כתב דרום-ערבי עתיק

הכתב הדרום-הערבי העתיק, או בשמו המקומי מוּסְנַד (בכתב המקורי 𐩣𐩯𐩬𐩵, בתעתיק שמי ms3nd, בערבית מודרנית מֻסְנַד), השתלשל מהכתב הפרוטו-סינאי בערך במאה ה-9 לפני הספירה. הוא שימש לכתיבה של שפות דרום-ערב העתיקות – שבאית, קתבאנית, חצ'רמותית, מעינית (והניב שלה, חסאית) – ושל השפה האתיופית געז באזור דעמת. הכתובות המוקדמות ביותר בכתב זה מתוארכות למאה ה-9 לפני הספירה באזור צפון הים האדום, לאורך חוף אריתריאה.Fattovich, Rodolfo, "Akkälä Guzay" in Uhlig, Siegbert, ed. כיוון ששבאית היא השפה הנפוצה ביותר בממצאים, הוא לעיתים קרוי גם "האלפבית השבאי".

כמו רוב הכתבים במרחב השֵמי, זהו כתב עיצורי (אבג'ד), כלומר האותיות משקפות עיצורים בלבד. להבדיל מהניקוד בכתב העברי והתשכיל בכתב הערבי, בכתב הדרום-ערבי אין מערכת דיאקריטית לסימון התנועות, אלא הן מסומנות באמצעות אמות קריאה (כמו אותיות אהו"י בעברית). הכתב התפתח לצורתו הסופית סביב שנת 800 לפני הספירה, והשימוש בו נמשך עד המאה ה-6 לספירה, כולל כתובות בשפות צפון-ערב העתיקות בגרסאות שונות, כאשר הן נדחקו בידי האלפבית הערבי,Ibn Durayd, Ta‘līq min amāli ibn durayd, ed. al-Sanūsī, Muṣṭafā, Kuwait 1984, p. 227 (Arabic). עם התפשטות האסלאם.

השפה נכתבה בידי חלק מהשבטים בתימן העתיקה, כולל חמיר, חאשד (حاشد), צרוואח (صرواح), חמלאן (حملان), ע'ימאן (غيمان) ורדמאן (ردمان). בעוד שדוברי געז, אמהרית ושפות צפון-ערב העתיקות השתמשו באותו כתב כמו שפות דרום-ערב העתיקות,Winnett, F.V. and Reed, W.L., (1970) Ancient Records from North Arabia (Toronto: University of Toronto)Beeston, A.F.L. (1962). "Arabian Sibilants". Journal of Semitic Studies 7 (2): 222–233 בתחילה התפתו להסיק מכך שכל השפות האלה משתייכות לאותו ענף במשפחה השמית, אך למעשה געז ואמהרית משתייכות לענף האתיו-שמי,The Semitic Languages - روبرت هتزرون p.12Bayesian phylogenetic analysis of Semitic languages identifies an Early Bronze Age origin of Semitic in the Near East Andrew Kitchen1,*, Christopher Ehret2, Shiferaw Assefa2 and Connie J. Mulligan1  ואילו שפות צפון-ערב משתייכות לענף השמי המרכזי.

באתיופיה ובאריתריאה הוא השתלשל מאוחר יותר לכתב געז, התפתחות שנמשכה מאות שנים וכללה הוספת סימונים לתנועות על גבי האותיות העיצוריות, לכדי יצירת כתב הברתי, וכן הוספת אותיות לצלילים שקיימים בשפות האתיופיות ולא בשפות דרום-ערב. כתב געז קיבע את כיוון הכתיבה משמאל לימין, ומשמש עד היום לכתיבת שפות אתיו-שמיות (אמהרית, תיגרינית ותיגרה) וכן לשפות כושיות ולנילו-סהריות.

 מאפייני הכתב 
ממוזער|המילה "ויקיפידיה" כתובה בכתב דרום-ערבי עתיק: בשורה הראשונה מימין לשמאל, ובשנייה משמאל לימין. שימו לב שהאותיות בכתב ראי.
 כיוון הכתיבה: הכתב הדרום-ערבי בדרך כלל נכתב מימין לשמאל. בניגוד לרוב כתבי השפות השמיות (מלבד געז), מוסנד ניתן לכתיבה גם משמאל לימין, ואז התווים מתהפכים בכתב ראי (ראו בתמונה של לוגו ויקיפדיה למטה). בנוסף, לעיתים הוא נכתב בצורת חריש השור, כלומר מימין לשמאל ומשמאל לימין לסירוגין בכל שורה.
 ריווּח: הפרדה בין המילים מתבצעת באמצעות קו אנכי " | ".
 חיבור: האותיות אינן מתחברות זו לזו, בניגוד לכתב הערבי.
 ניקוד: הוא אינו משתמש בסימנים דיאקריטיים, בשונה מהכתב העברי המנוקד ומהכתב הערבי המודרני.

 אותיות 
ממוזער|דוגמאות לאותיות שבאיות בעמוד 274 בספר "Illustrirte Geschichte der Schrift" ("היסטוריה מאוירת/מוּערת של הכתב") מאת קרל פאולמן, 1880
ממוזער|דוגמאות לאותיות שבאיות בעמוד 275 בספר "Illustrirte Geschichte der Schrift" מאת קרל פאולמן, 1880
טבלת האותיות
אותשם יוניקודתעתיק שמיהצליל המיוצג באות (אפ"ב)האות המקבילה בכתבים שמיים אחריםתמונהטקסטפיניקיתגעזעבריתערביתסורית22x22 פיקסליםheh//22x22 פיקסליםlamedhl//19x19 פיקסליםhethḥ//22x22 פיקסליםmemm//28x28 פיקסליםqophq//22x22 פיקסליםwaww//22x22 פיקסליםshins² (ś, š)//22x22 פיקסליםreshr//22x22 פיקסליםbethb//22x22 פיקסליםtawt//22x22 פיקסליםsats¹ (š, s)//22x22 פיקסליםkaphk//22x22 פיקסליםnunn//22x22 פיקסליםkhethḫ//22x22 פיקסליםsadheṣ//22x22 פיקסליםsamekhs³ (s, ś)//22x22 פיקסליםfef//22x22 פיקסליםalefA//25x25 פיקסליםaynA//22x22 פיקסליםdhadheṡ//22x22 פיקסליםgimelg//22x22 פיקסליםdalethd//22x22 פיקסליםghaynġ//22x22 פיקסליםtethṭ//22x22 פיקסליםzaynz//22x22 פיקסליםdhalethḏ//22x22 פיקסליםyodhy//22x22 פיקסליםthawṯ//22x22 פיקסליםthethṱ//

 מספרים 
מספרים נכתבים באמצעות שישה סימני סְפָרוֹת:
1 5 10 50 100 1000 𐩽     
הסימן המייצג את המספר "50" נוצר ככל הנראה על ידי הסרת המשולש התחתון מהסימן עבור 100. הסימן המייצג את המספר "1" משמש בנוסף גם כסימן הפרדה בין מילים. יתר ארבעת הסימנים משמשים במקביל כאותיות וכמספרים, כך שכל אחד מהם הוא האות הראשונה בשמו של כל מספר: – ח' עבור "5" (חמש), ע' עבור "10" (עשר), מ' עבור "100" (מאה), א' עבור "1000" (אלף), וזאת בדומה לשיטה הסְפָרוֹת היווניות והרומיות.

כאשר מספר מופיע בתוך טקסט, משתמשים בסימן נוסף, מיוחד – 𐩿 – להפרדת הספרות מהטקסט שמסביבן, כמו סוגריים סביב המספר, לדוגמה הרצף 𐩿𐩭𐩽𐩽𐩿 מתועתק כך: " [ 115 ] ", ומייצג את המספר 7.

שבעת סימנים מיוחדים אלה משמשים כמערכת המתווספת מעבר לאלפבית, הדומה למערכת המספרים היוונית והרומית לייצוג כל מספר (לא כולל אפס). הספרות מתחברות בפעולת חיבור, כמו בגימטריה, לדוגמה:
 "17" כתוב כ־1+1+5+10: 𐩲𐩭𐩽𐩽
 "99" כתוב כ־1+1+1+1+5+10+10+10+10+50: 𐩾𐩲𐩲𐩲𐩲𐩭𐩽𐩽𐩽𐩽

