קהילת יהודי בילה צרקווה

250px|ממוזער|שמאל|בית הקברות היהודי הישן בבילה צרקווה
הקהילה היהודית בעיר בילה צרקווה (עיר שנקראה בעברית "שדה לבן" וביידיש - "שווארצע טומאה") נוסדה בסוף המאה ה-16. בשנת 1646 ישבו יהודים ב־100 מתוך 800 בתיה. בגזרות ת"ח נחרבה הקהילה. באמצע המאה ה-18 פגעו בה ההיידמקים, אך היא שבה והתחדשה. בשנת 1765 נמנו בסביבתה 1,876 יהודים משלמי מס גולגולת, וב-1847 - 6,650 יהודים.

כמו כן, בעל המרפא לנפש, הרב רפאל בן הרב זכריה מענדיל, העיד על עצמו שהתגורר למשך פרק זמן מסוים בחייו בשדה לבן.

שושלת אדמו"רי לויעב הנהיגו עדתם בעיר, בין השנים תרס"ו-תרס"ז גר בעיר האדמו"ר מרדכי טברסקי מלויעב, ובין השנים תרס"ז-תש"א הנהיג שם בנו רבי שלום יוסף טברסקי מלויעב שדה לבן.

רבים מיהודי בילה צרקווה תרמו במאבק גם נגד הבריטים בתקופת קום המדינה למשל כמו ישראל פריצקר.

בשנת 1823 נפתח בעיר בית דפוס עברי, אשר נודעו ממנו שני ספרים חסידיים. מאוחר יותר נדפסו בעיר עוד שני ספרים עבריים, בשני בתי דפוס שונים.

עם התפתחות המסחר הפכה העיירה לעיר. בשנת 1897 חיו בה 18,720 יהודים (54% מהתושבים), ובשנת 1926 15,624 יהודים (36.4% מהתושבים). עם כינון השלטון הסובייטי באוקראינה ב-1918, וחרף פוגרומים בהם נרצחו כ-300 יהודים בעיר, השתלבה הקהילה היהודית היטב בכל תחומי החיים והפעילות בעיר.

בעת מלחמת העולם השנייה נטלו יהודי המקום חלק פעיל ביותר בקרבות להדיפת הפלישה הגרמנית. באוגוסט ובספטמבר 1941 רצחו הנאצים כ-3,600 מיהודי העיר שנותרו בה, לאחר שרוכזו במחנה שבויים.

בילה צרקווה היא עיר הולדתם של הסופר והמשורר יעקב שטיינברג, ושל החזן הנודע יוסף (יוסל'ה) רוזנבלט והחזן פנחס מינקובסקי, וכן נולד בה משורר היידיש והבמאי משה ליפשיץ.

בשנת 2000 חודשה פעילות הקהילה היהודית, וכרב העיר מכהן הרב מאיר הולצברג, נציג חב"ד.

קישורים חיצוניים





בילה צרקווה
בילה צרקווה