חוק מכוני כושר

חוק מכוני כושר, תשנ"ד 1994 נחקק במטרה להגדיר תנאים לפעילות תקינה של מכון כושר ועובדיו. החוק נחקק בכנסת ה-13, בתקופת כהונתו של אמנון רובינשטיין שהיה אז שר החינוך, התרבות והספורט. יוזמי החוק היו: יורם לס, דוד צוקר, ענת מאור, תמר גוז'נסקי, האשם מחאמיד ותופיק זיאד. בזמנו של אמנון רובינשטיין החוק עבר שני תיקונים, בשנת 2002 ובשנת 2015.

 הגדרות בחוק 
החוק קובע שמדריך הוא בעל תעודת הסמכה או היתר זמני לפי חוק הספורט להדרכה בענף הספורט של כושר גופני ובריאות. מדריך לאימון קטינים מדריך שתעודת ההסמכה או ההיתר הזמני שניתנו לו מעידים שעבר הכשרה מתאימה להדרכת קטינים במכון כושר. עוד מגדיר החוק, שמכון כושר הוא מקום שבו מתאמנים במכשירים המפעילים את השרירים בתנאים של מאמץ גופני.

 עיקרי החוק 
מטרת חוק מכוני הכושר לפקח על מכוני הכושר ולוודא שמתקיימים בהם מספר תנאים, כגון נוכחות מדריך ובדיקת הכשירות הרפואית של המתאמנים. החוק מחייב נוכחות של מדריך בכל משך הפעילות בו המלמד את דרכי ההפעלה של המכשירים ומפקח על המתאמנים בו. בנוסף, מדריך חדר כושר רשאי להדריך במקומות המוגדרים כחדר כושר, אך לא בתחומים אחרים, כגון כדורגל, כדורסל ותחומי ספורט נוספים. החוק מגביל את מספר הקטינים שמדריך יכול לאמן באותו זמן. בנוסף, מדריך הרשאי לאמן קטינים חייב להיות מוסמך ובעל תעודה מתאימה לאימון קטינים.

 מתאמנים 
החוק קובע שמתאמן קבוע יתקבל לאימון במכון הכושר בתנאי שיציג הצהרת בריאות שנחתמה על ידו. אך אם השיב בחיוב על אחד הסעיפים בהצהרה המעידים על בריאות בלתי תקינה הוא יתקבל לאימון בחדר הכושר רק לאחר שיציג תעודה רפואית המאשרת את כשירותו להתאמן במכון. יש להציג חידוש של הצהרת הבריאות פעם לשנתיים, ואם נדרש גם תיעוד רפואי אחת לשנה.

החוק מחייב את הוריהם של המתאמנים הקטינים להצהרת בריאות או לתעודה רפואית עדכנית של הקטין, אשר לה תצורף הסכמה בכתב לאימון במכון כושר החתומה בידי הורה או אפוטרופוס. הסכמה זו תקפה לאימון מסוים או לסוגים שונים של אימונים המתבצעים במכון כושר. בנוסף, מכון כושר לא יאפשר לקטין להתאמן באמצעות מכשירים מסוימים אלא אם כן המכשיר מתאים גם לאימונם ולממדיהם של קטינים.

 אכיפה ועונשין 
מי שמאפשר לאדם להתאמן במכון כושר בניגוד להוראות אלו, דינו – כפל הקנס הקבוע בחוק העונשין, תשל"ז-1977.

 תיקונים 
סעיף 9 לחוק הוסיף את סעיף 2ד לחוק רישוי עסקים וקבע תנאים לרישוי מכוני כושר. סעיף זה בוטל בנובמבר 2021 (תיקון מס' 36 לחוק רישוי עסקים), ובמקומו נקבע ששר הפנים רשאי לקבוע שמכוני כושר הם עסק טעון רישוי ושר התרבות והספורט רשאי, בהסכמת שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, לקבוע תקנות רישוי ספציפיות.

החוק המקורי חייב את מדריכי הכושר לנהוג בזהירות כלפי המתאמנים וכלפי הציוד, ולדאוג שסביבת האימון תכלול מעברים נוחים, היעדר מכשולים, תאורה תקינה וכן הלאה. הוא קבע שהרישיון למכון כושר יינתן רק לאחר התייעצות עם מי ששר החינוך והתרבות הסמיך לכך, ולאחר שרשות הרישוי מאשרת שמכון הכושר תקין, לפי התקנות שהוצבו לגבי מכשירי המכון. בנוסף, הוא חייב לוודא שלקוחותיו של המכון בוטחו באופן פרטי והתשלום כלל סכומי הביטוח המזעריים שנקבעו לפי חוק הספורט. עוד קבע החוק כי הרישיון יינתן בתנאי שנקבעו ברישיון תנאים המחייבים את מכון הכושר לפעול בהתאם להוראותיו של חוק הספורט ושל חוק מכוני כושר. הוא חייב לבדוק אחת לחצי שנה את תקינותם של מכשירי הכושר, ושהוראות ההפעלה עליהם יירשמו בשפות: עברית, אנגלית וערבית. בין המתקנים חייבים להתקיים מרחקים בטוחים שאינם מוגדרים בחוק.

דרישת הביטוח בחוק המקורי נבחנה בפעם הראשונה בבית המשפט בתובענה ייצוגית שהוגשה נגד רשת הולמס פלייס. בשנת 2019 קבעה השופטת מיכל נד"ב, בבית המשפט המחוזי מרכז, שמכוני הכושר חייבים לבטח את המתעמלים בביטוח תאונות אישיות, בנוסף לפוליסת ביטוח צד ג' ופוליסת ביטוח מקצועית.

ביטול סעיף 2ד בחוק רישוי עסקים נכנס לתוקף שנה לאחר כניסת התיקון לתוקף, אך הדרישה לביטוח בוטלה באופן מיידי. מהלך זה נעשה כחלק מתיקון רחב יותר של החוק, שמטרתו להקל על הנטל הרגולטורי של עסקים, להגביר את הוודאות של מבקשי הרישיונות, וליצור ועדת אסדרה במשרד ראש הממשלה, שתהיה אחראית על גיבוש מדיניות אסדרת עסקים.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

מכוני הכושר