פרשת מעצרו ומותו של תומר אייגס

פרשת מעצרו ומותו של קא"ב תומר אייגס עוסקת במעצרו של קצין באגף המודיעין בגין עבירות ביטחוניות חמורות, החזקתו במעצר סודי תחת צווי איסור פרסום גורפים, ומותו בכלא הצבאי. לפי האישום, אייגס ביצע עבירות ביטחוניות חמורות במודע ממניעים אישיים, ולא מתוך ריגול עבור מדינה זרה או מניע כלכלי. סיבת כליאתו אסורה בפרסום, אך ב־2021 הותר לפרסם שהוא לא הואשם בעבירת בגידה ולא היה במגע עם סוכן זר. בספטמבר 2020 הוא נעצר ונכלא בכלא הצבאי כלא 6, ולאחר מכן הוא הועבר לכלא "נווה צדק". בתקופת מאסרו הוא הוחזק בחשאיות מוחלטת, לצורך אבטחה ומידור, ולתקופה שמו לא נודע לסוהרים. ב-16 במאי 2021, לאחר תשעה חודשי מעצר, נמצא אייגס בתאו ללא רוח חיים. סיבת המוות הרשמית נותרה "לא ידועה" גם לאחר בדיקות במעבדות פורנזיות בארצות הברית.

הפרשה עוררה דיון ציבורי בסוגיית הפיקוח על אסירים ביטחוניים, ובשאלת גבולות הצנזורה והשקיפות בתוך המערכת הצבאית. דבר מותו הותר לפרסום רק שבועות ארוכים לאחר התרחשותו, תחת חסותם של צווי איסור פרסום גורפים שהוטלו על כלל פרטי האירוע. רק בפברואר 2026 אושרו לפרסום שמו המלא ותמונתו.

 רקע 
תומר אייגס נולד בחיפה ב-15 באוקטובר 1996 לרונית ורון, ולו שתי אחיות. את לימודיו, מכיתה א' ועד י"ב, עשה בבית הספר הריאלי, שם נודע כילד מחונן וכ"גאון מחשבים". במקביל ללימודיו התיכוניים, השלים בין השנים 2012–2015 תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת חיפה. טרם גיוסו צבר ניסיון מקצועי משמעותי כשעבד בחברת ההייטק "פורטר" וכמפתח תוכנה בחברת הזנק בתל אביב. במישור האישי, תומר אופיין כדמות מופנמת ובודדה. ילדותו הייתה רצופה בקשיים חברתיים והצקות, דבר שהוביל אותו להסתגרות, חשדנות כלפי סמכות ולפיתוח דפוס של התמודדות עצמאית.

במרץ 2016 התגייס אייגס לאגף המודיעין ושירת ביחידה טכנולוגית מסווגת ב-8200, תחילה בדרגת קצין מקצועי אקדמאי (קמ"א) ובהמשך כקצין מקצועי אקדמאי בכיר (קא"ב). אביו תיאר אותו כחייל בריא שהתמסר ליחידה משעות השחר ועד הלילה, לרוב "עם תוצאות מדהימות". גורמי הצבא זיהו אצלו יכולות טכנולוגיות נדירות, אך בד בבד הגדירו את אישיותו כ"מורכבת וילדותית", המצריכה יחס מיוחד ומתקשה בהבחנה בין עיקר לטפל. התנהלותו המקצועית והמערכתית אופיינה כשל אדם הפועל לבדו, מתוך חוסר אמון מובנה בסמכות ובממונים עליו, ואמונה כי הבנתו המקצועית עדיפה על הוראותיהם. דפוס פעולה עצמאי זה סיפק למערכת הישגים ו"שקט תעשייתי", אך הותיר אותו ללא בקרה אפקטיבית.

