אבליס

אִבְּליס (בערבית: إبليس) הוא דמות השטן המוזכרת בקוראן, בעיקר סביב סיפור בריאתם של אדם וחווה. חלק מהמוסלמים מאמינים שהוא נברא כשד, בעוד אחרים מאמינים שהוא נברא כמלאך. לפי האמונה האסלאמית וככתוב בקוראן (סורה 14, פסוקים 30-33), אללה הורה לאבליס להשתחוות לאדם, אך מאחר שהוא סירב לעשות זאת, אללה גרש אותו מגן עדן. אבליס מוזכר בקוראן בשמו 11 פעמים.

 אטימולוגיה 
לדעת מרבית החוקרים הלא-מוסלמים, מקור המילה במילה היוונית διαβολος, דיאבולוס, יריבו של האדם בכתבים הנוצריים. במקורות הערביים מוסברת המילה כנגזרת מהפועל إبلس – "אמר נואש" (מרחמי האל), ולכן "איבליס" הוא זה שאין לו דבר לצפות מרחמי האל. הסבר אחר הוא ש"איבליס" הוא זה הגורם לייאוש. אפשר לפרש גם משורש "בלש" במשמעות של חיפוש בארמית, ו"איבליס" הוא מי שמחפש את בן האדם במעשיו הלא-טובים או בעת צרה.

 שמותיו 
ישנו חדית' שבו נאמר שהשם המקורי של אבליס היה חארת' (حارث). בין היתר, נקרא אבליס דריס (ضریس), סרחוב (سرحوب), אל-מותכּווין (المتکوّن), ואל-מותכּוויז (المتکوّز).

 בריאתו של אבליס 
במסורת המוסלמית יש מחלוקת אם איבליס שייך לגזע המלאכים אם לאו. היו שאמרו שהוא שייך למין של מלאכים שנקראו שדים ונבראו מאש, בעוד ששאר המלאכים נבראו מאור. נאמר שהוא היה אחד משומרי גן העדן. נאמר כי לפני שאיבליס המרה את פי האלוהים, הוא היה מלאך בשם עזאזל ששכן בארץ והיה בעל ידע רב, מה שגרם לו להפוך שחצן. כאשר איבליס סירב להשתחוות לאדם, אלוהים קילל אותו וראה בו אחד מהכופרים.

בין אלה המאמינים כי אבליס נברא כשד היו חסן אל-בסרי, אל-זמח'שרי, פח'ר א-דין א-ראזי וסייד קוטב. בין אלו שהאמינו שהוא נברא כמלאך, היו אבן אל-עבאס, עבדאללה אבן מסעוד, ומוחמד אבן ג'ריר א-טברי.

 ראו גם 
 לוציפר
 אהרימן

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית