שנת 66' הייתה טובה לתיירות

שנת 66' הייתה טובה לתיירות הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של עמית גורן.

הסרט
עמית גורן, המספר בסרט, מביא בו את סיפור ההגירה של משפחתו מישראל לארצות הברית. אמו ניצה נולדה בישראל (ב-1935 לערך). אביו חיים נולד במצרים (ב-1929 לערך) ובגיל 22 בא לישראל דרך צרפת. כאן עיברת את שמו, נישא לניצה ועבד בתל אביב כסוכן נסיעות. בשנת 1966 היגרה המשפחה לניו יורק עם עמית הבכור, בן 9, ואחיו יואב בן 4 ויובל בן שנתיים. אביו הסתגל היטב למעבר ושיפר את פרנסת המשפחה. אמו סלדה מהמעבר, נותרה ישראלית בליבה ועם הזמן מצאה נחמה בעיסוק בפיסול. עמית, שחש שנתלש מביתו עם המעבר, שב לישראל בגיל 19 כדי לשרת בצה"ל, למד בארצות הברית ובגיל 27 שב לתל אביב והקים משפחה. אחיו נשארו בארצות הברית - יובל בניו יורק ויואב, שהתארס עם אמריקאית ממוצא סיני, עבר ללוס אנג'לס. בסרט, 25 שנים לאחר המעבר לארצות הברית, מבקר עמית עם בני משפחתו בתחנות השונות בחייהם, כולל אלכסנדריה שבמצרים, ומשוחח עמם על רגשותיהם ועל תחושות הזהות שלהם כמהגרים, השונות זו מזו. בשלהי הסרט מתועדת חוויית השהייה במקלט של עמית ומשפחתו במהלך מלחמת המפרץ.

שם הסרט נובע מאמירתו של חיים גורן לבנו כי 1966, השנה שבה היגרו לארצות הברית, הייתה שנה טובה מאוד. במענה לכך אמר עמית לאביו: "זו הייתה שנה רעה מאוד בשבילי". חיים השיב "זו הייתה שנה טובה לתיירות" וניצה צחקה צחוק מר.

הפקה
עמית גורן ביים את הסרט וכתב את התסריט לו. הצילום נעשה על ידי איתן חריס ועמית גורן. עורכת הסרט הייתה טלי הלטר שנקר. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי יואב גורן ומעצב פס הקול היה עופר ובמן. הסרט הופק על בסיס 50 שעות צילום שהתפרשו על פני תקופה של שנה וחצי.

פרסים
הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 1992. באותה שנה זכה גם בפרס וולג'ין לסרט התיעודי הטוב ביותר במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים.

קישורים חיצוניים

 הסרט בערוצו של עמית גורן באתר יוטיוב
 על הסרט, באתר אישים
 ההצעה המקורית של עמית גורן לסרט בתוספת כתבה מכתב העת "סינמטק, 1992
 יעל גבירץ, אבא החליט לרדת, ידיעות אחרונות, 3 ביולי 1992

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:הגירה ועלייה בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1992