המוטיבציה של אייגס לתרום לביטחון המדינה התנגשה עם תסכולו המתמשך מהבירוקרטיה הצבאית, אשר לתפיסתו עיכבה תהליכים מבצעיים חיוניים. שילוב זה הוביל אותו לעקיפת נהלים ולביצוע קיצורי דרך במטרה לייעל ולתרום למערכת, גם כאשר הדבר היה כרוך בהפרת כללים ברורה. מתח זה הגיע לשיאו בביצוע עבירת ביטחון חמורה, אשר לשיטתו נעשתה כפעולה עצמאית שנועדה לשפר את איכות המודיעין, ולא ממניעי ריגול או בצע כסף. אייגס לא העריך נכונה את חומרת מעשיו בעיני המערכת, בסוברו כי במקרה הגרוע ביותר יודח מהיחידה, אך בפועל הפעולה כמעט גרמה לנזק ביטחוני כבד. בעקבות זאת הוא נעצר מיידית והוחזק בסוד ובבידוד, תוך הטלת צו איסור פרסום גורף, מידור משפחתו מהפרטים והסתרת זהותו אף מפני אסירים אחרים.

 כתב אישום ומעצר 
בספטמבר 2020 הוגש נגד אייגס כתב אישום חמור והוא נעצר עד תום ההליכים. הפרשה לוותה בצו איסור פרסום גורף ובדיונים בדלתיים סגורות. הוא נעצר תחילה בכלא 6, ובהמשך הועבר לבית הכלא הצבאי "נווה צדק". לדברי דובר צה"ל, פעולותיו של אייגס בוצעו במודע ופגעו בביטחון המדינה, ולפי הצהרתו אייגס הודה בחקירתו ברבים מהמעשים שיוחסו לו. הרמטכ"ל דאז, אביב כוכבי, הבהיר בדיעבד כי היו אלה עבירות ביטחוניות חמורות אשר בוצעו במודע. בעקבות המקרה, הוקמה ועדת בדיקה בראשות תא"ל (במיל') נועם שער לבחינת כשלי הבקרה והמיון ביחידה.

ב-2021 פורסם כי בהליך גישור פלילי ביקשה המדינה להשית עליו עונש של עשר שנות מאסר. אך ב-2026 התירה הצנזורה הצבאית לפרסם כי בהסדר טיעון העונש הצפוי לו היה שנתיים מאסר בלבד, ובהתחשב בכך שכבר נכלא ל-9 חודשים היה עתיד להשתחרר כשנה לאחר מותו. לפי בכירים באמ"ן המקרה היה צריך להיסגר בתוך היחידה ולא בהליך פלילי משום שהמעשים שיוחסו לו נעשו מתוך אובר מוטיבציה להצליח במשימתו.

עו"ד בני קוזניץ מונה, באישור צה"ל, לייצג את אייגס. לטענת צה״ל, בניגוד לאסירים אחרים שזהותם נאסרה לפרסום, אייגס הוחזק במעצר תחת שמו האמיתי ושובץ בתא משותף עם כלואים נוספים. במהלך מעצרו לא הוחזק בבידוד, קיים קשר רציף עם סגל היחידה והאסירים סביבו. במקביל, שמר על קשר מתמשך עם סביבתו האזרחית, שכלל ביקורים של משפחתו ותקשורת עם שתיים מידידותיו.

 ההתנהלות הרפואית בבתי הכלא 
במהלך תקופת מעצרו בכלא שש, טופל תומר אייגס בתרופות פסיכיאטריות שנועדו לטיפול בקשיי שינה ובחרדה. התרופות סופקו לו בכמויות גדולות וללא בקרה מצד גורמי הרפואה בכלא. היעדר הפיקוח אפשר לאייגס לצבור את הכדורים, ואף לחלקם לאסירים אחרים. בדיעבד הוכח כי הוא קיבל כמות תרופות כפולה מהטיפול שקבע הפסיכיאטר, ולא בוצע ניתוח או ביקורת על התרופות שהחזיק ברשותו בפועל.

במרץ 2021, בעודו שוהה בתאו, התמוטט לראשונה בשעות הלילה המאוחרות. שותפו לתא התעורר לקולות חירחור ומצא את תומר מוטל על הרצפה, רועד בכל גופו ובהכרה מעורפלת. צוות הכלא זיהה כי מדובר במצב חירום החורג מיכולות הטיפול במקום, והוא הועבר לחדר המיון בבית החולים רמב"ם. שם הוא עבר סדרת בדיקות מקיפה שנמשכה כ-7 שעות. האבחנה הרפואית שניתנה הגדירה את המצב כסוג של "שיתוק שינה", מצב בו הגוף אינו מתעורר במקביל לתודעה. עם זאת, לא נערך בירור מעמיק יותר בבית החולים, שקשר בין המצב הפיזיולוגי לבין התרופות שנטל.

עם חזרתו לכלא, הסיכום הרפואי וההמלצות למינון התרופתי לא הוזנו כראוי במערכות המידע של המרפאה. בפועל, המרפאה המשיכה לספק לו כמות כפולה של כדורים וללא סנכרון בין המרשמים. בנוסף, הפסיכיאטר הצבאי מאמ"ן שרשם את הטיפול מלכתחילה, כלל לא עודכן על ההתמוטטות ועל האשפוז, וגם לא הוריו.

לאחר כחודש מהאשפוז, וכ-8 חודשים מיום המעצר, הועבר אייגס למתקן הכליאה הצבאי "נווה צדק". מתקן זה מתאפיין בפיקוח טכנולוגי הדוק, הכולל רישות מלא של התאים במצלמות אבטחה ומרכז שליטה המאויש סביב השעון. ב-24 באפריל בשעה 04:12 לפנות בוקר אירעה ההתמוטטות השנייה והקשה של אייגס, כשהוא בתאו בכלא 10 נצפה במצלמות מתקשה לעמוד, קורס, וזוחל על הרצפה אל תא השירותים, שאינו מצולם, שם הוא נופל שוב ושוהה 29 דקות מוטל על הרצפה, כאשר ידו וראשו נראים ברווח שמתחת לדלת. לאחר מכן זחל חזרה אל התא, וניסה לסמן בידו למצלמות האבטחה כדי להזעיק עזרה. למרות שהכל משודר לחדר הבקרה בזמן אמת, חולפות 43 דקות מרגע ההתמוטטות ועד שמגיעים סוהרים. אייגס נמצא מבולבל ולא ידע להסביר את פשר התעלפותו, החובשת התורנית החליטה טלפונית שאין צורך בהגעתה. הסוהרים החזירו אותו לישון ללא בדיקה רפואית, וללא דיווח על אירוע חריג, כפי שנדרש בפתיחת תא בלילה. היעדר הדיווח מנע את הקישור הקריטי לאירועי ההתמוטטות והאשפוז בחודש הקודם. במקביל המשיך לקבל תרופות פסיכיאטריות ללא פיקוח ראוי.

 מותו 
בערב חג השבועות, התנהל סדר יומו באופן שגרתי. במהלך היום, בעוד שותפיו לתא יצאו לפעילות, נותר אייגס בגפו בתא בשל סיווגו הביטחוני, שם העביר את הזמן בקריאה, צפייה בטלוויזיה ושינה. בשעה 18:30 יצא לארוחת החג בחדר האוכל, וישב בקצה השולחן ללא אינטראקציה חברתית עם יתר האסירים או הסגל. לאחר הארוחה, שנמשכה כ-45 דקות, שב לתאו. סמוך לשעה 23:00 ניסה לישון אך התקשה להירדם, קם לשירותים וחזר למיטתו. בשעה 23:21 שבו שותפיו לתא מארוחת החג והתארגנו לשינה.

