אבי סבח

אבי סבח (נולד ב-6 במרץ 1977) הוא אמן ישראלי ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.

 ביוגרפיה 
אבי סבח נולד במעלות-תרשיחא. ב-2004 סיים תואר ראשון בהצטיינות במחלקה לאמנות בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ומלמד בה משנת 2006. ממקימי גלריה ברבור, בירושלים. היה חבר בהרכב הסאונד "שלישיית אותו עולם" עם האמנים גבי קריכלי ופסח סלבוסקי.

 עבודות 
סבח יוצר בעיקר על נייר ונגזרותיו, תוך התכתבות עם מסורות ובמקביל לכך חריגה מאופני פעולה מקובלים. עבודתו מושפעת ומונעת מזיכרון וריאקציות בין חומרים, ומהמפגש בין חומרים פיזיים לחומרים מנטליים. לדבריו: "בשלבים מוקדמים יותר כשהתלבטתי מה ללמוד, התלבטתי בין אמנות לכימיה. ואז הבנתי שבאמנות יש את כל הכימיה שאני צריך, ולא להפך." בעבודותיו ניתן למצוא השפעות של המראות שספג בילדותו בגליל המערבי בתחילת שנות ה-80: אזור לחימה, שהייה במקלטים ומנוסת אנשים.

סבח יוצר בסדרות, ונוהג לעבוד על כמה במקביל, כאשר כל סדרה יכולה להכיל יחידות בודדות עד מאות עבודות. בתחילת יצירתו השתמש סבח בצבעוניות עזה מובחנת, אך במהלך השנים עבודותיו "דהו" והצבעים העזים פינו את מקומם לפלטות מצומצמות, כרומטיות, בצבע גרפיט לפי האוצרת רותי דירקטור "הציור של אבי סבח הוא ציור ישראלי עכשווי, הניזון מחומרי המציאות, אבל בה בעת ספוג בכמיהה למציאות אחרת, לציור אחר".

 צאלים 
בשנת 2014 הוצגה התערוכה "צאלים" בסדנאות האמנים, בתל אביב, שמרפררת לשני האסונות צבאיים שהתרחשו במקום בתאונות אימונים במהלך שנות התשעים, והיא בעלת מימד אוטוביוגרפי של האמן על תקופת שירותו הצבאי במקום. התמה המרכזית בתערוכה היא אפשרות קיומה של תנועת מטוטלת: בין הפיזיקלי לאקראי. בתערוכה הוצגו עבודות שצוירו בגירי שמן, פוליפטיך בן תשעה חלקים בצבעי פסטל – ורוד ותכלת – ואובייקטים מלוחות ומוטות נחושת. העבודות הוצבו בגלריה כסדרות, כיחידים, תלויות על הקירות, מהתקרה באופן לא צפוי. הדימויים החוזרים בתערוכה – מדורות, מגדלי עץ ממוטטים וסכינים – הם מוטיבים חוזרים בגוף עבודתו של סבח.

 עונשין 
בשנים 2015–2018, יצר סבח את הסדרה הארוכה ביותר שלו – "עונשין". הסדרה החלה להתהוות כשנולד בנו השני של סבח. מכורח המציאות החדשה היה לו צורך לעבוד עם חומרים זמינים ולא מזיקים, כך 'שעונשין' כולה צוירה בעפרונות צבעוניים על ניירות בגודל A4. הסדרה צוירה במשך שלוש שנים, מרגע הולדת הבן, עם פרוץ אינתיפאדת הסכינים והמשיכה לתוך אירועי שגרה וחולין, אותה צייר סבח כמעט יום יום. הסדרה מונה כאלף רישומים ותוארה כ"מעין יומן של חזיונות אפוקליפטיים של סוף, אלימות ומיתות משונות, במושבת העונשין קפקאית הנובעת מחרדותיו הקיומיות של האב לילדיו — שיש בהם צמצום כבמחזותיו של בקט. רישומים בעלי איכות פלסטית סיפורית יוצאת דופן."

