בית המסתור של אוסאמה בן לאדן

בית המסתור של אוסאמה בן לאדן או "וזיריסטן הוואלי" היה מתחם מוקף חומה, בו שכן בית המסתור של מנהיג ארגון הטרור המוסלמי, אל-קאעידה, אוסאמה בן לאדן. הבית שכן בעיר אבוטאבאד ששוכנת כ-50 ק"מ מהבירה הפקיסטנית, אסלאמאבאד. בן לאדן התחמק מחיסול או לכידה בכך שהתגורר בבית לפחות חמש שנים ובלי שום חיבור לשירותי אינטרנט או טלפוניה. אנשי המתחם נהגו לשרוף את האשפה שלהם, בשונה משכניהם, אשר אשפתם נאספה באופן קבוע.

המבנים המרכזיים במתחם נחנכו ב-2005 על שטח של כ-3,500 מטרים מרובעים, חלקת אדמה שהייתה גדולה בהרבה מחלקות האדמה של הבתים הסמוכים, עם זאת למעט גודלו של הבית ורמת האבטחה שלו הוא לא היה שונה משאר בתי השכונה. הבית הוקף בחומת בטון בגודל של בין 3.7 לבין 5.5 מטרים,על החומה היו חוטי תיל והייתה ניתן לעבור אותה רק בעזרת שני שערים. במתחם עצמו היו מעט מאוד חלונות אך היה גן ירק מטופח והסתובבו בו 100 תרנגולות, ארנבות ופרות. בקומה השלישית של הבניין הייתה מרפסת עם מסך הסוואה בגובה 2.1 מטרים.

למרות כל האמצעים הללו, בן לאדן נתפס ב-2011 במהלך מבצע חנית נפטון שתוכנן על ידי הצבא האמריקאי ובוצע על ידי לוחמי הכוחות המיוחדים, "צוות 6" של יחידת "אריות הים".

 ארכיטקטורה 
ממוזער|285x285 פיקסלים|שרטוט של בית המסתור

המתחם היה מבוצר באמצעות מנגנוני אבטחה רבים שנועדו לבלבל פולשים. פקידים אמריקאים הגדירו את המתחם כ"ייחודי בצורה יוצאת דופן". סוכנות הידיעות האמריקאית, Associated Press חשפה שבעליו של המתחם היה אבו אחמד אל-כוויתי, שרכש את הקרקע של המתחם ב-2004 וכן ארבעה מגרשים צמודים תמורת סכום שהיה שווה לכ-48,000 דולרים באזור שהיה כ-4 קילומטרים צפון מזרחית למרכז העיר אבוטאבאד.

אדריכל הפרויקט טען כי הבית תוכנן ונבנה שהיו בו רק שתי קומות וכי הקומה השלישית (בה התגורר בן לאדן) נבנתה לאחר מכן באופן בלתי חוקי. מלבד אותו אדריכל מקומי, גם אחד מהפועלים, ג'ול מוחמד שבנו את הבית החלו לחשוד לאחר שקיבלו הוראה לבנות גדר היקפית בגודל של כ-5.5 מטרים ובמקביל גם קיר נוסף בגודל 2 מטרים. בעקבות ההוראות שעוררו את חשדו החליט מוחמד לשאול על החומות הענקיות אך נאמר לו שזה לא עניינו.

 ריהוט 
הבית בו התגוררה משפחת בן לאדן בשתי הקומות העליונות היה גדול אך מרוהט באופן צנוע. היו בחדרי הבית טלוויזיות ישנות ובכמה מחדרי השינה היה גם מטבח וחדר צמודים. אחד החדרים בקומה הראשונה רוהט בלוח לימוד, ספרי לימוד ועוד כדי שילדי הבית יוכלו ללמוד במקום את השפה הערבית. בנוסף לכך, לא היה בבית מיזוג אוויר אך כן הייתה הסקה מרכזית.

