אשמן כנף-ארנק

אשמן כנף-ארנק (שם מדעי: Balantiopteryx) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשמניים ובו 3 מינים שחיים בעיקר באמריקה המרכזית. הסוג הוקם בשנת 1867 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס, והוא קרוי על שם ארנקי העור שתלויים על כנפיו. המין קרוב מבחינה גנטית וחיצונית לסוג אשמן כנף-שקיק.
תיאור ואנטומיה
למיני האשמן הארנקי גוף דק וקומפקטי, ראש משולש, פנים קטנות וכנפיים ארוכות וצרות. החרטום נפוח וחרוטי וקצהו מתחדד באופן קיצוני ופונה בזווית מעלה. העיניים גדולות ושחורות, האף קטנטן והשפה התחתונה עודפת על העליונה. האוזניים בינוניות ומעוגלות עם צפירים קטנים. הסוג מתאפיין בארנק עור עם בלוטות ריח על כל כנף והוא ממוקם מול המרפק ונפתח כלפי חוץ. הארנק גדול ובולט יותר אצל הזכרים, ולקראת עונת הרבייה הוא מתמלא בנוזל ריחני שנועד למשוך את הנקבות. אורך הראש והגוף של מיני האשמן הארנקי 37–55 מ״מ, אורך הזרוע 35–49 מ״מ, אורך האוזן 10–15 מ״מ ואורך הזנב 8–21 מ״מ; משקלם 9-3.7 גרם. קרום התעופה האחורי מפותח חלקית ומכסה את מרבית הזנב, להוציא את הקצה המחודד והזקוף.

לאשמן הארנקי פרווה קצרה וצפופה. צבעה הכללי נע בין אוכרה, לערמוני, סגלגל, חום כהה, חום-כתמתם, חום אפרורי או אפור. הדפוס המפוספס שקיים אצל מספר סוגי אשמנים אינו נוכח אצל האשמן הארנקי. הפנים בצבע שחור מבריק, בורדו או ורדרד והגחון חיוור יותר משאר הגוף. הכנפיים שחורות מפוחמות או חומות כהות. האוזניים, הרגליים והזרועות בצבע בורדו או ורוד מלוכלך.
תפוצה 
מיני האשמן הארנקי מצויים בעיקר באמריקה המרכזית, ובמידה פחותה גם בצפון אמריקה הדרומית. טווח התפוצה שלהם כולל את מרכז ומערב מקסיקו, בליז, גואטמלה, הונדורס, אל-סלבדור, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה ואקוודור. בית הגידול מורכב מיער גשם טרופי נשיר או ירוק-עד, סוואנה טרופית, בתה חופית ויער עננים עד רום 1,500 מטר מעל פני הים.
אקולוגיה
ממוזער|ימין|230 פיקסלים|אשמני כנף-ארנק אפורים.
האשמנים הארנקיים פעילים בדמדומים ובלילה, ויוצאים לפעילות קצת לפני השקיעה. הם עטלפים חברותיים שחיים בקבוצות קטנות של 25 פרטים עד מושבות גדולות של 10,000 פרטים; עם זאת, גם במושבות המוניות הם מקפידים על ריחוק חברתי של כ-20 ס״מ בין עטלף לעטלף. האשמנים אינם טריטוריאליים וחולקים את מקומות הלינה שלהם עם עטלפים ממינים אחרים. בשעות היום, הם שוכנים במערות, צוקים, חללי עצים, מכרות, מנהרות, גשרים, רפתות ומבנים נטושים והגורם העיקרי בבחירת מקום המקלט הוא רמה גבוהה של לחות. לרוב הם נחים על קירות אנכיים במקום להיתלות על התקרה, ואוחזים בקיר בידיהם ורגליהם.

האשמנים הארנקיים הם אוכלי חרקים; התזונה שלהם מורכבת מיתושים, זבובים ופרפראים קטנים שאותם הם צדים מעל חופת היער או בשטחים פתוחים, והם עשויים לנוע עד 11 ק״מ ממקום הלינה במהלך חיפוש אחר מזון. הם עפים לאט יחסית, כשהזכר עף במהירות של 9.76 קמ״ש והנקבה בסביבות 9.14 קמ״ש. האשמנים מעדיפים לאתר את טרפם באמצעות חוש השמיעה והראיה, אך בעת הצורך משתמשים גם באיכון-הד. הם משמשים כמזון עבור תנשמת, בואשן, חוטמן ומיני חתוליים.

עונת הרבייה של האשמנים מתרחשת בין ינואר לפברואר, והנקבה ממליטה גור יחיד בין סוף יוני לאמצע יולי. ההיריון נמשך 4.5 חודשים, והגור נולד מפותח למדי; הוא מסוגל לעוף תוך שבועיים בלבד, אך למרות נשאר לצד אימו במשך 9 שבועות. האשמנית נושאת את הגור רק בשבוע הראשון ללידתו, ולאחר מכן מניחה אותו במקום המקלט בזמן שהיא יוצאת לחפש מזון. האשמנים הצעירים הופכים לעצמאיים בגיל 2–3 חודשים ועוזבים את המושבה.
מינים
בסוג זה 3 מינים:
 אשמן כנף-ארנק אפור (Balantiopteryx plicata) - מקסיקו עד צפון קולומביה.
 אשמן כנף-ארנק חום (Balantiopteryx infusca) - דרום מקסיקו ובליז.
 אשמן כנף-ארנק תומאס (Balantiopteryx io) - צפון קולומביה ואקוודור.
קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:אשמניים