+דוגמאות למספרים מ-1 עד 20 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 𐩽 𐩽𐩽 𐩽𐩽𐩽 𐩽𐩽𐩽𐩽 𐩭 𐩭𐩽 𐩭𐩽𐩽 𐩭𐩽𐩽𐩽 𐩭𐩽𐩽𐩽𐩽 𐩲 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 𐩲𐩽 𐩲𐩽𐩽 𐩲𐩽𐩽𐩽 𐩲𐩽𐩽𐩽𐩽 𐩲𐩭 𐩲𐩭𐩽 𐩲𐩭𐩽𐩽 𐩲𐩭𐩽𐩽𐩽 𐩲𐩭𐩽𐩽𐩽𐩽 𐩲𐩲
אלף ומעלה: מספרים גדולים יותר נכתבים בשתי דרכים שונות.
 אלפים נכתבים באמצעות סימן "1000" כמה פעמים, לדוגמה "8,000" נכתב 8 פעמים "1000": 𐩱𐩱𐩱𐩱𐩱𐩱𐩱𐩱.
 בערכים גדולים יותר, משתמשים שוב בספרות של עשר, חמישים ומאה, גם עבור 10,000 (עשרת אלפים), 50,000 (חמישים אלף) ו-100,000 (מאה אלף), בהתאמה, משום שהם שוב מיוצגים באותיות הראשונות של שמות המספר. לדוגמה:
 "31,000" נכתב כ-1000 ואז שלושה 10,000: 𐩲𐩲𐩲𐩱 (שעלול לבלבל עם "1,030" 𐩱𐩲𐩲𐩲ל אם קוראים בסדר שגוי).
 "40,000" נכתב ארבעה 10,000: 𐩲𐩲𐩲𐩲 (הזהה ל-"40").
 "253,000" נכתב: פעמיים 100,000 + 50,000 + שלושה 1000: 𐩣𐩣𐩾𐩱𐩱𐩱 (שעלול לבלבל עם "3,250" 𐩱𐩱𐩱𐩣𐩣𐩾).

אולי בגלל עמימות זו, לפחות בכתובות המונומנטליות, לצד הספרות תמיד נכתבים המספרים גם במילים.

 זַבּוּר 
ממוזער|250x250 פיקסלים| כתובת זבּוּר
כתב "זַבּוּר", הידוע גם בשם "האותיות הקטנות של הכתב הדרום-ערבי",Stein 2005. הוא צורה מחוברת (קורסיבית), ששימשה את אנשי ממלכת סבא, בנוסף לאותיות הרישיות הלא-מחוברות ("הכתב המונומנטלי") המכוּנות מוּסְנַד – בדרום-ערבית עתיקה: 𐩣𐩯𐩬𐩵, מתועתק ms3nd.

זבור היה מערכת כתב בתימן העתיקה בשימוש במקביל למוסנד. מוסנד שימש לתיעוד אירועים היסטוריים, ואילו זבור שימש לכתבי דת או לתיעוד עסקאות יומיות בקרב תימנים קדומים. כתובות המשתמשות בכתיב זבור מופיעות בפלימפססטים (מסמכים שנמחקו והושמשו מחדש) הכתובים על פפירוס או על גבעולים של כפות תמרים.Jacques Ryckmans, Inscribed Old South Arabian sticks and palm-leaf stalks: An introduction and a paleographical approach, p. 127S. Horovitz, Koranische Untersuchungen, p. 70

 יוניקוד 
הכתב הדרום-ערבי הוּסף לגרסה גרסה 5.2 של תקן יוניקוד באוקטובר 2009. הטווח (בלוק) ביוניקוד שנקרא Old South Arabian הוא U+10A60-U+10A7F. שימו לב כי "U+10A7D OLD SOUTH ARABIAN NUMBER ONE (𐩽)" מייצג הן את הספרה "1" והן את הסימן מפריד המילים.

כתב דרום-ערבי עתיק ביוניקוד (החל מגרסה 13.0)
Official Unicode Consortium code chart (PDF)0123456789ABCDEFU+10A6x𐩠𐩡𐩢𐩣𐩤𐩥𐩦𐩧𐩨𐩩𐩪𐩫𐩬𐩭𐩮𐩯U+10A7x𐩰𐩱𐩲𐩳𐩴𐩵𐩶𐩷𐩸𐩹𐩺𐩻𐩼𐩽𐩾𐩿

 גלריה 
 תמונות מהמוזיאון הלאומי של תימן:

 תמונות מהמוזיאון הצבאי של תימן:

 ראו גם 
 הערביסט והארכאולוג אדוארד גלזר
 הגאוגרף קרל רתיינס

 מקורות נוספים 



 .
 קישורים חיצוניים 

 המוזיאון הלאומי סמיתסוניאן להיסטוריה של הטבע
 הכתב הדרום-ערבי העתיק באתר אומניגלוט
שפות דרום-ערב העתיקות באתר אומניגלוט

 הערות שוליים 

קטגוריה:אבג'דים
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:בלשנות שמית
קטגוריה:חצי האי ערב: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:כתב מימין לשמאל
קטגוריה:עומאן: היסטוריה
קטגוריה:ערב הסעודית: היסטוריה
קטגוריה:תימן: היסטוריה