בסנג'י

בסנג'י (באנגלית: Basenji) הוא כלב ציד שמקורו ומוצאו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו במרכז אפריקה. הפדרציה הבינלאומית לכלבנות מגדירה את סוג הכלב ככלב שפיץ מסוג פרימיטיבי. כלב הבסנג'י עושה קולות הנשמעים כמו יודל ואינו נובח, עקב צורת תיבת הקול המשונה שלו שמבדילה בינו לבין גזעי כלבים אחרים.

 שמו 
אנשי האזנדה ואנשי המגבטו שחיו בצפון קונגו, תיארו את כלבי הבסנג'י בשפת לינגלה כ-"mbwá na basɛ́nzi", שמתורגם לעברית בתור "הכלבים של תושבי הכפר". בקונגו, כלבי הבסנג'י מוגדרים גם בתור "כלבי השיחים". אנשי האזנדה בדרום סודאן נוהגים לכנה את הבסנג'י בשם "ango angari". המילה "basɛ́nzi" בעצמה היא צורת הרבים של "mosɛ́nzi". בסוואהילי, שפה ממשפחת שפות הבנטו ממזרח אפריקה, זן הכלב נקרא בשם "mbwa shenzi" שמתורגם לכלב פראי. שם נוסף שבו משתמשים באזורים אלו הוא "m’bwa m’kube m’bwa wamwitu" ובעברית "כלב שקופץ למעלה ולמטה", משפט שמתייחס לנטייה של הזן לקפוץ היישר לטרפם.

 יחס 
הבסנג'י הוגדר בתור גזע בזל (בסיסי), שקדם להופעת גזעי הכלבים המודרניים במאה ה-19. מחקרי DNA המבוססים על רצף גנום שלם  מראה כי כלבי הבסנג'י וכלבי דינגו, שניהם שייכים למשפחת כלבים מגזע בזל ושניהם כלבי בית.

ב-2021, הגנום של שני הכלבים אוספו למחקר, שבו התגלה כי כלבי הבסנג'י נופלים תחת קטגורית כלבי שפיץ אסייאתים. בדומה לזאב או להאסקי. גם הדינגו וגם הבסנג'י מכילים 2 דגימות DNA שהם AMY2B ועמילז, שמהווה הוכחה שהם גדלו לפני המהפכה הנאוליתית.

 היסטוריה 
כלבי הבסנג'י גדלו באפריקה האירופאים כינו את הכלב לראשונה מהמקום בו הוא בא ב-1895 — מקונגו. כלבים מקומים אלו, שהאירופאים הגדירו כזן מובדל וכינו אותו basenji, קיבל הערכה והוכרה רבה עקב האינטליגנציה שלו, מהירותו, אומצו, ודממתו. לעיתים מגדירים את כלבי הבסנג'י ואת הכלבים האפגנים כיותר אינטליגנטים מגזעים צייתניים עקב יכולתם לזהות איזו פעולה מספקת להם תועלת, ואיזו מביאה תועלת לאחר.

מספר ניסיונות נעשו על מנת להביא את גזע הכלב לממלכה המאוחדת, אך הניסיונות הראשונים נכשלו עקב מחלה. ב-1923 לדוגמה, גברת הלן נוטינג הביאה 6 כלבי בסנג'י איתה מסודאן, אך כל השישה מתו מכלבלבת שקיבלו בהסגר בריאות. רק לאחר שנות ה-30 של המאה ה-20, כשקרן הכלבנות הוקמה בבריטניה, היגר הנרי טרפליך לאירופה עם כלבי בסנג'י. יש המאמינים כי כמעט כל כלבי הבסנג'י שחיים באירופה, הם צאצאים של הכלבים שהביא הנרי טרפליך. כלבי הבסנג'י נכנסו רשמית לרשימת התאחדות האמריקאית לכלבנות  בשנת 1943. בשנת 1990 וב-2013 עד 2019, אנשים חקרו את כלב הבסנג'י, וב-2010, כלבי הבסנג'י נכנס לרשימה של מועדון המלונה המאוחד .

 מראה 
כלבי הבסנג'י הם כלבים קטנים, אלגנטיים וספורטיביים, בעלי רגליים ארוכות וגבוהות. פרוותם חלקה במספר צבעים כגון שחור מנומר, שחור לבן וחום. עלפי רוב הרגליים, החזה וקצה הזנב הם בצבע לבן. הזנב מתעגל כלפי מעלה, אוזניהם זקופות ולעיניהם יש צורת שקד. הקמטים במצח משווים להם הבעה מודאגת.

