קרדיומגליה

קרדיומגליה (בעברית: הגדלת לב; לעיתים מכונת גם מגהקרדיה או מגלוקרדיה) היא מצב רפואי בו הלב מוגדל.
קרדיומגליה אינה מחלה, אלא מצב שיכול לנבוע ממגוון מחלות אחרות כמו השמנת יתר, יתר לחץ דם או מחלת לב איסכמית. קרדיומגליה יכולה להיות חמורה בתלות בחלק שמוגדל בלב. מחקרים אחרונים מצביעים על כך שקרדיומגליה קשורה לסיכון גבוה יותר למוות לבבי פתאומי.

 סימנים וסימפטומים 
עבור אנשים רבים, הקרדיומגליה היא אסימפטומטית. עבור אחרים, אם הלב המוגדל מתחיל להשפיע על יכולתו של הגוף לשאוב דם ביעילות, עלולים להופיע תסמינים הקשורים לאי ספיקת לב, כולל:
 פלפטציות
 קוצר נשימה חמור (במיוחד בעת פעילות גופנית)
 כאבים בחזה
 שיעול המופיע בשכיבה
 עייפות
 נפיחות/בצקות ברגליים
 גדילה בהיקף הבטן
 עלייה במשקל
 התעלפויות

 גורמים 
הגורמים לקרדיומגליה אינם מובנים היטב ומקרים רבים של קרדיומגליה הם אידיופטיים (ללא סיבה ידועה). רוב המקרים הם מולדים, כתוצאה מיתר לחץ דם (הגדלה ברקמת הלב כדי לעמוד בלחצים הגבוהים) וכתוצאה ממחלת לב איסכמית (ירידה באספקת חמצן לרקמות הלב שמובילה לירידה בתפוקתם שגורמת לשאר הרקמות לגדול כדי לעמוד בהספק הנדרש).

גורמי סיכון נוספים:
 היסטוריה משפחתית של קרדיומגליה
 אי ספיקת לב מולדת
 מחלת לב מסתמית
 קרדיומיופתיה
 יתר לחץ דם ריאתי
 תפליט פריקרדיאלי
 מחלת לב איסכמית,
 טרשת עורקים
 יתר לחץ דם
 זיהום ויראלי של הלב
 הפרעות בבלוטת התריס
 המוכרומטוזיס
 עמילואידוזיס
 מחלת צ'אגאס - גורם משמעותי לקרדיומגליה באמריקה הלטינית
 הריון (קרדיומיופתיה סביב לידה)
 מחלת כליות הדורשת דיאליזה
 איידס
 סוכרת
 עישון, צריכה מסיבית של אלכוהול וסמים

 פתופיזיולוגיה 
קרדיומגליה משפיע על מערכת הלב וכלי הדם וקשורה באופן הדוק לאי-ספיקת לב. בתוך הלב, סיבי השריר של רקמת שריר הלב גדלים בהתאם למאמץ, ככל שהם גדלים סיבי השריר מתקשים להתכווץ ביעילות ובכך נפגעת תפוקת הלב. ככל שהלב עובד קשה יותר חוטי האקטין והמיוזין בסרקומר חווים פחות חפיפה מה שמגדיל את גודל סיבי שריר הלב. אם יש פחות חפיפה של חוטי החלבון אקטין ומיוזין בתוך הסרקומרים של סיבי השריר, הם לא יוכלו למשוך ביעילות זה את זה. אם רקמת הלב (דפנות החדר השמאלי והימני) נעשית גדולה מדי ונמתחת יותר מדי, אז החוטים האלה לא יכולים למשוך ביעילות זה את זה כדי לקצר את סיבי השריר, ובכך להשפיע על מנגנון חוט ההזזה של הלב. אם סיבים אינם יכולים להתקצר כראוי, והלב אינו יכול להתכווץ כראוי, אזי לא ניתן לשאוב דם ביעילות לריאות כדי לחמצן מחדש ולגוף כדי לספק חמצן לרקמות העבודה של הגוף.

בנוסף, מטופל הסובל מלב מוגדל נמצא בסיכון גבוה יותר ליצירת קרישי דם בלב. קרישים אלו יכולים לנדוד ברחבי הגוף דרך מחזור הדם, ליצור חסימות אשר יקשו על רקמות לקבל את אספקת הדם והחמצן הדרושים להם ולגרום למחלות נוספות.

