תיאטרון רזו גבריאדזה

ממוזער|מגדל השעון 
ממוזער|מגדל השעון 
תיאטרון רזו גבריאדזה או תיאטרון המריונטות של טביליסי (בגאורגית: თბილისის მარიონეტების თეატრი) הוא בניין המאכלס תיאטרון בובות, ברחוב שַׁאוותֶלִי  13 ברובע העתיק של טביליסי, גאורגיה. זהו תיאטרון הבובות הגאורגי הראשון. הוא נבנה על ידי המחזאי והבמאי  אשר הקים את המבנה ב־1981 ושימש בו כמנהל אמנותי. הבניין מכונה לעיתים מגדל השעון של טביליסי.

התיאטרון הוא מוסד תרבותי בטביליסי ונחשב לאחת האטרקציות המרכזיות של העיר בשל הארכיטקטורה המיוחדת ומגדל השעון ובית הקפה הצמודים אליו.

חזית התיאטרון המעוטרת נושאת כתובת בלטינית באותיות זהב: Extra cepam nihil cogito nos lacrimare, שפירושה: „שהבצל יהיה הסיבה היחידה לבכי שלנו.”

 רקע 
מגדל השעון תוכנן ונבנה על ידי רוואז (רזו) גבּריאדזה (1936–2021) – אומן, מחזאי, במאי, תסריטאי, סופר ובובנאי גאורגי מפורסם.

גבּריאדזה היה אחד מהיוצרים הבולטים ביותר בגאורגיה. מלבד היותו בובנאי אגדי הוא כתב תסריטים ליותר מ־35 סרטים ואייר יותר מ־50 ספרים. יצירותיו מוצגות במוזיאוני אמנות חשובים באירופה ובארצות הברית.

 היסטוריה 
המבנה הוקם ב-1981 והוא תיאטרון הבובות הראשון בגאורגיה. גבריאדזה בנה את התיאטרון במו ידיו לאורך שלושים שנה, כשהוא עושה שימוש חוזר בחלקים ישנים ממבנים נטושים בעיר העתיקה ומבניינים שנהרסו בעקבות רעידת אדמה, מה שהפך את הבניין המודרני הזה לבנין בסגנון עתיק עם אמירה נגד הבנייה המודרנית של זכוכית ופלדה. גבריאדזה סיפר כי בעת הבנייה חש כאילו הועבר ב„מכונת זמן” אל האימפריה הביזנטית של המאות ה־10–13. הוא שאף שהמגדל ישתלב באופן טבעי בסביבה ובמרחב ההיסטורי. הוא שקד על ספרי אדריכלות של גאורגיה, ביזנטיון, איטליה ורוסיה ועל קישוטים דקורטיביים מהמורשת הביזנטית. לדבריו, גם „התקופה האפלה” של ימי הביניים לא הייתה כה אפלה כפי שנהוג לחשוב. שני בונים ליוו את הקמת המגדל: אוֹתָר מָגרַכּווַאלִידזֶה, בנאי מנוסה שבילה חמישה עשורים באתרי בנייה ברחבי גאורגיה ואבתנדיל לֶזַ’בה, שבנה קודם לכן כנסייה כפרית במערב גאורגיה. לצידם עבדו מהנדסים, מעצבים ואדריכלים שונים שתרגמו את רעיונותיו של גבריאדזה לשפת בנייה מודרנית.

בשנת 1996 נפתח לצד התיאטרון בית קפה שעוצב גם הוא בידי גבריאדזה. בית הקפה מקושט ביצירות של האמן ועל השולחן ישנם ציטוטים מסרטים ומחזות שכתב.

ב-2010 התווסף מגדל שעון צמוד לתיאטרון. קישוטי הקרמיקה שעל המגדל נעשו בידי גבריאדזה עצמו. חזונו של גבּריאדזה היה ליצור שעון אמנותי וייחודי. עיצוב המגדל הוא סוריאליסטי ומלא דמיון, עם נגיעות אגדתיות ואמנותיות. מעבר להיותו יצירת אמנות בפני עצמה, המגדל מתפקד גם כשעון אמיתי. בכל שעה עגולה נפתח חלון במרפסת הקטנה שבקצהו של השעון ובובה בדמות מלאך מוזהב מצלצלת בפעמון המגדל. פעמיים ביום, בשעה 12:00 ובשעה 19:00, מתקיים על המגדל מופע בובות זעיר בשם "מחזור החיים". מתחת לשעון נפתח מסך ומציג את מעגל החיים: נער פוגש נערה, נישואין, לידה ולבסוף הלוויה. על קירותיו של המגדל משובצים שעונים שונים, ביניהם גם מה שנחשב לשעון הקטן בעולם.

