אין בעל הנס מכיר בנסו

אין בעל הנס מכיר בניסו הוא ביטוי עברי, שמקורו בתלמוד. משמעותו המקורית היא שהאדם אינו מודע לניסים שה' עושה איתו.
מקור ופרשנות
מקור הביטוי
מקור הביטוי בדברי רבי אלעזר, שלמד מלשון הפסוק: בָּרוּךְ ה'... עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ, משמע שהוא לבדו יודע על קיומם של הנפלאות, ומכאן הסיק רבי אלעזר: 

התלמוד קושר את דברי רבי אלעזר לדברי רב יוסף. רב יוסף מביא מעשה הממחיש את ראייתו החלקית של האדם, שלפעמים רק אחרי זמן רב מגלה האדם שדברים שגרמו לו צער נעשו לטובתו:

פרשנות הביטוי ושימוש בו
הראשונים קושרים את הרעיון שבביטוי זה למושג ההשגחה, שמרביתה נעשית על ידי ניסים נסתרים. כך כותב רבנו בחיי: 

לפי הרמב"ם ההשגחה האלוהית בדרך השכר והעונש פועלת בשיטה זו: "כי טביעת הספינה בכל מי שבה... וכריעת התקרה על מי שהיה בבית, אם היה זה במקרה המוחלט, הרי אין כניסת אותם האנשים לאותה הספינה וישיבת האחרים בבית במקרה לפי השקפתנו אלא בחפץ אלוקי כפי הראוי במשפטו...".

במכתב בנושא קריאה לציבור לה' על היחלשות נגיף הקורונה בישראל כותבים הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי: 

קישורים חיצוניים
 הרב אהרן איזנטל, אין בעל הנס מכיר בניסו

הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:נסים ביהדות