בשעה 23:31, שמע אחד החיילים בתא קולות חנק מכיוון מיטתו של אייגס. החיילים הבחינו כי הוא מפרכס, גופו רועד וקצף יוצא מפיו. הם החלו מיד לצעוק לעזרה, לדפוק בחוזקה על דלת התא ולסמן בהיסטריה למצלמות האבטחה. זעקותיהם נשמעו בכל הפלוגה, וגרמו לאסירים בתאים אחרים להצטרף לדפיקות על הדלתות, אך הסוהרים התמהמהו ולא הגיעו. למרות המצוקה הברורה והתיעוד בזמן אמת, איש לא הגיע לסייע משום שהגורם האמור לאייש את מרכז השליטה ולצפות במסכים, עזב את עמדתו לטובת ארוחת החג, כך שהיא נותרה נטושה ואיש לא השגיח על העצורים.

רק בחלוף 13 דקות מתחילת האירוע, נכנסו לראשונה אנשי סגל לתא. לטענת המפקדת ניסו ליצור קשר עם החובשות שבכוננות שבע פעמים רצופות אך הן לא היו זמינות. התוצאה הייתה עיכוב קריטי בהגשת טיפול מציל חיים. הפינוי התעכב מאוד, ורק לאחר כשלוש דקות נוספות הועבר אייגס על אלונקה אל מרפאת הכלא. כאשר הצוות הצליח לבסוף ליצור קשר עם החובשות, הן לא היו ערוכות להתמודד עם מצבו הרפואי המדרדר. הן הגיעו ללא ציוד מתאים, היו חסרות מיומנות מקצועית בטיפול מציל חיים, ולכן לא ביצעו החייאה מיידית. כ-28 דקות לאחר ההתמוטטות התקשר אחד החיילים למוקד מד"א, שם העבירו הנחיות לאחת הסמלות, שבאזרחות מתנדבת במד"א. בשלב זה הסמלת דיווחה למד"א כי כבר אינו מפרכס, גוון כחול מופיע בעורו, ונראה שהוא נושם נשימות אגונאליות. בסמוך לשעה 01:00 הועבר אייגס לבית החולים לניאדו, שם נקבע מותו. משפחתו קיבלה את ההודעה רק בשעה 05:00 בבוקר, וכשהגיעו לבית החולים התברר להם כי גופתו כבר הועברה למכון הפתולוגי באבו כביר לצורך נתיחה שלאחר המוות.

 חקירת המוות 
לאחר המוות תדרך צה"ל עיתונאים כי אייגס שם קץ לחייו לאחר שהציג כוונות אובדניות, טענה שנסתרה לאחר מכן על ידי הפסיכיאטרים שטיפלו בו.

נתיחת הגופה בוצעה בנוכחות פתולוגית מטעם המשפחה ונציג מחלקת ביטחון מידע בצה"ל. בנתיחה לא נקבעה סיבת מוות חד-משמעית, אך ההערכה הרווחת הייתה כי המוות נגרם ממינון יתר או תגובה בין-תרופתית, בשילוב היעדר טיפול בזמן. עם זאת, בדגימה מדמו שנשלחה למעבדה בארצות הברית, לא נמצא ריכוז חריג של תרופות.

בעקבות האירוע, הרמטכ"ל אביב כוכבי הצהיר כי "אסור היה שימות בכלא" והבטיח תחקיר נוקב. הוקמו שתי ועדות: ועדה בראשות תא"ל (מיל') מיקי לוריא לבחינת מערך הכליאה, וכשנה וחצי לאחר מכן, ועדה בראשות אלוף (מיל') ניצן אלון לבחינה מערכתית של האירוע, ולבחינת מעמדו של אייגס כחייל.

לטענת הוריו של אייגס המערכת הצבאית כשלה בשמירה על חייו והסתירה מהם מידע קריטי על מצבו ועל האישומים. הם נאבקו על הזכות לעיין בכתב האישום, שאושר להם רק לאחר מותו, עם השחרות מסוימות, המשפחה תמכה בבקשות כלי התקשורת להסיר את צו איסור הפרסום כדי לנקות את שמו מהאשמות שווא, כמו ריגול עבור מדינת אויב, ולשם העלאת המודעות לליקויים בצבא שהובילו למותו. המשפחה אף הטילה ספק בגרסה הרשמית של הצבא לגבי נסיבות המוות ודרשה חקירה חיצונית ועצמאית. על פרטי החקירה של היחידה לחקירות פנים הוטל צו איסור פרסום.

