מערכת הוכחת סיכון

מערכת הוכחת סיכון (באנגלית: Proof of stake (PoS)) היא מערכת המאפשרת למשתתפים רבים להגיע יחד להחלטה משותפת באופן מבוזר, גם אם אינם בהכרח מכירים וסומכים זה על זה. תהליך קבלת ההחלטות במערכת הוכחת סיכון מתחשב בכמות האחזקות של כל משתתף בנכס מסוים, כלומר נותן משקל רב יותר לאלו שיש ברשותם כמות גדולה יותר של הנכס. מערכות הוכחת סיכון נחשבות יותר חסכוניות באנרגיה בהשוואה למערכות הוכחת עבודה, מכיוון שהן נזקקות לפחות משאבי חישוב.

מטבעות מבוזרים עושים שימוש במערכות כאלו. המטבע הראשון שאימץ מערכת שכזו היה Peercoin , בשנת 2012. 

 תיאור 
כדי לבצע עסקה במטבעות מבוזרים המתבססים על טכנלוגיית בלוקצ'יין, יש להוסיף אותה לשרשרת העסקאות, המנוהלת באופן מבוזר. לביצוע ההוספה, מבצעי העסקה נעזרים במאמתים, שברוב הפרוטוקולים מתוגמלים על סיועם בביצוע העסקה. על מנת שהבלוקצ'יין יישאר מאובטח, עליו להיות בעל מנגנון שמונע ממשתמש או קבוצה זדוניים להשתלט על האימות. מערכת הוכחת סיכון עושה זאת בכך שהיא דורשת מהמאמתים להחזיק כמות מסוימת של מטבעות מבוזרים, דבר שמחייב תוקפים פוטנציאליים לרכוש חלק גדול מהם כדי לתקוף.

מנגנון קונצנזוס נפוץ נוסף הוא מערכת הוכחת עבודה. מנגנון זה משתמש באימות של יכולת חישובית לצורך אימות עסקאות, דבר שדורש מתוקף פוטנציאלי להשתלט על חלק גדול מכוח החישוב של רשת המאמתים. מבחינה זו, שיטה זו דורשת כמויות גדולות של אנרגיה לעומת מערכת הוכחת סיכון.

בשנת 2021, אילון מאסק וביל גייטס נתפסו כמי שיכולים להזיק לבלוקצ'יינים של מערכת הוכחת עבודה כמו ביטקוין ואתריום, בשל פרסום צריכת האנרגיה העצומה שלהם. לעומתם, היעילות של מטבעות מבוססי מערכת הוכחת סיכון כמו Cardano , EOS ו-Stellar  הובילה אותם להיות מכונים "מטבעות ירוקים".

המטבע אתריום עבר למערכת הוכחת סיכון לקראת סוף 2022.

 הערות שוליים 



קטגוריה:מטבעות מבוזרים
קטגוריה:קריפטוגרפיה