 אופי 
ישנן דרכים רבות בהן ניתן לתאר את הבסנג'י וחלקן אף סותרות אחת את השנייה, מכיוון שכלבים אלו נוטים להיות בעלי מצבי רוח שונים. באופן כללי ניתן לומר כי מדובר בכלבים ערניים מאוד, אנרגטיים ומלאי חיבה, הם נחשבים לכלבים תובעניים והם נזקקים לטיפול מסור ולמגע יד אדם מגיל צעיר מאוד. מכיוון שהם כלבי ציד, יש להם נטייה לרדוף אחר חיות קטנות. כלבי הבסנג'י לא נובח, הם מסוגלים ליבב, לחרוק או לילל. הם גם אינם מסוגלים להסתדר עם גזעי כלבים שונים מהם, במיוחד אם מדובר בגזע כלב דומיננטי או בגזע כלב מאותו מין. כלבי הבסנג'י הם גזע כלבים חכם ביותר והקשר שלהם לבעליהם ולמשפחותיהם הוא קשר הדוק ואוהב, אך הם יותר ביישניים ומנוכרים בסביבת זרים ואף עלולים להיות תוקפניים כלפיהם. הם גזע כלבים טריטוריאלי ומגונן ביותר. בנוסף לכך, הם שובבים וזקוקים לזמן משחק רב על מנת לשחרר את האנרגיה הרבה שלהם, אם אינם מוציאים את האנרגיה שלהם כמו שצריך, הם יבצעו זאת בדרכים שליליות, במיוחד על ידי לעיסת חפצים.

 בריאות 
 מחלות 
קיימות מספר מחלות ומגוון הפרעות שגזע הבסנג'י יכול ונוטה לסבול מהן, כגון: הפרעת כליות, אנמיה, דיספלסיה של מפרק הירך, מחלת מעיים שכאשר היא לא מטופלת, היא יכולה לגרום למוות וכן ניוון רשתיות העיניים שבסופו של דבר יכול לגרום לעיוורון מוחלט. גזע הבסנג'י אינו זקוק לטיפוח באופן מתמיד או מיוחד, אבל הוא כן ייהנה מהברשת פרוותו בזכות הצורך שלו בתשומת לב מכל סוג. כלבי הבסנג'י מנקים את עצמם ממש כמו חתולים. לגזע הבסנג'י יש עור רגיש ומסיבה זו, נדרש לרחוץ אותם בשמפו מיוחד כנגד פרעושים.

 תסמונת פנקוני 
תסמונת פנקוני  היא פגם גנטי כלייתי, המאופיין בהפרשת כמויות גדולות של חומצות אמינו, גלוקוז וזרחה בשתן, וזאת למרות שאינדיקציית החומרים נמצאת תקינה בדם. תסמונת זו נפוצה אצל כלבי בסנג'י ותסמיניה הם שתיית מים מרובה ומתן שתן רב, מה שיכול להביא לאבחון מוטעה של סוכרת. תסמונת זו מתפרצת בין גילאי 3-10, אך 4-8 הם הממוצע. אבחון וטיפול מוקדם מאפשרים ריפוי והפחתת נזק כלייתי. מומלץ לבדוק את שתן הבסנג'י פעם בחודש מגיל 3 והלאה, ניתן לעשות זאת בעזרת מקלוני בדיקת גלוקוז של בני אדם, או הבאת שתן לבדיקה וטרינרית.

 מחלות גנטיות 
כלבי בסנג'י עשויים לסבול משלל מחלות גנטיות כגון עיוורון, הם רגישים לחומרים כימיים והם עלולים להיות תוקפניים.

 פעילות גופנית 
גזע כלבי הבסנג'י זקוקים למגוון פעילויות גופניות שביכולתכם להעניק להם, הם כלבים אנרגטיים מאוד והם זקוקים להליכה רבה. חצר מגודרת מסוגלת להועיל, אך אינה מהווה תחליף למשחקים עם הבעלים. כלבים אלו מאוד אוהבים משחקי רדיפה, הם אינם אוהבים להיות בקרבת מים וינסו להימנע מכך בכל מחיר.

 תוחלת חיים 
כלבי הבסנג'י לפי מחקר של הכלבנות הבריטית ב-2004, יכולים לחיות כ-13.6 שנים בממוצע (מחקר בגודל 46 כלבים מתים), שזה שנתיים מעל הגיל הממוצע של רוב גזעי הכלבים עם גודל דומה לכלבי הבסנג'י. הכלב הזקן ביותר במחקר היה בן 17.5 שנים. סיבות המוות הנפוצות ביותר היו אורולוגיה (30%), כשל כליות כרוני (13%), מחלה לא ברורה (9%) וסרטן (9%).

 גלריה 

 לקריאה נוספת 
 בסנג'י: מידע על כלבי בסנג'י במדריך הכלבים באתר ביופט
 בסנג'י - גזע כלבים שלא נובחים באתר פורינה ישראל
 בסנג'י באתר LADOG
 בסנג'י - המרכז לביטוח חיות מחמד - מדריך הכלבים המלא באתר המרכז הישראלי לביטוח חיות מחמד

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:גזעי כלבים