בפברואר 2025 פורסמה חוות דעת מטעם המכון לרפואה משפטית, גורמי רפואה בכירים בצה"ל ומחוצה לו שקבעה כי תומר סבל מבעיה רפואית שלא טופלה כהלכה, ולא התאבד בכלא הצבאי.

במהלך החקירה התגלה כי בחודשים שלפני מותו פרכס בתאו לפחות שלוש פעמים אך לא טופל כראוי, לא התעניינו במצבו גם אחר שפונה לבית חולים, וכי שורת מחדלים של הסגל הובילה לכך שהטיפול בפרכוסים היה איטי, לא מקצועי ולא יעיל. גם לאחר מותו, צעדים חקירתיים משמעותיים לא ננקטו בזמן וחומר ראייתי חשוב אבד.

על אף חומרת האירועים והתוצאה הקטלנית, המערכת לא פעלה נגד המעורבים בפרשה, והסתפקה בצעדים משמעתיים ועיכוב דרגות בלבד.

 מעמדו הצבאי 
ממוזער|250px|מצבת קברו של תומר, בחלקה האזרחית בבית העלמין כפר סמיר בחיפה.על פי צה"ל, במהלך תקופת מעצרו ומספר חודשים לפני מותו, הוא השתחרר משירות לבקשתו. ולכן נקבר בקבורה אזרחית ולא בבית קברות צבאי, בהתאם לחוק בתי קברות צבאיים. בינואר 2023 פורסם כי בעקבות קבלת המלצת ועדת אלון, קא"ב תומר יוכר כחלל צה"ל באופן חריג, ודף לזכרו מופיע באתר "יזכור" של משרד הביטחון.  לאחר מותו נקט צה"ל בצעד חריג והחליט לשלול את דרגותיו רטרואקטיבית, כך שלא ייחשב לקצין בעת מותו. החלטה זו התבססה על חומרת העבירות המיוחסות לו, אשר על פי הצבא בוצעו במודעות מלאה לנזק הביטחוני שנגרם. המשמעות הפורמלית היא שבעקבות השלילה, הצבא סירב לערוך לאייגס הלוויה צבאית כקצין, להקים לו מצבה צבאית, ושמו הושמט מרשימת חללי צה"ל הרשמית. המשפחה ניהלה מאבק משפטי וציבורי על הכרה רשמית של משרד הביטחון וצה"ל, שהוביל בסופו של דבר לפשרה. תומר הוכר לבסוף כחלל צה"ל ש"נפטר במהלך שירותו", ועל מצבתו נכתבו דרגתו (קא"ב) ומספרו האישי. 

ב-20 במאי 2022 נערכה אזכרה במלאת שנה לפטירתו. בין הנוכחים היו דמויות בולטות ובהן מפקד יחידה 8200, סגן ראש המוסד לשעבר רם בן ברק, ומנהל בית הספר הריאלי בו למד תומר, ד"ר יוסי בן-דב. כמו כן, השתתף באירוע פרופסור גדי לנדאו, ראש תוכנית "אתגר" באוניברסיטת חיפה, שם השלים תומר את תואר ראשון במדעי המחשב. שנה לאחר מכן, ב-19 במאי 2023, צוינו שנתיים למותו באזכרה שהתקיימה לראשונה במתכונת צבאית, וזאת בעקבות ההכרה בו כחלל צה"ל. בטקס נכחו קצינים מחיל המודיעין, ובהם מפקד יחידה 8200, והוא נוהל על ידי איש הרבנות הצבאית שקרא פרקי תהלים ונשא את תפילת "אל מלא רחמים", בעוד אביו של תומר, רוני, קרא את הקדיש.

