קשחר

קשחר הוא מקבץ בנייה בלתי חוקית בפזורה הבדואית, הנמצא על הר הנגב, בצמוד לכביש 40 ולכביש הגישה לבסיס רמון, כ-2.5 ק"מ צפון-מערבית לשרידי העיר הקדומה עבדת.

קשחר מתפרש על פני שטח של כ-2,500 דונם, אולם סך הנפשות בה עמד ב-2020 על כ-500 איש בלבד, בכ-100 משפחות גרעיניות.

 היסטוריה 
קשחר נוסדה ב-1992 כאשר שבע משפחות בדואיות משבט הסראחין פלשו לאזור באופן בלתי חוקי לאחר שביתה שקיימו מול הכנסת. קשחר הוא אחד משלושה מקבצי בנייה בלתי חוקית באזור רמת הנגב אשר המדינה הייתה מעוניינת לאחדם. בשנת 2012 החליטה המדינה לקבצם למתחם אחד באזור שדה בוקר, אך לאור התנגדות התושבים במקבץ הקיים במקום היעד, המליצה הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של תשתיות לאומיות לבנות את היישוב במקומו של קשחר, ונתנה ליישוב המתוכנן את השם "עבדה" (בערבית: "عبدة"). תוכננו לקום במקום 500 יחידות דיור על שטח של כ-1,500 דונם. במסגרת המשא ומתן להקמת ממשלת ישראל השלושים ושש הושג בהסכם הקואליציוני עם הרשימה הערבית המאוחדת כי יישוב זה יוכר כחוקי תוך 45 ימים מכינונה. אולם תוכנית זו מעולם לא יצאה לפועל.

הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:כפרים בדואים לא מוכרים בנגב