 אבחנה 
ישנן מגוון שיטות ובדיקות המשמשות לאבחון לב מוגדל. תוצאות הבדיקות יכולות לשמש גם כדי לראות באיזו יעילות הלב עובד, לקבוע אלו מחדרי הלב מוגדל, לחפש עדויות להתקפי לב קודמים ולקבוע האם המטופל סובל ממחלת לב מולדת.
ממוזער|220x220 פיקסלים| יחס לב-חזה = MRD = המרווח המקסימלי בין קו האמצע לגבול הלב הימני

MLD = המרווח המקסימלי בין קו האמצע לגבול הלב השמאליID = קוטר פנימי של החזה בגובה ההמידיאפרגמה הימנית
 צילום חזה: צילומי רנטגן עוזרים לראות את מצב הריאות והלב. אם הלב מוגדל בצילום רנטגן, לרוב יהיה צורך בבדיקות אחרות כדי למצוא את הסיבה. לאבחון משתמשים בחישוב בשם יחס לב חזה כאשר יחס הגדול מ-0.5 (או 0.55) נחשב כפתולוגי. חישוב זה נעשה מצילום אחורי קדמי (PA). השיטה הוצעה לראשונה בשנת 1919 כדי לסנן מגויסים צבאיים. גישה חדשה יותר מחשבת את היחס על ידי מדידה דו־ממדית של שטח הלב חלקי שטח החזה.
 אלקטרוקרדיוגרם : בדיקה זו מסייעת לאבחן בעיות בקצב הלב ולהעריך את הנזק ללבו של אדם מהתקף לב.
 אקו לב : בדיקה זו לאבחון וניטור לב מוגדל משתמשת בגלי קול כדי להפיק תמונת וידאו של הלב. בעזרת בדיקה זו ניתן להעריך את ארבעת חדרי הלב ואת תפקודם
 מבחן מאמץ : מספק מידע על מידת הפעולה של הלב במהלך פעילות גופנית. הבדיקה מתבצעת על ידי ניטור קצב הלב והנשימה ולחץ הדם תוך כדי פעילות גופנית (הליכה על הליכון או רכיבה על אופניים נייחים).
 טומוגרפיה ממוחשבת של הלב (CT) או הדמיית תהודה מגנטית (MRI)
 בדיקות דם: הבדיקה יכולה לגלות ריכוז חומרים בדם המצביעים על בעיה לבבית, כמו כן הבדיקה משמשת לשלילת מצבים רפואיים אחרים שעלולים לגרום לתסמינים.

ממוזער| היסטופתולוגיה של:

(a) שריר לב תקין

(b) היפרטרופיה של שריר הלב.

סרגל קנה המידה מציין 50 מיקרומטר.
ממוזער| משקל הלב לעומת משקל הגוף.
 צנתור לב וביופסיה : בהליך זה מחדירים צינורית (קטטר) דקה למפשעה ומוכנסים דרך כלי הדם אל הלב, שם ניתן לחלץ דגימה קטנה (ביופסיה) של הלב.
 עבור אנשים שנפטרו, קרדיומגליה מאותרת בנתיחה שלאחר המוות כאשר הלב שוקל יותר מ-399 גרם בנשים ומ-449 גרם בגברים.

 סיווג 
סיווג קרדיומגליה יכול להתבצע בהתאם למיקום המוגדל בלב או לפי מבנה החלק המוגדל.

ישנם גם תת-סוגים ספציפיים נוספים. תסמונת הלב האתלטי (מצב לא פתולוגי נפוץ ברפואת ספורט בו נצפה לב מוגדל ודופק במנוחה נמוך מהרגיל אצל ספורטאים) לדוגמה:

 סיווג לפי המיקום המוגדל בלב 
 היפרטרופיה חדרית
 היפרטרופיה של חדר שמאל
 היפרטרופיה של חדר ימין / מחלת לב ריאתית
 הגדלת פרוזדורים
 הגדלת פרוזדור ימין
 הגדלת פרוזדור שמאל

 סיווג לפי מבנה החלק המוגדל 
קרדיומיופתיה מורחבת היא הסוג הנפוץ ביותר של קרדיומגליה. במצב זה, הדפנות של החדר השמאלי ו/או הימני של הלב הופכים דקים ומתוחים. התוצאה היא לב מוגדל.

בשאר סוגי הקרדיומגליה, החדר השמאלי של הלב מתעבה בצורה חריגה (קרדיומיופתיה היפרטרופית).