 אפיים ארצה 
באוקטובר 2020 הציג סבח תערוכת יחיד במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית בשם "אפיים ארצה". התערוכה הוצגה כחלק מאנסמבל של שבע תערוכות יחיד במוזיאון תחת הכותרת "החלום השלישי". התערוכה נוצרה כתולדה ממפגש של האמן עם ציור קיר מתקופת הקיסרות הרומית הקדומה, במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק. בתערוכה הוצגו שמונים לוחות נייר, תלויים וסדורים בשורות לאורך קירותיו של החלל, היוצרים 'חדר שחור' עכשווי ורדוף. שמה של התערוכה לקוח מהפעולה הציורית של סבח, בה השתמש בכל גופו ליצירת הציור, כורע על ארבע על הריצפה כדי לדחוס את הגרפיט אל הצבע, ולהעלות מעומקי המסה החומרית את הדימויים המופיעים בעבודות.

 נוטה להישכח 
בספטמבר 2024 נפתחה במוזיאון תל אביב תערוכת יחיד נוספת בשם "נוטה להישכח", אותה אצרו דלית מתתיהו ואוצר המשנה טל ברויטמן. התערוכה כוללת ארבע סדרות ציורים שנוצרו בשלוש השנים האחרונות, במהלכן עבר סבח להתגורר בפורטוגל. בראיון לעיתון הארץ, אמר: "אני אוהב אמנות קטסטרופלית, ובאופן די טבעי אני גם מצייר את מה שאני אוהב לראות".

 פרסים ומלגות 
 2008 - פרס לציור על שם אסנת מוזס.
 2011 - פרס לאמן צעיר מטעם משרד התרבות.
 2014 - מענק קרן רבינוביץ'.
 2014 - מענק מפעל הפיס עבור קטלוג "צאלים".
 2018 - פרס שרת התרבות לאמנות.
 2020 - מענק מפעל הפיס עבור ספר אמן.
 2022 - פרס רפפורט לאמן צעיר, מוזיאון ת"א לאמנות.

 תערוכות יחיד 
 2005 - ג'סי k, בית האמנים, ירושלים, אוצרת: אירית חמו.
 2005 - Wax, סדנאות האמנים, תל אביב.
2008 - לילה כפול, בית האמנים, ירושלים.
 2009 - בדד, הגלריה ע"ש ברר, מעלות, אוצרת: מרים אסא.
 2010 - משמרת לילה, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, אוצרת: רותם רוף.
 2011 - שכוח אל, גלריה 39, תל אביב, אוצרת: טלי בן נון.
 2014 - צאלים, סדנאות האמנים, תל אביב, אוצרת: ורד זפרן גני.
 2016 - 18 לילות, חלל פרויקטים, גלריה רג'ינה רקס, ניו יורק, אוצרת: יבגניה באראס.
 2016 - עורף, גלריה עודד שתיל ליברמן 8, תל אביב.
 2016 - עונשין, המחלקה לאמנות, בצלאל, ירושלים, אוצרת: דרורה דומיני.
2017 - עונשין, הביאנלה לאמנות בקוריטיבה, ברזיל, אוצרים: רויס סמית ודניס מונטס דה אוקה.
2017 - עונשין, הביאנלה לאמנות באסונסיון, פאראגואי, אוצרים: רויס סמית ודניס מונטס דה אוקה.
 2020 - אפיים ארצה, מוזיאון הרצליה לאמנות, הרצליה, אוצרת: טלי בן נון.
 2024 - נוטה להישכח, מוזיאון תל אביב. אוצרת: דלית מתתיהו.

 תערוכות קבוצתיות נבחרות 

 לקריאה נוספת 
 רותי דירקטור, אבי סבח עבודות: 2005–2008, ירושלים: בית האמנים, 2008

 קישורים חיצוניים 


 מערכת ערב רב: אור מוצק, באתר ערב רב, 6 באפריל 2019
 יונתן אמיר, המלצת השבוע: ״המאמינים״ במוזיאון בת-ים, באתר ערב רב, 2 במאי 2019

 אתי יעקבי ואבי סבח הם זוכי פרס רפפורט 2022, באתר ערב רב, 23 בפברואר 2020


 הערות שוליים 

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977