לוליטה (דמות)

לוליטה (מאנגלית: Lolita) היא סטריאוטיפ של דמות בדיונית, המשמש לתיאור ילדה צעירה ופתיינית, המפותחת לגילה. המונח נגזר מהרומן "לוליטה" מאת ולדימיר נבוקוב משנת 1955, המתאר את האובססיה המינית של המספר כלפי ילדה בת 12 בשם דולורס, אשר העניק לה את כינוי החיבה "לוליטה".Nabokov, Vladimir. Lolita. New York: Vintage International, 1955.  בניגוד לנבוקוב, לעומת זאת, סופרים מודרניים משתמשים בדרך כלל במונח "לוליטה" כדי לתאר ילדה צעירה שמושכת אליה את תשוקתם של גברים מבוגרים, אם כי הדבר נתפס כשותפות מרצון ולא כקורבן. כמובן שכיום ברור כי אין שותפות מרצון של ילדה בכל הקשר מיני והדבר אסור ואינו מוסרי באופן גורף. 
ברומן "לוליטה" מאת נבוקוב
250px|ממוזער|שמאל|סיו ליון על כרזת הסרט "לוליטה" משנת 1962.
ברומן "לוליטה" מאת נבוקוב, מצדיק הומברט הומברט, דמות המספר, את משיכתו המינית כלפי לוליטה בת ב-12, בכך שהוא טוען שזוהי תגובה טבעית לאופי ה"דמוני" של הילדים אשר מושך אותו:

נבוקוב, לעומת זאת, אינו תומך בפנטזיה של הומברט לפיה לוליטה היא פתיינית. כפי שמציין זאת החוקר והפסיכולוג פרי א. הינטון: "בשום שלב לוליטה אינה אלא ילדה טיפוסית בגילה ובזמנה: טומבוי (יש לה נטייה שלא לחפוף את שיערה), מתעניינת בסרטים, סלבריטאים, מגזינים ומשקאות קלים. היא לא עושה דבר כדי למשוך את האמברט בשום צורה שהיא. היא לא מתלבשת מתוך מחשבה שהוא יימשך אליה.

אריק למאי מאוניברסיטת נורת'ווסטרן כותב: "בין אם היא בין זרועותיו ובין אם לאו, לוליטה הייתה תמיד יצירה של התשוקות העצמאיות של הומברט ... שירת הסירנה שהומברט שר בעצמו, לעצמו, ומכנה אותה "לוליטה" ... כדי להפוך את דולורס ללוליטה, כדי לחתום את המתבגרת העצובה הזו בתוך העצמי שלו, על המברט להתכחש לאנושיותה".

שימוש נוסף בשפה האנגלית
נערות צעירות המושכות אליהן את תשוקתם של גברים מבוגרים מכונות "לוליטות" כאשר לעיתים קרובות בסיפורת הן מתוארות כפתייניות ומפותחות לגילן, ובכך מוצגות כאשמות בכך שהגברים המבוגרים חושקים בהן. שימוש שכזה משקף את ההצדקה העצמית של דמות המספר של בספרו של נבוקוב, הומברט הומברט, אם כי בספרו נבוקוב מציג את דמותה של לוליטה באופן שונה לחלוטין, אשר מבהיר כי היא הקורבן של הומברט, ולא מי שפיתתה אותו.

בשיווק בתעשיית הפורנוגרפיה, המונח "לוליטה" משמש להתייחסות אל תצוגה מינית של נערה צעירה, לעיתים קרובות כזו שהגיעה רק לאחרונה לגיל ההסכמה, אך עדיין נראית צעירה מגיל ההסכמה, או אל צילומים המהווים ניצול של קטינים המציגים התעללות מינית בילדים."Protecting our children from abuse and neglect", American Psychological Association. Retrieved 20 March 2016

אופנה
בתרבות היפנית, "" היא תת-תרבות של קאוואיי או מראה נשי עדין המשקף את מה שפרי ר. הינטון מתאר כ"ילדות אידילית, עולם של שמלות ושל בובות". הסגנון, המושפע מאוד מאופנות וויקטוריאניות ורוקוקו, מאופיינת בחצאיות ותחתוניות, מעוטרות בתחרה ובסרטים. מילים נפוצות לתיאור הסגנון כוללות "בובת חרסינה", "עדינה" ו"ילדותית". בתוך הסגנון הכללי של לוליטה ישנן וריאציות של האופנה, כמו "לוליטה גותית", "לוליטה מתוקה", "הימה (או הנסיכה) לוליטה" ו"פאנק לוליטה". גברים שמתלבשים בצורה נקראת "ברוליטות" ("brolitas")."Lolita 101: This Japanese fashion craze is now for everyone" by Aja Romano, The Daily Dot, 17 September 2013

ראו גם
 מיניות בגיל ההתבגרות
 פדופיליה
 בישוג'ו / בישונן

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:ארכיטיפים