מומיית מערת הרוח

ממוזער|302x302 פיקסלים| מומיית מערת הרוח כפי שנמצאה עטופה בחומר שנחנטה בו.
מומיית מערת הרוח (באנגלית: Spirit Cave mummy) היא המומיה האנושית הקדומה ביותר שנמצאה בצפון אמריקה. המומייה התגלתה בשנת 1940 במערת הרוח, כ-21 ק"מ מזרחיתApprox. ,  לפאלון, נבדה, שבארצות הברית, על ידי בני הזוג הארכאולוגים, סידני וג'ורג'יה וילר. המומיה שנבדקה שייכת לגבר כבן 40 וניתוח השרידים הראה דמיון גנטי לאנשים הילידים בצפון ודרום אמריקה ובשנת 2016 הוחזרו השרידים לשבט פאלון פאיוט-שושון שבנבאדה. המומיה של מערת הרוח הייתה אחת הראשונות שתוארכו באמצעות ספקטרומטר. גילויו וניתוחו העניקו תובנה רבה ומוטיבציה למחקר נוסף על הכרונולוגיה של האגן הגדול המערבי.

הגילוי
בני הזוג וילר, שעבדו בוועדת הפארקים של מדינת נבדה, בחנו אתרים ארכאולוגיים אפשריים למניעת אובדן ממצאים ארכאולוגים עקב כריית גואנו. עם כניסתם למערת הרוח גילו שרידים של שתי מומיות עטופים באריג עשוי . קבוצה אחת של שרידים, קבורים עמוק יותר מהשני, מומייה אחת חנוטה חלקית (הראש וכתף ימין). מומייה שנייה אף היא חנוטה חלקית (מומיה של מערת הרוח בפועל) עליה מוקסינים ושמיכה מעור ארנב בתנוחת קבורה. הארכאולוגים, בסיוע התושבים המקומיים, חילצו בסך הכל שישים ושבעה חפצים מהמערה.

פריטים אלה נבדקו במוזיאון המדינה של נבדה, שם הוערכו בתחילה שהם בני 1,500 עד 2,000 שנה. הם הופקדו במתקן האחסון של מוזיאון מדינת נבדה בקארסון סיטי, שם שהו במשך חמישים וארבע השנים הבאות.

 מערת הרוח 
מערת הרוח נמצאת בגובה של 4,154 רגל למרגלות הרי הסטילווטר,The Men from Spirit Cave and Wizard's Beach. Mammoth Trumpet, 1997 מצפון-מזרח לפאלון שבנבאדה.map of the area קווי דמיון ביולוגיים בין שרידים שנמצאו במערת הרוח הראו קשר הדוק עם שרידים ארכאולוגים שנמצאו באזור.

 תארוך הממצאים 
בשנת 1996 בחן האנתרופולוג ריברסייד ר'ארבי טיילור מאוניברסיטת קליפורניה שבע עשרה מהממצאים של מערת הרוח באמצעות ספקטרומטריית מסה. התוצאות הראו כי המומיה הייתה בת כ-9,400 שנים, עתיקה יותר מכל מומיה צפון אמריקאית שהייתה ידועה בעבר. חוקרים מעריכים שמותו של אדם זה אירע בערך בשנת 7420 לפני הספירה.

הממצאים פורסמו ברבעון ההיסטורי של נבדה בשנת 1997 ומשכו תשומת לב משמעותית מהקהילייה המדעית ברחבי העולם.

ניתוח DNA 
במרץ 1997 טענו בני שבט פאלון פאיוט-שושון לבעלות על הממצאים.

בשנת 2000 לא הצליח מחקר גנטי נוסף לקבוע זיקה מוחלטת של השרידים.

בספטמבר 2006 הכריע בית המשפט המחוזי של מחוז נבדה בארצות הברית בתביעה של שבט פאלון פאיוט-שושון ואמר כי הלשכה לניהול קרקעות טעתה בדחיית ראיות ללא הסבר מלא. צו בית המשפט החזיר את הנושא לוועדה המחוזית לעיון מחדש של הראיות.

באוקטובר 2015 אסף אסקה וילרסלב, מנהל מכון למחקר גנטי באוניברסיטת קופנהגן, דגימות עצם ושיניים מהשרידים באישור שבט פאלון פאיוט-שושון. ניתוח DNA הצביע על כך שהשרידים דומים לקבוצות ילידים בצפון ודרום אמריקה. ב-22 בנובמבר 2016 הוחזרו השרידים לשבט.
וילרסלב השתתף בקבורת השרידים בשנת 2018 על ידי בני השבט.

בנובמבר 2018 דיווחו חוקרים כי רצף ה-DNA של השרידים שימש במחקר אודות פלאו-אינדיאנים.

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:חנוטים
קטגוריה:חניטה
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים