Now He Sings, Now He Sobs

Now He Sings, Now He Sobs הוא אלבום הסולו השני של פסנתרן הג'אז האמריקאי צ'יק קוריאה, אשר פורסם בדצמבר 1968, מעט אחרי יציאת אלבומו הראשון, Tones for Joan's Bones. בשנת 2002 יצא מחדש כתקליטור על ידי חברת Blue Note יחד עם רצועות בונוס שהוקלטו בשנת 1975.

 הפקה 
האלבום הוקלט על ידי הטריו-ג'אז של קוריאה, שהורכב ממנו כפסנתרן וכסולן, הבסיסט מירוסלאב ויטוס, והמתופף רוי היינס. כל הרצועות מורכבות מהמבנה הקלאסי של סטנדרט ג'אז, כאשר גוף השיר (Head) הוא המנגינה החוזרת על עצמה, אותה כתב לרוב קוריאה, בתחילת השיר ובסופו, כאשר באמצעו מתחוללים סבבי אלתורים של חברי ההרכב. בעוד שחלק מהאלתורים מורכבים מתבניות קבועות וקלאסיות, באלבום קיימים גם אלתורים חופשיים רבים בהם אין חוקיות קבועה.

בגרסת התקליטור התפרסמו שתי רצועות בונוס, האחת היא גרסת כיסוי לשיר "Pannonica" מאת ת'לוניוס מונק, והקטע "My One and Only Love" של קוריאה.

בשנת 1999 הוענק לסינגל "Now He Sings, Now He Sobs", שעל שמו נקרא גם האלבום, פרס היכל התהילה של הגראמי.

 רשימת רצועות 

 משתתפים 
 צ'יק קוריאה - פסנתר
 מירוסלב ויטוש - בס
 רוי היינס - תופים
 סאני לסטר - מפיק

 קישורים חיצוניים 

 ביקורת על האלבום באתר AllMusic
 סיקור האלבום באתר Discogs
 האזנה לאלבום בשירות הזרמת המדיה Spotify

 הערות שוליים 

קטגוריה:צ'יק קוריאה