עם מותו בוטל כתב האישום נגדו, אולם נציג התביעה הצבאית הודיע כי צה"ל יאפשר להורי קצין המודיעין לעיין בכתב האישום שהוגש נגדו.

 פרסום תקשורתי 
הפרשה החלה בספטמבר 2020 תחת עלטה מוחלטת וצו איסור פרסום גורף. המעצר החשאי של אייגס, חקירתו בשב"כ ומעצרו בכלא צבאי תחת זהות בדויה, לא היו ידועים לציבור כלל. ב-18 במאי 2021, לאחר מותו של אייגס, פורסם כי חייל בבית הכלא הצבאי נווה צדק נמצא במצב קשה בתאו ומת בבית החולים. כשבועיים לאחר מכן צומצם מעט צו איסור הפרסום, וביוני 2021 נחשף לראשונה כי "קצין באגף המודיעין היה כלוא במשך חודשים ארוכים, והואשם בעבירות של פגיעה חמורה בביטחון המדינה". עם זאת, הפרסום היה מצונזר מאוד. בשלב זה צה"ל אישר לפרסם את שמו של הקצין, אך איסור פרסום השם נותר על כנו, עקב התנגדות בני משפחתו. בעקבות שמועות שנפוצו, אישר בית הדין לפרסם כי הקצין לא הואשם בריגול או בעבירה של בגידה, ולא היה במגע עם סוכן זר. בקשה של העיתונים להתיר פרסום פרטים נוספים על הפרשה, ובהם שמו של הקצין, נדחתה בהחלטה של אלוף דורון פיילס, נשיא בית הדין הצבאי לערעורים. בספטמבר 2022 פורסם בערוץ 12 שמו הפרטי, תומר, לקראת ראיון של אחיותיו עם אפרת לכטר.

באפריל 2025 פורסם בישראל היום תחקיר מקיף של איתי אילנאי החושף פרטים מדו"ח החקירה שהוגש לפצ"רית, האלופה יפעת תומר-ירושלמי. הדו"ח לא הצליח לקבוע את סיבת המוות של אייגס, אך הצביע על כמה ליקויים, שהאחריות להם מחולקת בין כמה גורמים בכלא ובאמ"ן. החלטת ה-פרקליטות הצבאית הייתה כי כל ליקוי כזה בנפרד, לא מצדיק נקיטת צעדים פליליים. רק בפברואר 2026, הותר לפרסום שמו המלא ותמונתו. לצד חשיפת זהותו, פורסם כי שירת ביחידה טכנולוגית מובחרת ב-8200, נחשב לעילוי בתחומו והיה שותף לזכייה בפרס ביטחון ישראל.

למרות הצנזור בישראל, הבלוג האמריקאי "תיקון עולם" פרסם כבר ביום מותו פרטים על הפרשה, לרבות שמו המלא, דרגתו ותמונתו. כמו כן הוסיף את נסיבות מעצרו ותוכן החשדות נגדו.

 הנצחה 
בני משפחתו של תומר הקימו לזכרו דף פייסבוק בשם "אוהבים, זוכרים, לא מוותרים", ופתחו במיזם להקמת קרן שתעניק מלגות לתלמידי תיכון הלומדים לתואר ראשון במדעי המחשב.

ראו גם
 בן זיגייר

 קישורים חיצוניים 


 קא"ב תומר אייגס זכרו לברכה, באתר של בית הספר הריאלי





 אבנר ברנע, Analysis: The mysterious case of IDF ‘Officer X’ who died in an Israeli prison, באתר Intelnews





 הערות שוליים 

קטגוריה:2021 בישראל
קטגוריה:אגף המודיעין
קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
קטגוריה:פרשיות ביטחוניות בישראל
קטגוריה:פרשות מוות בישראל
קטגוריה:נפטרים ב-2021