יחסי סרביה–פולין

יחסי סרביה–פולין הם יחסי החוץ בין פולין וסרביה. היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1919 בין ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים והרפובליקה הפולנית השנייה.

 ימי הביניים 
ידוויגה, מלכת פולין הייתה ממוצא סרבי חלקית, דרך המלך סטפן דראגוטין משושלת נמנג'יץ. כנרים סרביים הוזכרו בחצר המלך הפולני ולדיסלב השני יגיילו בשנת 1415.

האביר הפולני זאווישה צ'ארני, שהצטרף למלחמתו של המלך הבוהמי זיגיסמונד נגד העות'מאנים, נפל במצודת גולובץ' שבמזרח סרביה בשנת 1428; ישנו לוח הנצחה על המבצר לכבודו. המפקד ההונגרי יאנוש הוניאדי הוביל מערכה ארוכה נגד העות'מאנים בשנים 1443–1444, מלווה בוולדיסלב השלישי, מלך פולין והונגריה, עריץ סרבי Đurađ Branković, ווויווד ולאכי ולאד דראקול, וקבוצה פולנית. הם צעדו ברחבי סרביה והביסו את העות'מאנים.

מקורם של ההוסרים הפולניים (פרשים) ביחידות שכירים של לוחמים סרבים גולים, מקורו של המושג בסרביה בסוף המאה ה-14. האזכור העתיק ביותר של הוסרים במסמכים פולניים הוא משנת 1500, אם כי הם כנראה שירתו קודם לכן.

 היסטוריה מודרנית מוקדמת 
לאחר הכיבוש העות'מאני של סרביה, גוסלים (כנרים) סרבים מצאו מקלט ברחבי אירופה, כאמור במקורות. משוררים פולנים של המאה ה-17 הזכירו ביצירותיהם את השירה האפית הסרבית ואת המפל.

 היסטוריה מודרנית 
 המאה ה-19 
לאחר מרד נובמבר (1830–1831) ברחו המהפכנים הפולנים לנסיכות סרביה. מפקד סרבי, ופוליטיקאי מאוחר יותר, Ilija Garašanin יצר קשר עם המהגרים הפולנים האלו. היה זה פולני, אדם צ'רטוריסקי, שיזם את פרויקט Načertanije (מבשר סרביה הגדולה).

המשורר הפולני הגדול אדם מיצקביץ' חשב מאוד על שירה אפית סרבית, ובחר בה כנושא של הרצאות בקולג' דה פראנס.

הסרבים והפולנים היו חלק מארגוני סוקול הפאן-סלאביים, יחד עם מדינות סלאביות אחרות.

 מלחמת העולם הראשונה 
במרץ 1914 נחתו באודסה כוחות מדינות ההסכמה, שכללו כוחות סרבים, צרפתים, פולנים ויוונים. בשנת 1918 היו הסרבים והפולנים יחד עם הסינים חלק מ"קורפוס הקצינים", יחידת הקונסול הרוסי בחרבין.

 מלחמת העולם השנייה 
סרבים ופולנים היו מהקורבנות הסלאביים הגדולים ביותר של פשעי מלחמה נאציים באירופה. הנאצים ראו את כל הפולנים והסרבים כתת-אדם. פולנים אתניים רבים וסרבים אתניים מתו במחנות ריכוז, או במהלך קרבות גרילה בתגובה. פולנים הצטרפו לפרטיזנים היוגוסלביים בתחילת המלחמה. הפרטיזנים היוגוסלביים הושוו לעיתים קרובות למדינת המחתרת הפולנית ולתנועת ההתנגדות הפולנית שהייתה תנועת הגרילה האנטי-נאצית הגדולה ביותר באירופה כולה.

בהרי סרביה בשנים 1942–1943 היו שלוש פלוגות פולניות הקשורות לצ'טניקים. כללי לוחמת צ'טניק פורסמו לראשונה בפולנית ואז תורגמו לסרבית .

ב-1 ביוני 1944 הוקם חיל האוויר הבלקני על ידי הבריטים. היו בה בעיקר טייסת יוגוסלבית בריטית, אך גם איטלקית, וטייסת פולנית.

 יחסים פוליטיים 
 קוסובו 
ממוזער|160x160 פיקסלים| פגישתו של בוריס טאדיץ' עם לך קצ'ינסקי, בישיבת האספה הכללית של האו"ם בספטמבר 2008
הדעה הפולנית על התערבות נאט"ו ביוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו (1998–1999) הייתה מעורבת: 37% העדיפו מעורבות ואילו 43% היו נגד. הממשלה החליטה לטובת פעולה בהובלת נאט"ו לשם הפסקת אש בסכסוך. במהלך הפצצת נאט"ו על יוגוסלביה במאי 1999, סקר מצא כי 51% חושבים שהתקפות מוצדקות, 26% התנגדו. סקר אחר מצא 53% בעד ו-35% התנגדו.

קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 ופולין הכירה בה ב-26 בפברואר 2008. פולין הייתה המדינה הסלאבית הראשונה שעשתה זאת.

בספטמבר 2008, נשיא פולין, לך קצ'ינסקי, הצהיר כי הסיבה המקורית למלחמת דרום אוסטיה 2008 לא הייתה המבצע הגאורגי, אלא ההכרה בעצמאות קוסובוLet's First Help Georgia, Then Talk about Russia וכי הוא יחסום ניסיונות לכונן יחסים דיפלומטיים של פולין עם קוסובו ברמת השגרירות; עם זאת, הממשלה לא הציעה לשלוח שגריר לפרישטינה.

ההכרה בעצמאות קוסובו ספגה ביקורת בפולין. עשרות הפגנות אורגנו על ידי קבוצות שונות בפולין לתמיכה בעניין הסרבי בקוסובו, כאשר חלקן מושכות עד 1,500 עד 2,000 איש. ארגון בשם "פולנים לקוסובו הסרבית" הוקם במטרה לספק ולסייע לסרבים בקוסובו.

כמו כן פולין חברה באיחוד האירופי וסרביה מועמדת לאיחוד האירופי.

 שמירת שלום 
לפולין היו (נכון ליולי 2009) 274 חיילים ששירתו בקוסובו כשומרי שלום בכוח קוסובו בהנהגת נאט"ו. במקור היו 800 חיילים פולנים ב-KFOR."Kosovo Force (KFOR)" www.nato.int Link accessed 21-07-09

 יחסי תרבות 
השפות הפולנית והסרבית, שתיהן חלק מהשפות הסלאביות (ענפים מערביים ודרומיים, בהתאמה), קשורות אך אינן מובנות הדדית.

קאיה i Bregović - אלבום שנוצר על ידי זמר פולני קאיה והמוזיקאי הסרבי גוראן ברגוביץ' הפך לרב מכר לאחר השקתו בשנת 1999.

 פולנים בסרביה 
ישנם מסמכים על קצינים פולנים שהשתתפו במרד הסרבי הראשון (1804–1813). במחצית השנייה של המאה ה-19, במיוחד לאחר דיכוי מרד ינואר בפולין (1864), הגיעו לסרביה כ-20 רופאים פולנים, שרובם התיישבו ונתנו תרומה רבה להתפתחות התרבות הרפואית בסרביה. הליגה של יוגוסלביה – פולין הייתה פעילה בתקופה שבין מלחמות העולם, במטרה לשיתוף פעולה כלכלי ותרבותי עם פולין. חברי הליגה עזרו לחיילים ואזרחים פולנים שבסתיו 1939 ברחו מרומניה דרך יוגוסלביה למערב. מיד לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לסרביה כמה עשרות נשים פולניות עם בעליהן הסרבים. הם נפגשו במחנות כפייה וריכוז בגרמניה. החלק הגדול ביותר בפולוניה (הפזורה הפולנית) בסרביה מורכב מנשים שנישאו ביוגוסלביה בשנות ה-60 וה-70. במהלך מלחמות יוגוסלביה, כאשר יוגוסלביה התפצלה, פולנים רבים ובני משפחותיהם חזרו לפולין או היגרו למערב. על פי שגרירות פולין בסרביה, ישנם בסביבות כ-1,000 אזרחים פולנים. אלה אנשים שנולדו בפולין, כמו גם צאצאיהם מנישואין מעורבים. מלבד בלגרד, מספרים גדולים יותר קיימים בניש, נובי סאד, קרליובו, ורניצ'קה באניה וסובוטיצה.

 סרבים ממוצא פולני 
הטייסים הסרבים טדיג'ה סונדרמאג'ר וסטניסלב סונדרמאג'ר, הלוחם הצעיר ביותר בקרב סר (1914), היו ממוצא פולני. לקצין ולעיתונאי סרבי סטניסלב קרקוב (1895–1968) היה אב ממוצא פולני. העיתונאי והאנליטיקאי הצבאי מירוסלב לזנסקי הוא ממוצא פולני. במאי הקולנוע והפרשן הפוליטי בוריס מלאגורסקי הוא ממוצא פולני רחוק.

 נציגויות דיפלומטיות 
 פולין מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
 סרביה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