תושבים (יהדות מרוקו)

תושבים היה כינוים של יהודי מרוקו שמוצאם אינו ביהדות ספרד אלא מהקהילה היהודית הקדומה במרוקו. השימוש בכינוי החל עם בוא גלי ההגירה של מגורשי ספרד והוא נועד להבחין בקרב יהודי מרוקו בין היהודים המקומיים, לבין המגורשים.

היסטוריה
ממוזער|שמאל|כתובה כמנהג התושבים, מרקש, 1927
ממוזער|כתובה כמנהג התושבים, דמנאת - "צור מוסא", 1930

עם גירוש ספרד (1492) וגירוש פורטוגל (1497), הגיעו גלי הגירה של יהודים מחצי האי האיברי למרוקו. המפגש בין יהודי ספרד לבין יהודי מרוקו פילג את האוכלוסייה היהודית בפאס לשתי קהילות נפרדות: תושבים - אלה אשר התגוררו במשך דורות במרוקו, ומגורשים (המכונים גם: קסטיליאנים), אשר בעיקרם היו יוצאי קסטיליה.

התושבים נבדלו מהמגורשים בשפתן ובמנהגיהן, בין היתר בנוסחי התפילות, בדיני שחיטה ובדיני אישות. לעיתים פרצו מחלוקות בין הקהילות ואחת מן החריפות שבהן הייתה זו המכונה פולמוס הנפיחה. עם השנים היטשטשו ההבדלים וברוב מרוקו החלו המגורשים לדבר גם הם בערבית והתושבים קיבלו לרוב את מנהגי המגורשים ולפעמים גם את תקנותיהם. עדות לחלוקה בין הקהילות שנותרה עד לעלייה לארץ היא שטר הכתובה, שברוב הכתובות שמערי דרום מרוקו, ממרקש ודרומה, הרבנים מציינים בסוף הכתובה כי .

התושבים בפאס
שמאל|ממוזער|שער סידור "אהבת הקדמונים" לפי נוסח קהילות התושבים בפאס (ירושלים, תרמ"ט).

בעיר פאס התקיימה קהילה וותיקה של תושבים שאליה הצטרפו יוצאי סביליה ויהודים אחרים מספרד שדיברו בערבית. הקהילה התקיימה לצד הקהילה הספרדית הקסטיליאנית שהייתה הגדולה מבחינה דמוגרפית, אך בכל זאת היא שמרה בקנאות על מנהגיה וקיימה מוסדות קהילתיים נפרדים במשך מאות שנים. 

בית הכנסת העתיק ביותר של קהילת התושבים בפאס נקרא צלאת אל פאסיין, הוא נחשב גם לבית הכנסת העתיק ביותר במרוקו. בבית הכנסת הזה שמרה הקהילה בקנאות על נוסח התפילה הקדום של צפון אפריקה עד לשנות החמישים של המאה ה-20. בית כנסת נוסף המזוהה עם הקהילה הוא בית הכנסת אבן דנאן.

מהמנהיגים הבולטים של הקהילה בתקופה שלאחר הגירוש היה רבי חיים גאגין, יליד פאס שהיגר לקסטליה ובעקבות הגירוש שב לעיר, הוא הנהיג את הקהילה בין השנים ה'רפ"ו (1526) - ה'רצ"ה (1535), וניהל פולמוס חריף עם המגורשים על היתר הנפיחה שהם הנהיגו. בעקבות פעולותיו ייסדו התושבים איטליז נפרד שמכר בשר שכשרותו התאימה לתפיסתם ההלכתית. מקרב משפחת  יצאו אישים רבים שהנהיגו את הקהילה במשך מאות שנים.

שמות משפחה בולטים מצאצאי התושבים

  - שם משפחה המעיד על מוצא ביהדות העיר פאס.
 כהן-טנוג'י - שורשיהם ביהדות העיר טנג'יר.
  - צאצאי יהדות העיירה אל-הרוש.
  - פירוש שם המשפחה הוא "איילה" בברברית.
  - נובע משם שבט ברברי שבשטחיו חיו יהודים.
 אבוחצירא - משפחת רבנים ידועה במרוקו ובישראל.
 איטח - מבוסס על שם פרטי ברברי.
 /דרהי - שורשיהם ביהודי אזור הדרעא.
  - שם ברברי שכנראה נגזר מהשם "חיים".
  - מגיע מן השפה הברברית; "בן חנה".
  - "בנו של עיון", שם פרטי ברברי
  - "בן חיים" בשפה הברברית.
  - שם משפחה שאינו מתועד בשום תפוצה פרט ליהדות מרוקו.
  - "בעל הגלימה" בשפה הברברית.
  - "דוד" בשפה הברברית.
  - מוצאם ביהדות העיירה מיימארן.
  - מוצאם מהעיר זגורה שבמרוקו.
  - בשפה הברברית "בן הנס".
  - "נועז" בשפה הברברית.

ראו גם
 נוסח צפון אפריקה
 פולמוס הנפיחה
 צלאת אל פאסיין
 מוסתערבים
 רומניוטים

לקריאה נוספת
 חיים בנטוב, ממזרח וממערב ה, "קהל התושבים בפאס מן המאה הט"ז ואילך", עמ' 79 - 105, תשמ"ו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:יהדות מרוקו
קטגוריה:קהילת התושבים בפאס
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה