חוות מרקנהוף

חוות מרקנהוף (בגרמנית: Markenhof) היא חווה בשטחי הרשות המקומית קירכצרטן  בקרבת העיר פרייבורג בבאדן-וירטמברג שבגרמניה, שבה פעלה חוות הכשרה ציונית בין השנים 1919–1925.

רקע
האזכור התיעודי הראשון לחווה, שהפכה לימים למרקנהוף, הוא משנת 1397. ממנו עולה כי החווה הייתה בבעלות מנזר סנט מרגן.
בשנת 1462 מכר המנזר את החווה לעיר פרייבורג. במהלך הדורות הבאים עברה הבעלות עליה כמה שינויים עד שבשנת 1648 נרכשה החווה על-ידי מתיאס מארק (Mathias Markh) והחלה להיקרא על שמו. צאצאים של משפחת מארק החזיקו בחווה במשך הדורות הבאים עד שחרבה בשרפה שאחזה בה בשנת 1760. בהמשך בנה אותה מחדש אחד הצאצאים, סיימון מארק, אשר היה הבעלים האחרון שנשא את השם "מארק". בתו, מריה, שירשה את החווה, נישאה לאדם בשם מישל גרמלסברכר, וצאצאי המשפחה אמנם המשיכו להחזיק בחוות מרקנהוף ולעבדה, אך לא נקראו יותר בשם "מארק".

החווה הציונית ופעילותה
בשנת 1919 רכש את החווה תעשיין יהודי מפרייבורג בשם קונרד גולדמן  והפך אותה להכשרה ציונית. ההכשרה פעלה בחווה כ-6 שנים, עד 1925.

בחוות מרקנהוף התנסו הצעירים היהודים במגוון היבטים של חקלאות, תוך שימת דגש על ההיבטים הרלוונטיים לארץ ישראל. בראש וראשונה הם עברו מחזור שלם של גידול תבואה: חריש, זריעה, קציר, טיפול בתבואה, טחינתה לקמח וכמובן - אפיית לחם. תוך כדי כך למדו להפעיל את הכלים החקלאיים הנחוצים ליישום המחזור החקלאי. על שאר ההתנסויות בחווה ניתן ללמוד מתוך זיכרונותיו של שם זיו:

בוגרי החווה הציונית בארץ ישראל
על פי הרשומות באתר החווה בגרמנית הוציאה החווה הציונית כ-300 בוגרים, אולם ראובן פרנקשטיין, שחוקר את תולדות החווה וכתב עליה ספר, גורס שמדובר במספר קטן יותר: 150 עד 200 בוגרים לכל היותר.
בשנת 1921 עלתה לראשונה קבוצת בוגרים קטנה לארץ ישראל (אז פלשתינה). הייתה זו קבוצה בת שבעה אנשים, שהיו חלק מקבוצה מגובשת בחווה. בהמשך הצטרפו אליה שאר החברים ממרקנהוף וכמה חברים נוספים. הקבוצה החליפה כמה פעמים את מקום מושבה בארץ, אך בסוף התיישבה בעמק הירדן וייסדה את קיבוץ בית זרע. השם "קבוצת מרקנהוף" ניתן לה על-ידי ארתור רופין, שיצר איתה קשר עוד בגרמניה. שם זה נשאר איתה והפך למושג היסטורי, אך למעשה היו עוד "קבוצות מרקנהוף" שעלו לארץ והקימו או הצטרפו לקיבוצים וישובים שונים. קבוצת מרקנהוף הייתה, למשל, גם בבית אלפא. ההבדל הוא, שכל הקבוצות התפרקו וחבריהן התפזרו בארץ, ורק הקבוצה בבית זרע נשארה מגובשת, משמעותית ומובילה בקיבוץ.

קישורים חיצוניים

 תיאור הפעילות בארץ ישראל

 הערות שוליים 

קטגוריה:חוות
קטגוריה:בית זרע
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:באדן-וירטמברג