יתרון מדינת הבית

יתרון מדינת הבית (באנגלית: Home state advantage) הוא מושג בפוליטיקה של ארצות הברית המתייחס במיוחד לבחירות לנשיאות ארצות הברית. עיקרון זה מניח שמועמד לנשיאות ארצות הברית יזכה בשיעור קולות גבוה יותר במדינת הבית שלו בהשוואה למדינות אחרות עם פרופיל אוכלוסייה דומהMichael S. Lewis-Beck and Tom W. Rice, "Localism in Presidential Elections: The Home State Advantage", American Journal of Political Science, Vol. 27, No. 3 (Aug., 1983), pp. 548-556..

ההגדרה של "מדינת הבית" עשויה להיות מורכבת לעיתים, למשל כאשר המועמד נולד וגדל במדינה אחת אך השיג הצלחה פוליטית במדינה אחרת או במקרים שבהם מועמד זכה להכרה פוליטית במספר מדינות לפני שהגיש את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית.

בעוד שמועמדים רבים ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב במדינת הולדתם, ארבעה נשיאים בלבד (ג'יימס פולק, וודרו וילסון, ריצ'רד ניקסון ודונלד טראמפ) ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב קולות במדינות מגוריהם. פולק הוא הנשיא הנבחר היחיד שלא זכה לרוב קולות לא במדינת הולדת (קרוליינה הצפונית) ולא במדינת מגוריו בזמן מערכת הבחירות (טנסי). באופן דומה, מועמדים רבים לנשיאות הפסידו בבחירות למרות שזכו לרוב קולות במדינת הבית שלהם, לדוגמה וולטר מונדייל שהתמודד מול רונלד רייגן בבחירות 1984, הפסיד ב־49 מדינות וניצח אך ורק במדינת הבית שלו, מינסוטה. לעומת זאת, המועמד אל גור לא גרף את רוב הקולות בבחירות 2000 במדינת הבית שלו – טנסי (שאותה ייצגו הן גור והן אביו בסנאט של ארצות הברית) – והיה למועמד הבולט הראשון לנשיאות שלא זכה ברוב הקולות במדינת הבית שלו מאז שהפסיד ג'ורג' מקגוורן במדינת הבית שלו, דרום דקוטה, בבחירות 1972.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ארצות הברית: פוליטיקה
קטגוריה:ביטויים ומושגים פוליטיים אמריקאיים