איילט סיליסטרה

איילט סיליסטרה (בטורקית עות'מאנית: ایالت سیلیستره), לימים איילט אוזי (בטורקית עות'מאנית: ایالت اوزی) כלומר פרובינציית אוצ'קיב היה איילט של האימפריה העות'מאנית לאורך הים השחור והגדה הדרומית של נהר הדנובה בדרום מזרח אירופה. מבצר אקרמן היה תחת תחום שיפוטו של האיילט. שטחו המדווח במאה ה-19 היה .

 היסטוריה 
האיילט הוקם בשנת 1593 כביילרביילריק של אוזי (באוקראינית: Očakiv) משטחה של נסיכות קארוונה לשעבר, לימים דוברוג'ה, אשר הייתה במקור סנג'ק סיליסטרה של איילט רומליה.

הוא נקרא על שם סיליסטרה, מכיוון שהמושל התגורר לעיתים קרובות במבצר זה על הדנובה. בסביבות שנת 1599 הוא הורחב והועלה לרמה של איילט ככל הנראה כיתרון למושל הכללי הראשון שלה (ביילרביי), החאן של חצי האי קרים. האיילט כלל את האזורים של דוברוג'ה, בודג'אק (בסרביה העות'מאנית) וידיסן וכלל את העיירות וארנה, קוסטנדג'ה (קונסטנצה), אקרמן (בלהורוד-דניסטרובסקי) וחדג'יביי (אודסה) עם בירת המחוז במבצר סיליסטרה (כיום בבולגריה) או אוזי (כיום אוצ'קיב באוקראינה).

במאה ה-17, איילט סיליסטרה הורחב דרומה ומערבה וכלל את רוב בולגריה של ימינו והחלק האירופי של טורקיה כולל העיירות אדריאנופול (אדירנה), פיליבה (פלובדיב), ווידין. בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18, סדרה של המלחמות העות'מאניות-רוסיות הביאו לקיצוץ שטח האיילט במזרח בגבול עם רוסיה ובסופו של דבר לסיפוח כל שטחי Yedisan ובוג'אק עד הדנובה עד לשנת 1812.

איילט אדירנה הוקם מדרום לאיילט סיליסטרה בשנת 1830. עם הרפורמות המינהליות העות'מאניות בשנת 1864, צורף איילט סיליסטרה לווילאייט הדנובה.

 חלוקה מנהלית 
האיילט כלל שמונה סנג'קים בין השנים 1700–1730:

 סנג'ק אוזי
 סנג'ק סיליסטרה
 סנג'ק וידין
 סנג'ק ניגבולו
 סנג'ק קירק קיליזה
 סנג'ק צ'ירמן
 סנג'ק ויזה
 סנג'ק טאגאן גצ'ידי סנג'קים בראשית המאה ה-19:

 סנג'ק ניגבולו
 סנג'ק צ'ירמן
 סנג'ק ויזה
 סנג'ק קירק קיליזה
 סנג'ק אקרמן
 סנג'ק וידין

 הערות שוליים 

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: איילטים
קטגוריה:בולגריה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית