נאום ולדימיר פוטין בפני ועידת מינכן לביטחון (2007)

נאום מינכן הוא נאום שנשא נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין בוועידת מינכן לביטחון ב-10 בפברואר 2007. הנאום הוקדש לנושא החד-קוטביות בפוליטיקה העולמית המודרנית, לחזון מקומה ותפקידה של רוסיה בעולם המודרני, תוך התחשבות במציאות ובאיומים הנוכחיים.

לאחר מכן, ב-24 באוקטובר 2014, נשא פוטין את "נאום ולדאי" בעל נושא דומה, אשר אנליסטים רבים ראו בו "המשך נאום מינכן".COHEN: Putin’s Valdai folly — Washington TimesTASS: World — Financial Times: Putin’s Valdai speech one of most important foreign policy statements

 הודעות מפתח 
פוטין הדגיש את סירובו למודל חד-קוטבי של עולם שבו מדינה אחת שולטת ללא מגבלות: "עבור העולם המודרני, מודל חד קוטבי הוא לא רק בלתי מקובל, אלא בדרך כלל בלתי אפשרי." לדבריו, ארצות הברית מהווה דוגמה למדינה שבה מערכת החוק שלה חצו גבולות לאומיים באופן נרחב בכל התחומים — כלכלה, פוליטיקה והומניטריות — והשפיעו על מדינות אחרות מבלי להתחשב בריבונותן. בהקשר זה, הוא ציין כי המנגנון החוקי היחיד שיכול להורות על שימוש בכוח צבאי כטיעון אחרון חייב להיות מוסדר דרך אמנת האו"ם. עם זאת, הוא הביע הערכה לכל מהלך אמריקאי שקוף ואחראי בתחום הצבאי: "אם היום שר ההגנה החדש של ארצות הברית יודיע לנו שארצות הברית לא תסתיר את התחמושת הנוספת הללו לא במחסנים, ולא מתחת לכרית ולא מתחת לשמיכה, אני מזמין את כולם לקום ולברך את זה בעמידה."

פוטין הביע חשש מפעולות מערביות באירופה, במיוחד בהקשר של נאט"ו: "נאט"ו דוחפת את כוחותיה הקדמיים לגבולות מדינתנו, ואנחנו מקפידים על האמנה, לא מגיבים בשום צורה לפעולות אלה". הוא תהה על אי-הקיום של הבטחות מערביות לאחר פירוק ברית ורשה: "מה קרה להבטחות שנתנו השותפים המערביים לאחר פירוק ברית ורשה?" בכך הדגיש את תחושת האי-צדק ביחס להרחבת נאט"ו מזרחה.

בזירה הכלכלית, פוטין מותח ביקורת על מדיניות המערב כלפי מדינות העולם השלישי, ששילבה סיוע מסוים עם ניצול כלכלי: "ביד אחת מחולקת 'עזרת צדקה' וביד השנייה - לא רק נחשלות פיגור כלכלי, אלא גם גובים רווחים". הוא גם התייחס למוסדות בינלאומיים כמו הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, שלדבריו נוצלו לקידום אינטרסים של מדינה אחת או קבוצת מדינות: "הם מנסים להפוך את ה-OSCE לכלי וולגרי להבטחת האינטרסים של מדיניות חוץ של אחת או קבוצת מדינות ביחס למדינות אחרות".

פוטין הדגיש את המסורת ההיסטורית של רוסיה במדיניות חוץ עצמאית, והבהיר כי היא לא תוותר על זכות זו: "רוסיה היא מדינה עם יותר מאלף שנות היסטוריה, וכמעט תמיד היא נהנתה מהזכות לנהל מדיניות חוץ עצמאית. אנחנו לא הולכים לשנות את המסורת הזו היום". לצד זאת, הוא ציין את הצורך בתחרות כלכלית הוגנת והביע נכונות להסכמה על עקרונות מסוימים עם האיחוד האירופי, אך התנגד ליישום אמנות שעלולות לפגוע בריבונותה של רוסיה: "ביטחון כלכלי הוא תחום שבו כל אחד צריך לדבוק באותם עקרונות. אנחנו מוכנים להתחרות בהגינות [...] רוסיה אינה מתנגדת להסכמה על עקרונות היחסים עם האיחוד האירופי בתחום משאבי האנרגיה. עקרונות אמנת האנרגיה מקובלים בדרך כלל, אך עצם האמנה אינו מתאים לרוסיה". תזה זו קבעה מראש את הסירוב הסופי של רוסיה מהסכם האיחוד האירופי בתחום האנרגיה, המעוגנת בנסיגתה מאמנת האנרגיה ב-6 באוגוסט 2009.

 תגובות 
ממוזער| פוטין ומזכיר ההגנה האמריקני רוברט גייטס במינכןנאומו של פוטין במינכן עורר פולמוס נרחב במערב, בעיקר בארצות הברית, ונחשב בעיני נציגים אמריקאים כהצהרה החריפה ביותר של מנהיג רוסי שעלול להביא לחידוש המלחמה הקרהКак шпион шпиону. Министр обороны США вступил в полемику с президентом России. Lenta.ru, 12.2.2007.. למרות זאת, תגובת הממשל האמריקני הרשמי, ובראשו מזכיר ההגנה רוברט גייטס, הייתה מאופקתПутин вызвал у главы Пентагона ностальгию по «холодной войне». Lenta.ru, 11.2.2007.. הסנאטור האמריקני לינדזי גרהאם העיר: "בנאום אחד שלו הוא עשה יותר לאיחוד ארצות הברית ואירופה, ממה שהיינו יכולים לעשות בעשור". שר החוץ הצ'כי קארל שוורצנברג אמר "עלינו להודות לנשיא פוטין [...] שהוכיח באופן ברור ומשכנע מדוע נאט"ו צריכה להתרחב". החודשים שלאחר נאום מינכן התאפיינו במתיחות ורטוריקה משני צידי האוקיינוס האטלנטי, אם כי בכירים רוסים ואמריקאים הכחישו את הרעיון של מלחמה קרה חדשה.

ברוסיה, הנאום נתפס כהנחת אבן דרך למדיניות החוץ של מוסקבה בעשור שלאחר מכן. דיפלומטים ואנשי תקשורת רוסיים תיארו אותו כהתגרות במערבГеополитически мы сдали свои позиции в семьдесят пятом, חשיפת צביעותו וייצוג של רגשות הרוב ברוסיה ובעולם כלפי "אדון המערב"Антон Баумгартен. Ассиметрия или Ядрёна Феня?. כעבור עשור, בוועידת מינכן 2017, דו"ח על המשבר בסדר הבינלאומי והדמוקרטיה הליברלית, נתפס בעיני פרשנים רוסים כאישור לצדקת טענותיו של פוטין, שלפיהן הגיע לסיומו "עידן החד־קוטביות" של ההגמוניה המוחלטת של ארצות הברית. 

לקריאה נוספת
 Anatoly Reshetnikov. The Problem of Political Identity - The Meaning of Great Projects Politics in Contemporary Russia. - GRIN Verlag, 2010. - , .
 Angus Roxburgh. The Strongman: Vladimir Putin and the Struggle for Russia. - IBTauris, 2012. - , .

 קישורים חיצוניים 
 התמליל המלא וסרטון הנאום באתר נשיא רוסיה

הערות שוליים

קטגוריה:2007 ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: יחסי חוץ
קטגוריה:ולדימיר פוטין
קטגוריה:נאומים
קטגוריה:2007 בגרמניה