Indonesia, China, Japan and the Cape of Good Hope : 17th-20th centuries', Maastricht, Cape Town, Guus Roëll; Deon Viljoen, 2010, p. 43 כאן הוא מצא השראה רבה לציוריו המזרחיים. 

בשלהי חייו, בשנת 1897, הוא נישא לברונית אדית ואן ארסל, אלמנתו של הברון אמיל דלה פיי, בן למשפחת אצולה בלגית חשובה. אשתו הייתה אמידה וחובבת אמנות ואספנית מושבעת. זמן קצר לאחר נישואיהם, נסעו בני הזוג לגור בווילה של אדית בקאן, כדי שאומס, שסבל ממחלת לב, יוכל לבלות את חודשי החורף באקלים מתון יותר. עם זאת, הוא מת בגיל 55 בקאן.
ממוזער|קארל אומס, קריאה אסורה, 1876
הוא נקבר אנטוורפן בבית הקברות מורטוס בווילרייק.

 יצירה 
קארל אומס עבד בז'אנרים שונים כולל ציור דיוקנאות, היסטוריה, נוף וז'אנר. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי המזרח, הז'אנר והפורטרטים שלו.

דיוקנאות מהווים כשליש מהתפוקה הידועה שלו - 220 יצירות. מצוירי הדיוקנאות שלו היו בעיקר מאנשי הבורגנות העשירה באנטוורפן.  הדיוקן העצמי שלו משנת 1896 מתאר את האמן אוחז בלוח הצבעים שלו. הצבעים בפלטה מראים את העדפתו פיגמנטים אדמתיים, שהייתה אופיינית לאמנים כמוהו שפעלו במסורת האקדמית.

הקריירה שלו קיבלה דחיפה מהצלחת ציור ההיסטוריה שלו משנת 1876 שנקרא "הקריאה האסורה" . ציור זה מתאר סצנה של איש זקן ואישה צעירה המצטופפים מעל תנ"ך. הזוג מסתכל בדאגה או בהלה, מעבר לכתפו של הזקן, לעבר משהו מחוץ לתמונה. הסצנה מתרחשת ככל הנראה במאה ה-16 או ה-17 כאשר הפרוטסטנטים הועמדו לדין, בין היתר, על קריאת התנ"ך בשפת העם, מנהג שנאסר על ידי הכנסייה הקתולית באותה תקופה.

אחת הסיבות להצלחת תמונתו של אומס הייתה שמצבו של המיעוט הקטן של הפרוטסטנטים בבלגיה הקתולית של סוף המאה ה-19 נתפס בקבלה למצבם במאה ה-16. הציור נרכש על ידי המדינה הבלגית. בשנת 1885, אומס יצר עותק של היצירה, כנראה לשימושו הפרטי. הקומפוזיציה הועתקה גם על ידי ציירים אחרים, להצגה במקומות ובבתים דתיים פרוטסטנטיים. הוא הופץ גם באמצעות הדפסים. הקומפוזיציה מראה את העניין העיקרי של אומס בציור דיוקנאות שכן פניהן של שתי הדמויות נמצאות במרכז הקומפוזיציה וצבועות בבירור. ציור עם נושא דומה של רדיפות דתיות הוא "היהודים בימי הביניים" (1890), העוסק ברדיפת יהודים.

אומס צייר ציורי היסטוריה רבים נוספים שהראו את התעניינותו בהיסטוריה של המאה ה-16 של ארצו.

בהשראת מסעותיו במזרח התיכון, צייר קארל אומס יצירות מזרחיות רבות, חלקם צייר במקום. אלה כוללים יצירות כמו "ליד הנילוס" ו"נוף יריחו". אחרים מתארים רקדנים וחגיגות ציבוריות. קארל אומס צייר עוד כמה יצירות כמו "חלום בהרמון", ששיקפו את העניין בנושא ההרמון והאובליסק בציורי המזרח. Lynne Thornton, Women as Portrayed in Orientalist Painting, www.acr-edition.com, 1994, p. 16

^

קארל אומס צייר סצנות ז'אנריות רבות, שחלקן שימשו כפורטרטים משפחתיים. דוגמה לכך היא משפחת האצולה שנהנית מהחורף, שהוזמנה על ידי משפחת אצולה בלגית בשנת 1885. היא מציגה את שלושת בני המשפחה יושבים על מזחלה רתומה לסוס, כשברקע המזקקה המקומית, שבבעלות המשפחה והיה מקור עיקרי לעושרה. הם בלבוש אלגנטי ובתנוחות מלכותיות ומזכירים דיוקנאות דומים של משפחת הצאר רומנוב הרוסית.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים בלגים
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1900