 התיאטרון 
למרות גודלו הצנוע, תיאטרון גבריאדזה נחשב לאחד המוסדות התרבותיים החשובים בעולם. הוא מציג מופעי מריונטות עמוקים ובעלי משמעות, אשר זכו להכרה ולהערכה רחבה בקרב קהל ומבקרים בינלאומיים. התיאטרון שוכן בתוך מבנה התיאטרון בעיר העתיקה ההיסטורית של טביליסי.במהלך שלושים שנה יצר גבריאדזה שישה מופעים אשר הוצגו בפסטיבלים בינלאומיים. מתחילת דרכו התיאטרון הציג הצגות תוך שימוש בבובות חוטים וטכניקות בובנאות שונות כאשר בהמשך שולב גם תיאטרון חי ואנימציה.

הצגות התיאטרון הופיעו על בימות בינלאומיות רבות, בהן: פסטיבל לינקולן סנטר בניו יורק, פסטיבל אדינבורו, פסטיבל בוגוטה, פסטיבל סן סבסטיאן, פסטיבל טורונטו, הברביקן בלונדון, תאטר דה לה ויל בפריז, פסטיבל מרכז קנדי בוושינגטון די.סי. וכן תקופה ארוכה במוסקבה בשנת 2013. ב-2020 הופיע התיאטרון בישראל במרכז סוזן דלל עם המופעים "רמונה" ו"הסתיו של האביב שלי".

 מחזות התיאטרון 
 "אלפרד וויולטה" (1981) – מחזה המבוסס על האופרה לה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי.
 "היהלום של המרשל דה פנטייה" (1982) – נסיך גאורגי מקבל מברק על מותו של דודו בפריז, לצד ירושה של יהלום עצום. הוא יוצא לצרפת, ונקלע לתוך מערבולת של הרפתקאות בלתי צפויות ואהבה אצילית.
 "בת קיסר טרפזונטס" (1983) - העוסק בדמות (לא היסטורית) של בתו של קיסר טרפזונטס. במחזה זה שולב לראושנה גם תיאטרון חי.
 "קרב סטלינגרד" (1996) נקרא בתחילה "השיר על הוולגה" – מחזה בובות אפי המתאר את זוועות המלחמה מנקודת מבט אנושית וחייתית כאחד. ההצגה משקפת את חוויותיו האישיות של גבריאדזה כילד בתקופת מלחמת העולם השנייה. סוס עבודה בשם אליושה מאוהב בסוסת קרקס בשם נטשה. גבריאדזה מציג את זוועות הקרב הקטלני ביותר בהיסטוריה דרך חיות המבטאות רגשות אנושיים. ההשראה למופע הייתה תיאור ביומנו של כתב בריטי על סוס מחרשה פצוע רגל, מתוך אלפי סוסים שנהרגו בקרב.
 "הסתיו של האביב שלי" (סתיו נעורי) (2002)– סיפורה של בוריה גדאי, ציפור קטנה שחיה בכותאיסי לאחר מלחמת העולם השנייה.
 "רמונה"  (2012) – סיפור אהבתם הבלתי־אפשרית של שני קטרים, ארמון ורמונה, המקבילים לרומיאו ויוליה של שייקספיר. ארמון הוא קטר של רכבת קיטור שנשלח לסיביר על מנת לבנות מחדש את רוסיה לאחר מלחמת העולם השנייה. רמונה היא שותפתו שנשארת בבית. היא קטר חילוף שמרכיב את קרונות הרכבות המחכה שיחליפו אותה כדי שתוכל להצטרף לארמון אך ללא הצלחה.

 קישורים חיצוניים 




 תיאטרון רזו גבריאדזה: אחד המבנים המיוחדים ביותר בטביליסי – תמונות של הבניין, 2024

 "რეზო გაბრიაძის სამყარო - ეს საქართველოა" (עולמו של רזו גבריאדזה), 

 הערות שוליים 

קטגוריה:גאורגיה: מבנים
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:גאורגיה: תיאטראות