תיעניכ

תיעניכ (בערבית: تعنّك, בתעתיק מדויק: תענּכּ, הגייה: תְעֶ֫נֶּכּ, הגייה מקומית כפרית: תְעֶ֫נֶּץ') הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין שבצפון השומרון, הממוקם כ-13 ק"מ צפונית מערבית לעיר ג'נין. בתי הכפר גובלים בבתי הכפר הפלסטיני הסמוך – סילת אל-חארית'יה.

על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,268 תושבים.

 היסטוריה 
 העת העתיקה 
ממוזער|268x268 פיקסלים|כן קטורת שנמצא בתל תענך, עם סמל אשרה על בסיסו, כיום במוזיאונים לארכאולוגיה באיסטנבול
בסמוך לכפר ממוקם האתר המקראי ועיר הלויים תענך (ביוונית עתיקה: Θαναά).Freedman et al, 2000, p. 1268: "Its identification with modern Tell Ta'annek (171214) is undisputed because of the continuity in the name and because of its location on the southern branch of the Via Maris, next to the pass of Megiddo." החפירות בתל נערכו על ידי אלברט גלוק בעיקר בשנות ה-70 וה-80. בחפירות נמצאו שנים-עשר לוחות בכתב יתדות אכדי. כשליש מהשמות על גבי הלוחות הללו הם ממוצא חורי.Gustavs, A. (1927) Die Personennamen in den Tontafeln von Tell Ta-annek.Glock, A.E. (1971) A New Ta-annek Tablet.

כן נמצאו כלי חרס מהתקופה הרומית, מהתקופה הביזנטית ומימי הביניים.Zertal, 2016, pp. 177–179

 ימי הביניים 
השרידים העיקריים הנראים כיום הם של ארמון עבאסי מהמאה ה-11.Dave Winter: Israel handbook: with the Palestinian Authority areas p. 644

 העת החדשה 
בסוף המאה ה-16 התקיימו בתיעניכ כ-13 משקי בית, כולם מוסלמים. התושבים שילמו מיסים לשלטונות העות'מאנים על מוצרים חקלאיים שכללו חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות בסך הכל התושבים שילמו כ-7,000 אקצ'ות.Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 159

בשנת 1838 צוין תיעניכ ככפר מוסלמי בנפת ג'נין.Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2nd Appendix, pp. 126,131 הוא הכיל רק כמה משפחות, אך נאמר שהוא גדול בהרבה, ומכיל בעיקר חורבות.Robinson and Smith, 1841, vol 3, pp. 156, 159 בשנת 1870 תיאר ויקטור גרן כי הכפר כולל עשרה בתים.Guérin, 1875, p. 226 הוא הוסיף לתאר כי "פעם דרום הכפר וכל הרמה העליונה של הגבעה המלבנית שעליה ניצב הכפר כוסו בבניינים, כפי שמוכח מתוך אינספור שברי כלי החרס הפזורים על האדמה". האבנים הגדולות יותר הובלו למקום אחר. מתחת לכפר נמצא מסגד קטן, ששימש גם ככנסייה נוצרית קדומה. כל האבנים שמהן הוא בנוי שייכות לבנייה מוקדמת; חלקו מעוטר בפסלים. בהמשך המישור נמצאים כמה בורות מים חצובים בסלע, ובאר הנקראת ביר תיעניכ.Guérin, 1875, pp. 226–228; as translated by Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 68

מפת הקרן לחקר ארץ ישראל מ-1882 תיארה את תיעניכ כ"כפר קטן, הניצב בצד הדרום-מזרחי של התל בעל אותו השם בקצה המישור. יש בו זיתים בדרום ובארות בצפון, והוא מוקף בגדרות קקטוס. יש כיפה לבנה בכפר. הבארות קדומות, וקברים חצובים ממוקמים בצפון ליד רגלי התל."Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 46

במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל משנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נמנו בתיעניכ 65 איש.Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Jenin, p. 30 במפקד 1931 התגוררו בכפר כ-64 איש ב-15 בתים.Mills, 1932, p. 71 בסקר הכפרים של 1945 מנתה האוכלוסייה 100 תושביםGovernment of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 17 בשטח של 32,263 דונם. 452 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 31,301 דונם לגידול דגנים, ואילו בסך הכל 4 דונם היו קרקע עירונית בנויה.

מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 איתר 246 תושבים.Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25

 קרקעות, חקלאות ומים 
שטח הכפר הוא 27,471 דונם.

לקריאה נוספת

 (p. 743)

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודה ושומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי