אולריקה בייסיגל

אולריקה בייסיגל (בגרמנית: Ulrike Beisiegel; נולדה ב-23 בדצמבר 1952) היא ביוכימאית ופרופסור גרמנייה. בשנת 2011 הייתה לאישה הראשונה שמונתה לנשיאת אוניברסיטת גטינגן, ומחקריה בנושא שומני כבד ומחלת טרשת העורקים זכו בפרסים רבים (ראו בפרק "פרסים והוקרה"). אותות הכבוד שזכתה בהם כוללים בין היתר את פרס לייבניץ, מדליית רודולף ופרופסור של כבוד.

 קורות חייה 
אולריקה בייסיגל נולדה במולהיים אן דר רוהר שבגרמניה.

לאחר שהשלימה את לימודיה לתואר ראשון בביולוגיה במינסטר ובמרבורג, וקיבלה תואר דוקטור לרפואה בביולוגיה אנושית בשנת 1979, היא עברה לדאלאס, טקסס (ארצות הברית). את פוסט הדוקטורט שלה היא עשתה באוניברסיטת טקסס בתחום הגנטיקה המולקולרית יחד עם ג'וסף ל. גולדשטיין ו. עם סיום לימודיה חזרה למרבורג, שם עבדה כעוזרת מחקר במשך שנתיים, ולאחר מכן החלה לעבוד במרכז הרפואי האוניברסיטאי בהמבורג כיועצת אקדמית בשנת 1984. כשש שנים לאחר מכן, (1990), קיבלה הביליטציה באוניברסיטה, אשר אפשרה לה להפוך לפרופסור, תואר אותו קיבלה שש שנים נוספות אחר כך.

 פועלה כדמות ציבורית 
מלבד היותה פרופסור באוניברסיטה, בשנת 2000 בייסיגל נבחרה לכהן כחברת מועצה בקרן המחקר הגרמנית. לאחר שסיימה את כהונתה שם, כשנתיים אחר כך, נבחרה לחברה בוועדת הערכת הסנאט של איגוד לייבניץ, ובשנת 2005 מונתה גם ליו"ר ועדת נציב תלונות הציבור של קרן המחקר הגרמנית, שמטרתה לקבוע כללים לשיטות מדעיות טובות ולפקח על התנהלות מדעית פסולה.

בשנת 2006 הפכה לחברה ב (GCSH) ומאוחר יותר, נבחרה לתפקיד של יו"ר ועדת המחקר של GCSH (German Council of Science and Humanities) בשנת 2008. באותה שנה (2008) הוענקה לבייסיגל מדליית רודולף שנהיימר, שהיא הפרס הגבוה ביותר שניתן על הישגים בתחום מחקר טרשת העורקים, וזהו תואר מכובד וראוי לשבח.

שנה לאחר מכן הפכה לסנאטורית של איגוד לייבניץ ומונתה לנשיאת אוניברסיטת גטינגן. היא הייתה האישה הראשונה בתפקיד זההיא כיהנה בתפקיד עד לשנת 2019 כאשר הוחפה על ידי ריינהרד יאן. במקביל היא הוסיפה לפעול כמנהלת המכון לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת המבורג (תפקיד אשר קיבלה בשנת 2011) ומונתה לתפקיד פרופסור מדרגה C4.

 פעילות אקדמית 
לאחר שסיימה את הלימודים באוניברסיטה, המשיכה בייסיגל להתמקצעות בלימודי ביולוגיה אנושית בפקולטה לרפואה, בשימת דגש על תחומי הביוכימיה, גנטיקה אנושית, ופיזיולוגיה. עבודת הדוקטורט שלה, אותה החלה בשנת 1979, עסקה גם היא בתחום הביולוגיה האנושית. לפני שעברה לטקסס, היא שימשה כעוזרת מחקר במכון לגנטיקה אנושית באוניברסיטת מרבורג, ובדאלאס עשתה את פוסט-הדוקטורט שלה בחוג לגנטיקה מולקולרית, במרכז מדע הבריאות. לאחר כמה שנים נוספות של ייעוץ בנושאים הללו, בשנת 1990 קיבלה הביליטציה בתחום הביוכימיה, דבר אשר קידם אותה לעבר קבלת תואר פרופסור באוניברסיטת המבורג.

לאורך חיה האקדמיים פרסמה שני מאמרים בולטים;
 Probucol inhibits not only the progression of atherosclerotic disease, but causes a different composition of atherosclerotic lesions in WHHL-rabbits. מאמר זה עוסק במחקר שביצעה יחד עם שותפיה, בו מצאה כי פרובוקול (Probucol) מעכב לא רק את התקדמות המחלה הטרשתית, אלא גורם להרכב שונה של נגעים טרשתיים אצל ארנבות WHHL.
 Research integrity and publication ethics. מאמר זה עוסק באתיקת פרסום מאמרים ומידע מדעי, ומטרתו לחדד את החשיבות של התנהלות מקצועית והוגנת.

 פרסים והוקרה 
בין הפרסים שבהם זכתה אולריקה בייסיגל נמנים:
 פרס היינץ מאיר-לייבניץ על עבודתה בנושא "פגמים בקולטן כגורם למחלה" (1983)
 תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אומאו (1996)
 מדליית רודולף שנהיימר מטעם האגודה הגרמנית לחקר טרשת עורקים (2008)
 מדליית אובו אמיוס (Ubbo Emmius) (2014)
 דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אדינבורו (2015)

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1952
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1952