שרבט

שרבט (פרסית: شربت) הוא משקה איראני, המוכן מפירות או עלי כותרת של פרחים, ומוגש בדרך כלל מקורר. אפשר להגיש אותו בצורה מרוכזת ולאכול עם כף או לדללו במים ליצירת משקה.

השרבט הוא תערובת קפואה שמרקמה קרמי יותר מזה של הסורבה. שרבט מכיל, בנוסף למרכיבים שיש בסורבה, גם מרכיב חלבי כגון שמנת, חלב או אבקת חלב.

מקור השם שרבט הוא מהפועל הערבי 'שַׁרִבַּ', שמשמעותו היא לשתות; במהלך השנים המילה "שרבט" נתגלגלה ל"סורבה" בצרפתית, במשמעות דומה.

שרבטים פופולריים עשויים אחד או יותר מהבאים: זרעי בזיליקום, מי ורדים, עלי ורדים טריים, אלגום, בעל, היביסקוס, לימון, תפוז, מנגו, אננס, וזרעי צ'יה.

שרבט נפוץ באיראן, טורקיה, בוסניה, העולם הערבי, אפגניסטן, פקיסטן, סרי לנקה, בנגלדש והודו.  במיוחד הוא נפוץ לשבירת צום הרמדאן בקרב מוסלמים.

גרסה דרום-הודית המכונה בדרך כלל סרבאת פופולרית בקראלה, טמיל נאדו ואנדרה פרדש.

ככל הנראה מקורם של השרבטים באיראן. המשקה מתואר על ידי הסופר הפרסי אבן סינא, בקנון הרפואה שכתב במאה ה-11.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:המטבח הפרסי