שמע האמת ממי שאמרה

שְׁמַע הָאֶמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ (או: קַבֵּל הָאֱמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ) הוא ביטוי השולל טענת אד הומינם ודיון לגופו של אומר ומבקש להתמקד בדיון לגופו של עניין ולקבל דברי אמת ללא כל יחס למי שאמרם. הביטוי מיוחס לסוקרטס  ומובא בחיבור שמונה פרקים לרמב"ם.הקדמה, בקטע המתחיל 'וראיתי להקדים'

 בהגות היהודית 
כתב הרמב"ם בהקדמה ל"שמונה פרקים" – כינוי להקדמה הנרחבת לחיבורו על "פרקי אבות", ועיקרו הסברים פילוסופיים על פי "תורת אריסטו":

בדברים האמורים ביקש הרמב"ם, שהמעיינים בכתביו לפירוש ה"משנה" בכלל ו"פרקי אבות" בפרט, יקבלו את דברי הפילוסופים היוונים (אפלטון, אריסטו ואחרים), שעליהם הוא מרחיב ומהם הוא מצטט מבלי לציין את שמות האומרים הנוכרים בני המושבות היווניות באיי הים התיכון ולחופו.

בדבריו ביקש הרמב"ם למנוע טענת אד הומינם נגד מקורותיו, ומפני שחשש מטענה זו הסתיר את שמות הפילוסופים, ולמרות זאת הסביר מדוע יש לקבל את דבריהם.

לאורך השנים הביטוי התקבל, ושימש בכתביהם של הוגים יהודים אחרים, ביניהם בספרו הפילוסופי (הכתוב עברית) של שלמה אבן גבירול, "וקבל האמת ממי שיאמר".

 שימוש בביטוי בעת החדשה 
אייזק ניוטון פתח את ספרו 'מחברת לתלמיד' משנת 1661 באמרה זו.
 אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר 

ביטוי נוסף השולל אד הומינם הוא "אהב את אפלטון אך אהב את האמת יותר", המבקש להורות שאהבה והערצה לאישיות כלשהי לא תטשטש את הביקורת על דבריו.

 לקריאה נוספת 
 אביעד הכהן, '"שמע האמת ממי שאמרה" – זה כלל גדול בתורת נחמה ליבוביץ', עלון שבות בוגרים, יג-יד (תשנ"ט-תשס"א),עמ' 71–92
 מ' מטלון, 'שמע האמת ממי שאמרה... בין תורה לפילוסופיה במשנת הרמב"ם', נתיבה, ב (תשע"ב), עמ' 3–341
 יצחק שילת, שמע האמת ממי שאמרה, הקדמות הרמב"ם למשנה, מעלה אדומים תשנ"ב, עמ' רנז-רסא
 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית

en:Amicus Plato, sed magis amica veritas