אנדריאה ארנולד

אנדריאה ארנולד (באנגלית: Andrea Arnold; נולדה ב-5 באפריל 1961) היא יוצרת קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. זוכת פרס האוסקר לסרט הקצר ופרס חבר השופטים בפסטיבל קאן.

 ביוגרפיה 
ארנולד נולדה בדרטפורד, קנט, לאם יחידנית שהייתה בת 16. אשר גידלה אותה ואת שלושת אחיה הצעירים בדיור ציבורי. בילדותה מצאה מפלט במחול, בגיל 17 התקבלה לבית ספר למחול בלונדון, אולם בשל היעדר הכשרה פורמלית בבלט לא הצליחה לקבל מלגה למימון לימודיה ולא המשיכה בהם.

בגיל 18 עברה לבדה ללונדון והצטרפה ללהקת מחול. יחד עם הלהקה הופיעה בתוכניות טלוויזיה ובהן "טופ אוף דה פופס". זכתה להכרה כשחקנית ומנחה בתוכנית הילדים הפופולרית "מספר 73" (No. 73) ששילבה בין קומדיה וראיונות. בתחילת שנות התשעים החליטה למקד את מאמציה בכתיבה ובימוי. היא עברה להתגורר בלוס אנג'לס ולמדה קולנוע במכון הסרטים האמריקאי.

 קריירה 
סרטיה של ארנולד מתאפיינים בריאליזם, היא נוהגת לשלב בין שחקנים מקצועיים לכאלה ללא ניסיון במשחק, וכן לאפשר לשחקנים לאלתר במהלך סצנות. כך למשל הסרט "אמריקן האני" הופק ללא תסריט מסודר וללא סטוריבורד, כדי לאפשר לשחקנים (שלרובם לא היה ניסיון קודם במשחק) לשמור על אותנטיות ולנהוג בספונטניות. הסרט מוצג מנקודת המבט של בני הנוער המוצגים בו, והוא נעדר מהלכי עלילה מובהקים או התפתחות של הדמויות במובן הקלאסי.

ארנולד עוסקת בסרטיה באוכלוסיות שוליים, לרוב בני ובנות מעמד הפועלים. היא מתארת דמויות של נשים צעירות ורגישות שמבקשות למצוא את מקומן במציאות מגבילה וקשה. בסרטים היא יוצרת תחושת הזדהות חזקה עם אותן דמויות נשיות, בניית הדמויות היא חוייתית ופנומנולוגית ולעיתים קרובות נעשית דרך ייצוג הגוף הנשי, וכן ייצוגים של אימהות ומיניות נשית.

סרטה הקצר הראשון, "חלב", משנת 1998 מתאר את סיפורה של אם שעוברת לידה שקטה.

הסרט הקצר "צרעה" יצא בשנת 2003. העלילה עוקבת אחרי אם חד הורית שנאלצת לקחת את ילדיה הקטנים איתה לדייט, ומשאירה אותם לחכות לה מחוץ לבר. הסרט מומן על ידי מועצת הסרטים הבריטית וערוץ 4 הבריטיA potential change of ownership of Channel Four Television Corporation - Channel 4 response to DCMS consultation September 2021.

"דרך אדומה" משנת 2006 הוא סרטה הראשון של ארנולד באורך מלא. העלילה מתמקדת במפעילת מצלמות במעגל סגור בחברת אבטחה, שמבחינה באחד הימים באדם שאחראי לטראומה בעברה ומחליטה להמשיך לעקוב אחריו ולחפש נקמהמסמך על הסרט דרך אדומה שפורסם לרגל זכיית הסרט בפרס חבר השופטים, פסטיבל קאן. שם הסרט לקוח משמו של מתחם דיור ציבורי בגלאזגו, שבו גם צולם מרבית הסרט. הסרט שובר מוסכמות של ז'אנר המותחן בכך שהדמות המציצנית היא זו של אישה אשר עוקבת וצופה אחר גבר.

הסרט הופק כחלק מפרויקט בשם "Advanced Party" שיזם היוצר לארס פון טרייר, שמטרתו הפקת שלושה סרטים דלי תקציב של במאים ובמאיות בראשית דרכם. הסרטים הופקו בשיתוף פעולה של חברות הפקה בסקוטלנד ובדנמרק. שלושת הסרטים בפרויקט הופקו בהתאם לרשימת כללים שיצרו חברות ההפקה וטרייר, במסגרתם על העלילה להתרחש בסקוטלנד וכן הדמויות צריכות להופיע בכל שלושת הסרטים ולהיות מגולמות על ידי אותם שחקנים.

מחוץ למים, משנת 2009, הוא סרטה העלילתי הבא של ארנולד. העלילה מתמקדת בנערה מנותקת חברתית והאופן שבו חייה משתנים לאחר שבן הזוג החדש של אימה עובר להתגורר בבית המשפחה. לאורך הסרט משתמשת הגיבורה בריקוד כמקור מפלט ואמצעי לביטוי עצמי ולתקווה להיחלץ מהמציאות הקשה שבה היא חיה.

"אנקת גבהים" משנת 2011 הוא עיבוד לספרה של אמילי ברונטה. בעיבוד מוסיפה ארנולד משמעויות חברתיות חדשות ובנות זמננו לסיפור של ברונטה, זהו גם העיבוד הראשון למסך של הספר שבו שחקן שחור מגלם את דמותו של היתקליף.

סרטה "אמריקן האני" מתאר את המסע שעוברת נערה שברחה ממשפחה מפורקת ואת הצטרפותה לחבורת נערים שנוסעים ברחבי המערב התיכון בארצות הברית ועוסקים במכירות.

בשנת 2021 יצא לאקרנים סרטה התיעודי "פרה" שבו מתועדים חייה של פרה במשק חלב תעשייתי.

 פילמוגרפיה 
 קולנוע 
 1998: חלב - סרט קצר
 2001: כלב - סרט קצר
 2003: צרעה - סרט קצר
 2006: דרך אדומה
 2009: מחוץ למים
 2011: אנקת גבהים
 2016: אמריקן האני
 2021: פרה - סרט תיעודי
 2024: בירד

 טלוויזיה 
 2003: Coming Up - בימוי, פרק אחד
 2015-2017: טרנספרנט - בימוי, 4 פרקים
 2017: לאהוב את דיק - בימוי, 4 פרקים
 2019: שקרים קטנים גדולים - בימוי, 7 פרקי העונה השנייה.

 פרסים 
בשנת 2005 זכתה בפרס האוסקר על סרטה הקצר "צרעה".

ארנולד זכתה פעמיים בפרס באפטא לקולנוע, בשנת 2007 זכתה בפרס לבמאים בבכורתם, ובשנת 2010 זכה סרטה "מחוץ למים" בפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר. סרטה "אמריקן האני" היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר בשנת 2017.

זכתה שלוש פעמים בפרס חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן, בשנת 2006 על סרטה "דרך אדומה", בשנת 2009 על "מחוץ למים" ובשנת 2016 על "אמריקן האני".

זכתה בפרס הבימוי של פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי על סרטיה "אמריקן האני" ו"מחוץ למים".

סרטה התיעודי "פרה" מועמד לפרס הבינלאומי בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2021.

בשנת 2010 קיבלה את אות מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה האירופית לקולנוע2024הבמאי האירופי הטוב ביותרבירדפרס הקולנוע הבריטי העצמאי2024הבמאי הטוב ביותרבירד

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאיות בריטיות
קטגוריה:במאיות קולנוע בריטיות
קטגוריה:במאיות טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הקצר הטוב
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1961