 מזון 
בני הבית היו מבקרים לעיתים קרובות בחנויות המקומיות והם היו בדרך כלל קונים מספיק מזון כדי להאכיל עשרה אנשים ונטען כי הם רכשו את "המותגים הטובים ביותר - חלב נסטלה, פפסי, קוקה-קולה וסבונים איכותיים. עם זאת, האוכל שנמצא בבית על ידי הרשויות הפקיסטיניות היה בסיסי, וכלל בין היתר ביצים, תמרים, אגוזים, ושמן זית. הילדים אכלו לעיתים גם ממתקים ומשקאות קלים שקנו להם בחנות שהייתה במרחק הליכה מבית המסתור של משפחת בן לאדן, המשפחה אף קנתה לעיתים לחמים במאפיה המקומית.

בשטח המתחם גידלו משפחת בן לאדן ארנבות, 100 תרנגולות ואף פרה. גן ירק בחלק האחורי של הבית היה מטופח, ושכן חקלאי של המשפחה קיבל משכורת על שתילת ירקות בגן הירק פעם בחצי שנה.

במתחם היה שטח מרעה צמוד שבו רעו פרות ותאו והייתה בו כן באר מים, מה שאפשר אולי אספקת מים בנפרד מהעירייה המקומית. בחלק הצפוני של הבית היה גם גינה קטנה שכללה עצי צפצפהBehind High Walls, Model Neighbors Were Harboring a Fugitive ושדה חקלאי בו גדלו כרובים, תפוחי אדמה ואף צמחי קנאביס.

 היסטוריה 
 מבצע חנית נפטון 

החל מאוגוסט 2010, עם חקירת מתכנן פיגועי 11 בספטמבר, חאליד מוחמד, המודיעין האמריקני חקר השערה לפיה אוסאמה בן לאדן מתגורר במתחם שנמצא בעיר אבוטאבאד וזאת בעקבות מידע שעלה במהלך חקירתו של הטרוריסט חאליד מוחמד. אל האחוזה היו מגיעים משלוחי מזון על ידי שני שליחים אלמונים.

לאחר חודשים של עבודה קדחתנית הגיעו אנשי המודיעין האמריקני למידת הערכה גבוהה של ודאות שהמתחם המבוצר משמש מקלט לבן לאדן ובני משפחתו. בהתאם, נשיא ארצות הברית, ברק אובמה קבע כי המידע המודיעיני שהוצג לו מהימן דיו כדי להתחיל את תכנונו של מבצע צבאי. על תכנון המבצע והפיקוד עליו הופקד מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, תת-אדמירל ויליאם מקרייוון, איש הקומנדו הימי האמריקני בעברו.

מקרייוון המליץ לנשיא אובמה על אחת משלוש חלופות. לבצע פשיטה המשלבת כוחות אמריקניים ופקיסטניים, לשלוח טייסת מפציצים חמקנים לגיחת הפצצה על היעד או לערוך פשיטת קומנדו שתתבצע תוך שימוש בכוחות אמריקנים בלבד. נוכח הרצון של הממשל האמריקני למנוע את דליפת המודיעין הרגיש הוחלט שלא לשתף במבצע גורמים לא אמריקנים, ובהם ממשלת פקיסטן. הרצון לצמצם את מספר הנפגעים מקרב האזרחים הלא מעורבים, והשאיפה להשיג ודאות מוחלטת ככל שניתן כי המשימה בוצעה ובן לאדן נהרג, הובילו להחלטה שלא להפציץ את המתחם.

צוות 6 של הקומנדו הימי האמריקני יחידת אריות הים (המתמחה בלוחמה בטרור ונחשב למעולה שבצוותים), אשר מקרייוון שירת בו כמפקד פלוגה, נבחר לבצע את המשימה בשיתוף עם טייסת המסוקים וטייסים של יחידת העילית הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 ולוחמי האגף לפעולות מיוחדות של ה-CIA. הלוחמים התאמנו במשך כחודש על מודלים מבוצרים במזרח ובמערב ארצות הברית. הנשיא אישר את המבצע ב-29 באפריל חרף העובדה שיד ימינו של הנשיא אובמה, סגן הנשיא, ג'ו ביידן התנגד להצעה שהוגשה בפניהם להוציא את המבצע לפועל.

באישון לילה חצו ארבעה מסוקי בלק-הוק של צבא ארצות הברית את הגבול בין אפגניסטן לפקיסטן. ביום שני, 2 במאי, לפנות בוקר, היו המסוקים מעל ליעד. המסוקים הנחיתו 24 לוחמים מצוות 6.

מרגע הנחיתה התפתח במקום קרב יריות מטווחים קצרים עם הבלדר של בן לאדן. במהלך חילופי האש עם הבלדר הרגו הכוחות האמריקנים את הבלדר של בן לאדן בנוסף לאישה בוגרת, אשר לפי ההערכה הייתה אשתו של הבלדר. קרוב המשפחה של הבלדר ובנו של בן לאדן נהרגו בהמשך על ידי הכוחות האמריקנים בקומה הראשונה של הבית הראשי במתחם. בהמשך עברו הכוחות האמריקנים מחדר לחדר וטיהרו את הבית מן הקומה התחתונה לעליונה כאשר הם אזקו באזיקוני פלסטיק מספר אנשים לא חמושים אשר שהו ברחבי המתחם, בהם נשים וילדים.

הכוחות האמריקנים נתקלו בבן לאדן בקומה השלישית של הבניין הראשי במתחם – לפי הדיווחים בן לאדן הציץ מעל למעקה שבקומה השלישית ובאופן מיידי נסוג לחדרו. הכוחות האמריקנים עקבו באופן מיידי אחריו לחדרו ושם ירו בו למוות. על אף שנמצאו כלי נשק בחדרו של בן לאדן, בן לאדן לא היה חמוש בעת שנורה. בן לאדן נפגע מכדור בחלק השמאלי של ראשו ומכדור בחזהו ובכך מת.
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|תצלום מחדר המצב בו נראה ברק אובמה, בכירי ממשלו וצוות יועצים לביטחון לאומי מקבלים עדכונים מהשטח בזמן המבצע
הנשיא אובמה ויועציו עקבו אחר המבצע מחדר המצב בבית הלבן ועודכנו בזמן אמת. בסיום הפשיטה, שארכה 38 דקות, התפנו הלוחמים במסוקים כשברשותם הגופה של בן לאדן. לא היו נפגעים לכוח הפושט. הכוחות האמריקנים הותירו את הגופות של ארבעת האנשים האחרים שנהרגו בפשיטה באזור המתחם. כמו כן, הכוחות האמריקנים החרימו במהלך הפשיטה דיסקים קשיחים, מסמכים, תקליטורי DVD, מכשירי אחסון נתונים ניידים, כדי לנתח את המידע אשר מצוי בהם במועד מאוחר יותר.

 לאחר המבצע 
לאחר המבצע הועבר המתחם לשליטתה של המשטרה הפקיסטנית, שאף אפשרה לכתבים ולמקומיים להתקרב לקירות המתחם אך דאגה והתעקשה להשאיר את דלתות המתחם סגורות. עניין תקשורתי רב עוררה הארכיטקטורה של המתחם.

סוכנויות הביטחון של פקיסטן הרסו את המתחם בפברואר 2012 וזאת על למנוע ממוג'אהדין להפוך את המקום לאתר עלייה לרגל.

בפברואר 2013 הודיעה פקיסטן על כוונתה להקים על חורבות הבית פארק שעשועים שהיה אמור לכלול גן חיות, מסלול מיני גולף ומתקני טיפוס. אך גם ב-2016 הרעיון עדיין היה שנוי במחלוקת ולא יצא לפועל. על פי פרסומים בתקשורת, הצבא הפקסיטני תומך בהפיכת השטח שעליו שכן הבית לבית קברות חדש, וזאת לאור מצוקת הקבורה באזור אבוטאבאד ואילו הרשות המקומית תומכת בהקמת מגרש משחקים.

 ראו גם 
 ביתו של אוסאמה בן לאדן בח'רטום

 קישורים חיצוניים 




ביאורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:אבוטאבאד
קטגוריה:אוסאמה בן לאדן