 טיפול 
עיקר הטיפול בקרדיומגליה הוא טיפול בגורמים שהובילו לקרדיומגליה, טיפול בסימפטומים של המצב וטיפול למניעת סיבוכים. הטיפולים כוללים שילוב של טיפול תרופתי והליכים רפואיים/כירורגים. להלן כמה מאפשרויות הטיפול עבור אנשים עם קרדיומגליה:

טיפול תרופתי
 משתנים: הורדת כמות הנתרן והמים בגוף, מה שיכול לסייע בהורדת הלחץ בעורקים ובלב ולהקל על הלב.
 מעכבי ACE: הורדת לחץ הדם ושיפור יכולת השאיבה של הלב.
 חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין (ARBs): למטופלים שאינם יכולים לקבל מעכבי ACE
 חוסמי בטא: הורדת לחץ הדם ושיפור תפקוד הלב
 דיגוקסין: שיפור תפוקת הלב והפחתת הצורך באשפוז בשל אי ספיקת לב
 נוגדי קרישה: הפחתת הסיכון לתסחיפים שיכולים לגרום לאוטם שריר הלב ושבץ מוחי.
 תרופות אנטי-אריתמיות : שמירה על קצב לב תקין ומניעת הפרעות קצב

מכשור רפואי לוויסות קצב הלב
 קוצב לב : לקיצוב הלב במטופלים עם הפרעות קצב קשות
 דפיברלטור מושתל: לניטור שוטף של קצב הלב ומתן שוקים חשמליים בעת הצורך להפסקת הפרעות קצב קטלניות.

פרוצדורות כירורגיות
 ניתוח מסתמי לב: אם הקרדיומגליה נגרמת כתוצאה ממחלת לב מסתמית ניתן לעבור ניתוח לתיקון המסתם או להחלפתו (במסתם מלאכותי או ברקמה מן החי).
 ניתוח מעקפים: אם הקרדיומגליה קשורה למחלת לב איסכמית ניתן לסייע ללב ולשפר את זרימת הדם לרקמותיו על ידי ניתוח מעקפים.
 משאבת לב (LVAD): משאבה מכנית המסייעת לתפקוד הלב, לרוב משמשת לתקופת ההמתנה להשתלת לב או כטיפול ארוך טווח באי ספיקת לב.
 השתלת לב: לרוב כמוצא האחרון אם שאר הטיפולים התרופתיים והכירורגים כשלו

 סיבוכים 
עבור חלק מן המטופלים קרדיומגליה היא מצב הפיך שיכול להיפתר מעצמו או על ידי טיפול. עבור מטופלים אחרים הקרדיומגליה איננה הפיכה, עם זאת, גילוי וטיפול מוקדם יכולים להאריך ולשפר את חייהם ולאפשר להם לחיות זמן רב עם קרדיומגליה.

הסיבוכים שייתכנו בקרדיומגליה מגוונים וכוללים:
 אי-ספיקת לב: אחד מהסיבוכים החמורים ביותר של לב מוגדל. שריר לב מעובה מתקשה לעבוד בצורה יעילה ובכך נפגעת תפוקת הלב.
 קריש דם: קרדיומגליה מעלה את הסיכון לקרישי דם שעלולים לחדור למחזור לב ומשם להגיע ולחסום את זרימת הדם לאיברים חיוניים ולגרום לשבץ מוחי, אוטם שריר הלב ותסחיף ריאתי.
 אי ספיקת מסתם לבבי: התרחבות שריר הלב עלולה להוביל להקשות על המסתמים להסגר, מה שמוביל לזרימת דם בכיוון ההפוך (זרימה היוצרת צלילים הנקראים "אוושות לבביות") ועלולה להוביל לאי ספיקה של מסתמים.

 מניעה 
היות שבמרבית המקרים הגדלת הלב היא תהליך בלתי הפיך, הטיפול הטוב ביותר הוא מניעה ואורח חיים בריא:
 הפסקת עישון
 הגבלת צריכת אלכוהול וקפאין
 שמירה על משקל תקין
 הגדלת כמות הפירות והירקות בתזונה היומית
 הגבלת צריכה של מזונות עתירי שומן ו/או סוכר
 הקפדה על שינה טובה ומספקת

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:קרדיולוגיה
קטגוריה:מחלות לב וכלי דם