סורו מני

"סורו מני" (נקרא בטעות "סורו ממני") הוא שיר שחיבר המשורר אלכסנדר פן.

רקע
ראשית היסטוריית השיר אינה ברורה. ישנן עדויות לשירה בציבור בתנועות הנוער, והכשרות הפלמ"ח של השיר כבר בשנות ה-40 של המאה ה-20. ותוויו נכתבו בספר "אנו אנו הפלי"ם" בהוצאת דפוס חיל הים משנת 1963, והקלטתו בתקליט הייתה רק בשנות ה-70 ואילך (ראו מטה). השיר הופיע בספר השירים "בספר "רחוב העצב החד סטרי" שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1977. זהות המלחין אינו ידועה והלחן מצוין באקו"ם כנחלת הכלל. עם זאת, ישנה סברה שמדובר בלחן ממקור רוסי. על פי חוקרת הספרות ד"ר חגית הלפרין שחיברה את עבודת הדוקטורט שלה על פן, כתב היד המקורי אבד.

השיר עוסק במלח מדוכא ומיוסר, המבקש להטביע את יגונו בשכר. הוא אינו חושב על יום המחר, באומרו "שכר, שכר אשתה היום" ו"מחר יאכלוני הדגים". בשורה האחרונה, מבקש המלח מהמלצר סולטנית (דג ברבוניה), ושני לוגים של משקה.

בשל העברית הגבוהה בו, בחלק מן הביצועים הושר השיר בנוסח מעט שונה מן המקור, אם בשל התאמה להגשת השיר, לקהל היעד או ללחן. כך למשל בגרסאות הביצוע הים תיכוניות הפך הביטוי "סורו מֶנִּי" ל"סורו ממני". בגרסת צלילי העוד, נשמטה המילה "קדרות" והשורה הפכה ל"יגון, יגון ומחשבה". אורי זוהר הפך את מילות השורה כששר "קדרות, יגון ומחשבה". ישי לוי החליף את "הן חי אני, חי עודני" במילים "אל חי אני, חי עוד אושר".

גרסאות
בשנת 1973 גידי גוב הקליט את השיר וגרסתו נכללה בתקליט משירי ארץ ישראל הישנה משנת 1975. לימים הופיעה גרסה זו בתקליטור האוסף "שירים שהתפזרו". גוב הקליט את השיר מחדש לאלבום הסולו הראשון שלו משנת 1978. בשנת 1975, הקליטו דקלון ולהקת צלילי הכרם את ביצועם לשיר שהופיע באלבומם השני בעיבוד יגאל חרד. להקת צלילי העוד ביצעה את השיר בשנת 1977. גרסה נוספת שלהם בעיבוד מרקו בכר מופיעה באלבומם "קלסיקה ים-תיכונית" משנת 1993.

ב-1998, הקליט נתי לוי גרסת כיסוי בעיבוד רוני פיטרסון שהופיעה בפרויקט עבודה עברית - מחווה לחמישים שנות יצירה מקורית.

גרסת אורי זוהר בעיבוד יצחק גרציאני נכללה באלבום "שירים משכבר הימים" משנת 2001. זוהר, שחזר בתשובה שינה במכוון את המילים מ"אחת צנועה, שנייה פרוצה" ל"אחת שחורה, שנייה לבנה".

בשנת 2000, נכלל בפסקול הסרט "בסמה מוצ'ו" של יוסף פיצ'חדזה, ביצוע של אלי דנקר בעיבוד ברי סחרוף.

בשנת 2001 הוציא הזמן דקלון גרסה מחודשת לשיר. בנוסח השיר הוא שינה מעט ביחס לגרסת צלילי הכרם. הוא שר "סורו ממני" במקום "סורו מני", "לחיי יפתי" במקום "לחייך", "אך לי את אהובה" במקום "ולי אהובה" ובבית האחרון במקום "לעזאזל הכל הן זהו ים, סולטנית, מלצר ושני לוגים" הוא שר "לעזאזל הכל, אין לי מקום מלצרית צנועה ושני לוגים". דקלון שינה את הנוסח כדי להתאימו ללחן ולאופן ההגשה ובמקומות מסוימים אף בחר בעברית מליצית יותר מן המקור ("אך לי את" במקום "ולי").

הגרסה של זהבה בן נכללה באלבומה "חסידה צחורה" משנת 1998. את הגרסה עיבדו יהודה קיסר ויצחק אסולין.

הזמרת קרולינה ביצעה את השיר, בליווי הבדרן שלמה בראבא על אקורדיון .

בשנת 2013, חידש הזמר גיא לוי את השיר לאלבום האוסף "פֶּן - מוזיקה חדשה לשירי אלכסנדר פן".

קישורים חיצוניים


 השיר באתר זמרשת
 עפר גביש בתוכנית "העונג השביעי" של שמעון פרנס בגלי צה"ל, 26 בספטמבר 2020
 דקלון  מתוך האוסף של דקלון

הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלכסנדר פן
קטגוריה:שירים על ימאים
קטגוריה:שירים על סירות