קתלין מוריס

קתלין מוריס (באנגלית: Kathleen Morris;  2 בדצמבר 1893 – 20 בדצמבר 1986) הייתה ציירת קנדית וחברה בקבוצת ביבר הול. 

 ביוגרפיה 
ילדם הרביעי ובתם היחידה של מונטגיו ג'ון מוריס ואליזה הווארד בל. היא נולדה במונטריאול, קוויבק והתחנכה שם. היא המשיכה ללמוד במשך עשר שנים (1907–1917) באגודת האמנות במונטריאול אצל ויליאם ברימנר. היא בילתה גם שני קיצים בלימוד אצל מוריס קולן בשיעורי הרישום שלו בחוץ.

אביה נפטר בשנת 1914, באותה שנה שהחלה להציג עם האקדמיה המלכותית לאמנויות הקנדיות ואגודת האמנות במונטריאול.

בראשית שנות העשרים של המאה העשרים הצטרפה לקבוצת ביבר הול ובשנת 1921 החלה להציג עם אגודת האמנים באונטריו.

בשנת 1922 נסעה מוריס לגור עם אמה באוטווה, אונטריו.  אליזה בל הייתה אישה חזקה עם דעות פמיניסטיות, ועודדה את מעורבותה של בתה באמנות. תמיכתה הייתה משמעותית, שכן היה זה מאבק של נשים באותה תקופה לחצות את קווי הגבול החברתיים המקובלים ולהצליח כאמניות. בן דוד של אמה, צייר הדיוקנאות רוברט האריס, התעניין גם הוא בקריירה שלה.Barbara Meadowcroft, Painting Friends: The Beaver Hall Women Painters, 1999

קבוצת ביבר הול התפרקה רשמית בשנת 1922, אך היא עדיין השתתפה בתערוכות שלהם בזמן שהתגוררה באוטווה. היא חזרה לאזור מונטריאול בשנת 1929 והתגוררה שם למשך שארית חייה. מוריס הפכה לחברה באקדמיה המלכותית לאמנויות באותה שנה.  היא שאבה השראה מעבודתו של ג'יימס וילסון מוריס ואילו מוריס התעניין גם בה, הוא רכש אחד מציוריה. עבודותיה הושוו לטובה לאלה של אלכסנדר יאנג ג'קסון ובשנת 1930 זכתה בתחרות האמנויות השנייה בווילינגדון, בצמוד לפרדריק וארלי.

מוריס סבלה מהפרעה מולדת של מערכת העצבים אשר איתגרה אותה פיזית אך לא הצליחה לדכא את שמחת החיים שלה.  היא מעולם לא נישאה ולאחר מות אמה בשנת 1948 היא גרה עם אחיה הרולד. בשנת 1978 לקתה בשבץ מוחי ולא יכלה עוד לצייר.

היא נפטרה ברודון, קוויבק בגיל 93.

 סגנון ועבודה 
קתלין מוריס ציירה סצנות של קוויבק הכפרית והטרום תעשייתית. היא לא תמכה בזהות קנדית צרפתית, אלא הציעה שהכפריות יכולה לספק מקלט מהחיים המודרניים.

היא ציירה משרטוטים, שבהם היא פשטה את הצורות והחלה לצבוע בטלאים עזים ועבים. הנושא שלה שיקף את קרבתה עם סביבתה והערכתה לחיים הפשוטים. היא גם הרגישה קשר עמוק כלפי עולם החי, והביעה את דאגותיה בפומבי כדי למחות על ציד כלבי הים השנתי. במהלך חייה היא בילתה חודשיים בכל קיץ במפרץ מרשל ליד ארנפריור שבאונטריו, בבית קוטג' מבודד קטן שהיה במשפחתה למעלה ממאה שנה. שם היא הייתה מציירת את השדות והשקיעות או מתמכרת לאהבתה לבעלי חיים על ידי ציור פרות וכבשים. Walters, Evelyn (2005). The Women of Beaver Hall: Canadian Modernist Painters. Dundurn. p. 80.

ניתן להשוות את ציוריו של מוריס ליצירתם של "לס נאביס", קבוצה של ציירים צרפתים בעיקר שהיו פעילים בשנות ה -90 של המאה ה-19, שעבודותיהם הושפעו משימוש אקספרסיבי של פול גוגן בצבע ובדפוס קצבי. כמוהם, מוריס תרגמה את סביבתה בצורה אינטואיטיבית, מונחית על ידי צבע יותר מאשר צורה.

בהערכתו על תערוכה קבוצת ביבר הול בשנת 1937, וו.ג' קונסטבל בחר את מוריס כדוגמה יוצאת מן הכלל לדור השני של האימפרסיוניסטים. אף על פי שמעטים מציוריה מתוארכים ולעיתים קרובות משתמשים בכמה כותרות, ציוריה הם תזכורות נוסטלגיות לתקופה קודמת.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1986