חייחה

חֵייחֶה (בסינית: 黑河; בפין-יין: Hēihé; מילולית: "הנהר השחור"; במנצ'ורית:  - סָאהָאלְיָאנְ'אוּלָה חוֹטוֹן; ברוסית: Хэйхэ) היא נציבות עירונית במחוז חיילונגג'יאנג שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-1.29 מיליון תושבים, מתוכם 223,832 באזור הבנוי, המורכב מרובע אחד. בשנת 2015 נרשם לחייחה תמ"ג של 44.78 מיליארד רנמינבי.

חייחה מסמנת את הקצה הצפון מזרחי של  האלכסוני, המשמש לעיתים לחלק את סין למזרח ולמערב.

היסטוריה
ב-13 בדצמבר 1683 נוסדו בסביבות העיר העיירה המבוצרת אייגון כדי לתצפת על הרוסים, מעבר לגבול. לאחר כיבוש אלבאזין הועברה העיר למקום חדש, מעט במורד הזרם של נהר אמור. בשנת 1690, אייגון הפכה למושב פודוטונג. בשנת 1709 ביקרו באייגון שלושה מיסיונרים ישועים שהשאירו תיאור של עיר מבוצרת היטב.

בשנת 1858 נחתם בעיר חוזה אייגון, שקבע את מעבר הגבול בין האימפריה הרוסית לסין לאורך נהר האמור. בשנת 1900, במהלך מרד איהטואן, נפתחה מכאן אש על בלאגובשצ'נסק הרוסית, והעיר נכבשה זמנית על ידי חיילים רוסים.

לאחר מהפכת 1911, מבני פודוטונג חוסלו סופית (למרות שמחוז חיילונגג'יאנג הועבר רשמית למערכת המינהל האזרחי כבר בשנת 1906, תהליך הארגון מחדש התעכב באופן מקומי) ובטריטוריה זו נוצרו מחוזות.

ב-15 בנובמבר 1980, על פי החלטת מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין, נוצרה העיר חייחה מתוך נפת אייחווי. ב-28 באפריל 1983 חוסלה נפת אייחווי ושטחו שולב בעיר חייחה. על פי החלטת מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין מ-9 בפברואר 1993, נוצר הרובע העירוני חייחה ושטחה של העיר חייחה לשעבר הפך לרובע אייחווי בהרכבו.

מאז 2004, נפתחה לאזרחי רוסיה גישה ללא צורך בוויזה לאזור הסחר הרוסי-סיני החופשי שנוצר כאן והתפתחה אוכלוסייה של דוברי רוסית רבים בעיר. ב-12 ביולי 2019, נפת ננג'יאנג הפכה לנפה עירונית.

בעיר נבנתה תחנת משנה בחלק המערבי של חייחה לצורך ייבוא חשמל מרוסיה. החשמל מועבר דרך קו הולכת כוח של 500 קילו וולט "אמורסקיה - חייחה" מתחנת המשנה אמורסקיה של חברת החשמל אמור. בתורה, תחנת המשנה אמורסקיה מקבלת חשמל מתחנת זייסקאיה ובורייסקאיה. בדצמבר 2019 הופעל צינור הגז חייחה-שנגחאי, המשמש לשאיבת גז רוסי, המסופק לסין דרך צינור הגז עוצמת סיביר דרך מפעל עיבוד הגז אמור.

גאוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|נהר אמור וחייחה
הנציבות העירונית חייחה משתרעת על פני 74,415 קמ"ר בצפון מחוז חיילונגג'יאנג וגובלת בגבול סין–רוסיה ממזרח, במחוז האוטונומי מונגוליה הפנימית ממערב, בנציבות  מצפון-מערב ובשלוש נציבויות עירוניות -  מדרום,  מדרום-מערב ו מדרום-מזרח. מרכז העיר ממוקם על הגדה הדרומית של נהר אמור (בסין נקרא "חיילונג") ובצמוד לעיר הרוסית בלאגובשצ'נסק מעבר לגבול, כ-500 ק"מ צפונית לבירת המחוז חרבין.

חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית חייחה מחולקת לרובע אחד, שתי נפות ושלוש נפות עירוניות:
מפהשםסיניתפין-ייןאוכלוסייה (מפקד 2020)שטחצפיפותרובע אייחווי爱辉区Àihuī Qū223,83213,92016.08הנפה העירונית ביי'אן北安市Běi'ān Shì308,2377,10043.41הנפה העירונית וודאליינצ'י五大连池市Wǔdàliánchí Shì243,28315,25015.95הנפה העירונית ננג'יאנג嫩江市Nènjiāng shì355,52815,29023.25נפת שו'נקה逊克县Xùnkè Xiàn82,13418,1204.533נפת סון-וו孙吴县Sūnwú Xiàn73,3874,74215.48

תיירות
שמאל|ממוזער|250px|הגאו-פארק הלאומי וודאליינצ'ה
לחייחה יש שפע של משאבי תיירות טבעיים, כולל נהר אמור, אגם וודאליאנצ'ה והרכס הוולקני וודאליינצ'ה, שבו נתיבי תיירות בהרי געש מקומיים. העיר העתיקה של אייגוּן היא נקודת נוף היסטורית מפורסמת, בה נחתם חוזה אייגון בין סין לרוסיה במאה ה-19.

ערים תאומות




קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:חיילונגג'יאנג: ערים
קטגוריה:גבול סין–רוסיה