רבי יהודה בן קנוסא

רבי יהודה בן קנוסא היה אמורא ארץ ישראלי בדור המעבר מהתנאים לאמוראים, ובדור הראשון של אמוראי ארץ ישראל, ותלמידו של רבי חייא. הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, ובעקבותיו גם הרב אהרן היימן, מזהה אותו עם התנא רבי יהודה בן נקוסא.

 חסידותו של רבי יהודה 
רבי יהודה בן קנוסא מוזכר בשם זה שלוש פעמים בתלמוד הבבלי. במסכת בבא קמא הוא מתואר כחסיד מופלג וש"כל מעשיו לשם שמיים". סיפור המעשה מתייחס לעשר התקנות שתיקן יהושע בן נון בעת חלוקת הארץ, שרובן באו להשכין שלום בין איש לרעהו בבני ישראל כשיתיישבו בארץ. אחת התקנות הייתה שכאשר יש דרך שנעשית חתחתים וקשה לצעוד עליה, מותר בלי לבקש אישור מבעל השדה הסמוכה לדרך, להיכנס לשטחו כדי שניתן יהיה לעבור בנוחות, מבלי שהדבר ייחשב לגזל, ועל כורחו של בעל השדה. אולם, רבי יהודה בן קנוסא רצה להחמיר על עצמו ולא להיכנס לשדה חברו אף בהיתר. כשראה זאת רבי יהודה הנשיא רצה להעניש אותו שכן יש חשש יוהרה במעשה כזה, שנראה שהוא מתנשא על חביריו החכמים כביכול הוא צדיק מהם. ועל כך ענה לו רבי חייא, רבו של רבי יהודה בן קנוסא, כי מפני שרבי יהודה, כל מעשיו לשם שמיים, אין בכך משום יוהרה כלל.
קישורים חיצוניים

הרב אהרן היימן, ר' יהודה בן נקוסא, בספר תולדות תנאים ואמוראים, באתר היברובוקס

 הערות שוליים 

קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי חייא