אשף מולוסוס מדומה

אשף מולוסוס מדומה (שם מדעי: Molossops) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשפיים ובו 2 מינים שחיים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1865 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ושמו המדעי מציין את דמיונו לסוג אשף מולוסוס, על אף שהקרבה הפילוגנטית והחיצונית בין השניים מועטת. בעבר הסוג כלל 2 מינים נוספים שקיבלו מאוחר יותר מעמד של טקסונים מונוטיפים: אשף קבררה ואשף מאטו גרוסו. בטקסונומיות מסוימות, הסוג עדיין מופיע ככזה המכיל 3 או 4 מינים.
תיאור ואנטומיה
אשף מולוסוס מדומה בעל גוף גוצי שמנמן, גולגולת חרוטית, מצח שטוח ומשופע ופנים רחבות וכלביות. כנפיו צרות וארוכות ומתרחבות בקצה. האוזניים משולשות וקצרות יחסית, אך ארוכות בהרבה משל אשף מולוסוס ואינן מתחברות במצח; בנוסף, אין להן עיטור עור גדול בבסיס. העיניים קטנות, החוטם ארוך ושטוח, האף גדול ובעל נחיריים עגולים שמוקפים בבליטות. השפתיים עבות, הלוע קצר, גמיש ומחודד והלסתות והשיניים חזקות. האצבעות דקיקות עם טפרים קטנים חדים. הזנב ארוך ועבה, וכנף הזנב משולשת.

אורך הראש והגוף של אשפי מולוסוס 40–68 מ״מ, אורך הזרוע 27–40 מ״מ ואורך זנבו 19–37 מ״מ; משקלם 4–9 גרם כאשר הנקבות קטנות מן הזכרים. מבחינה פילוגנטית, הוא קרוב במיוחד לאשף הכלבי ואשף קבררה ולאחר מכן לאשף מאטו גרוסו ולסוג אשף מדומה. מבחינה חיצונית, ניתן למצוא קווי דמיון רבים בינו לבין מינים ממשפחת הנשפוניים.

הפרווה של אשף המולוסוס המדומה קצרה וצפופה עם צווארון עבה וארוך סביב העורף והצוואר. צבעה הכללי נע בין אדמדם לחום שוקולד, חום קינמון, אוכרה, זהוב, צהוב או כתום, כשאזור הראש והצוואר נוטה להיות כהה יותר. הגחון והחזה חיוורים בדרך כלל ונעים בין צהבהב ללבנבן. הפנים, הכנפיים והאוזניים שחרחרות בעוד שהלוע, השוקיים, הרגליים והזרועות בצבע בורדו או ורוד.
תפוצה וביולוגיה 
אשף מולוסוס מדומה מצוי באמריקה הדרומית. מלבד ארגנטינה, שני המינים נוכחים בכל המדינות הבאות: ברזיל, פרגוואי, בוליביה, פרו, אקוודור, קולומביה, וונצואלה, סורינאם, גיאנה וגינאה הצרפתית.

התפוצה הגאוגרפית של הסוג משתרעת מהיער האטלנטי לעבר ביצות הפנטנל, ערבות הפמפס, ומשם לאורך המורדות הצפוניים של הרי האנדים, אגן האמזונאס הסראדו והקטינגה. בית הגידול כולל סוואנה טרופית או דוקרנית, יער נשיר יבש, יער גשם טרופי, יער מנגרובים ובתה.

אשפי מולוסוס הם יונקים חברותיים שחיים בקבוצות קטנות של 3–15 פרטים. הם פעילים בשעות הדמדומים והלילה וניזונים מחרקים שאותם הם מאתרים באמצעות איכון-הד. האשף משתמש בשני סוגי קריאות הד: סוג אחד לשטח פתוח וסוג אחד לשטח סבוך מרובה עצמים. התזונה שלו כוללת עשים, חיפושיות, זבובים, פשפשאים וחגבאים. יש לו יכולת טיסה מהירה והוא מחפש מזון בעיקר בשטחים פתוחים. את שעות היום האשפים מבלים בעיקר בחללי עצים, גזעים, עלווה צפופה, חורים באדמה, נקיקי סלעים ומבנים נטושים.

לסוג זה אין עונת רבייה קבועה, והאשפית יכולה להיכנס להיריון מספר פעמים בשנה כשבכל פעם היא ממליטה צאצא יחיד. התנשמת הלבנה היא הטורפת העיקרית של הסוג.
מינים
בסוג זה 2 מינים:
אשף מולוסוס אדמוני (Molossops neglectus)
אשף מולוסוס גמדי (Molossops temminckii)
קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:אשפיים