ארתור ליסמר

ארתור ליסמר (באנגלית: Arthur Lismer;  27 ביוני 1885 – 23 במרץ 1969) היה צייר אנגלי-קנדי, חבר בקבוצת השבעה ומחנך. הוא ידוע בציוריו של ספינות בהסוואה.

 ראשית חייו 
ליסמר נולד בשפילד, יורקשייר, אנגליה, בנם של הרייט ואדוארד ליסמר.Grant, Anita (1996). "Lismer in Sheffield". Journal of Canadian Art History / Annales d'Histoire de l'Art Canadien. 17 (1): 36–49 בגיל שלוש עשרה הוא התמחה בחברה בחריטת תמונות. הוא קיבל מלגה והשתמש בה לשיעורי ערב בבית הספר לאמנות בשפילד משנת 1898 ועד שנת 1905. בשנת 1905 עבר לאנטוורפן, בלגיה, שם למד אמנות באקדמיה רויאל.

ליסמר היגר לקנדה בשנת 1911, התיישב בטורונטו, אונטריו, וקיבל עבודה בחברת הגרפיקה גריפ בע"מ.

 אמן מלחמה רשמי 
בזמן המלחמה, קיבל ליסמר השראה מפעילות הספנות בנמל הליפקס, והוא התרשם במיוחד במיוחד מהספינות שהיו צבועות בצבעי הסוואה מתעתעים (הספינות היו צבועות ב-Dazzle camouflage, שיטת צביעה שלא הייתה אמורה להסתיר את הספינות, אלא ליצור אפקט ויזואלי המקשה על אמידת המרחק והמהירות של הספינה, באמצעות שימוש בצורות גאומטריות וצבעים מנוגדים). עבודות אלה הגיעו לידיעתו של לורד ביברברוק שארגן את הזמנתו של ליסמר כאמן מלחמה רשמי. עבודתו הידועה ביותר משנות המלחמה תיארה את מה שצפה ולמד בהליפקס, נובה סקוטיה: ניקוי מוקשים, שיירות, סיורים והגנה על הנמל.Gallatin, Albert. (1919). Art and the Great War, p. 142., p. 142 הוא גם עשה כמה שרטוטים של פיצוצים בהליפקס.

 קבוצת השבעה 
שיתוף הפעולה של ארבעה אמנים בחברת Grip התפתח בהדרגה לקבוצת השבעה, שעבודתם תרמה לתהליך יצירת סגנון קנדי לאומי בציור.Grigor, Angela Nairne. (2002). Arthur Lismer, Visionary Art Educator, p. 54

סגנונו של ארתור ליסמר הושפע מניסיונו באירופה (בעיקר באנטוורפן), שם הכיר את אסכולת ברביזון והתנועות הפוסט-אימפרסיוניסטיות כמקורות השראה מרכזיות. בשיתוף פעולה עם קבוצת האמנים שתהפוך, בשנת 1919, לקבוצת השבעה, הפגין ליסמר את הסגנון הפוסט-אימפרסיוניסטי האופייני, ואת הקשר הרוחני עם הנוף המגלם את עבודתה של אותה קבוצה. באותה שנה הוא הפך למנהל האמנותי הראשון של תיאטרון הארט האוס עד 1921.

כמו שאר החברים בקבוצת השבעה, רבות מיצירותיו החלו כשרטוטים קטנים בצבעי שמן על לוח קשיח.

עבודתו בחינוך לאמנות הייתה אפקטיבית, ושירות זה לקהילה הרחבה גרם לליסמר להיות בעל השפעה בדרכים שלא תמיד הושגו על ידי עמיתיו האמנים. כך הוא יזם תוכנית אמנות לילדים בגלריה לאמנות בטורונטו, שהצליחה בשנות השלושים.Reid, Dennis R. (1988). A Concise History of Canadian Painting, p. 179.

בשנת 1936, הבולטות של ליסמר בתחום החינוך לאמנות, הביאה את מעורבותו בנסיעות בינלאומיים. הוא יצא לסיור של שנה בדרום אפריקה. יחד עם מחנכת האמנות נורה מקולו, הוא ארגן תוכניות לחינוך לאמנות, הרצה על אמנות קנדית והעביר סדנאות למורים. בנסיעה זו הוא צייר בהרחבה בצבעי מים.

כמה מחברי קבוצת השבעה, כולל ליסמר, הפכו לחברים בקבוצת הציירים הקנדית.

בשנת 1962 הוא קיבל את מדליית מועצת קנדה על תרומתו לאמנות קנדית. בשנת 1967 הוא הפך לחבר במסדר קנדה.

ליסמר נפטר ב -23 במרץ 1969 במונטריאול, קוויבק, ונקבר לצד חברים אחרים מקבוצת השבעה המקוריים בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל.

 מורשת 
בטורונטו, ליסמר הול, נקרא האודיטוריום במכון ההומסייד קולגייט לכבודו. הוא צייר את אחד מציורי הקיר הגדולים בקנדה בבית הספר בשנות השלושים התלויים על קירות האודיטוריום. 

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1885
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969