כפר ענאן

כפר ענאן (בערבית: كفر عنان) היה כפר ערבי בנפת עכו שבארץ ישראל המנדטורית. הכפר שכן ב, מדרום מערב לעיר צפת, כ-33 קילומטרים ממזרח לעכו.

 היסטוריה 
כפר ענאן מזוהה עם הכפר היהודי שנקרא "כפר חנניה" שהיה אחד המרכזים הגדולים ביותר בגליל לייצור כלי חרס בתקופת השלטון הרומי בארץ ישראל ונטען שמרבית כלי הבישול בגליל בהם נעשה שימוש בתקופה שבין המאה ה-1 לפני הספירה ועד המאה ה-5 לספירה יוצרו בכפר חנניה. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום התגלו מערות, בריכות, בסיסי עמודים ושטחי קבורה. 

 תקופת השלטון העות'מאני 
ב-1522 מצא הרב והנוסע היהודי, משה באסולה קהילת מוסתערבים שמנתה כ-30 משפחות, עם זאת על פי מפקד אוכלוסין שנערך מטעם השלטון העות'מאני כ-3 שנים לאחר היו במקום כ-14 משפחות יהודיות בלבד.

בתקופת השלטון העות'מאני בארץ ישראל הופיע לראשונה השם "כפר ענאן" והיה רשום בשם זה ברשומות המס של 1549 או 1596. בכפר התגוררו ככל הנראה כ-259 נפשות, כולן היו מוסלמים. התושבים שילמו מיסים על העיזים והכוורות שהיו ברשותם ולאורך השנים העבירו תושבי הכפר כ-12,272 מטבעות אקצ'ה לוקףHütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 178. Quoted in Khalidi, 1992, p. 21.

בשנת 1875 ביקר בכפר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, ומצא בו כ-100 מוסלמים.

 תקופת המנדט הבריטי 
על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-1922 בתקופת המנדט הבריטי כפר ענאן מנה כ-179 תושבים, כולם היו מוסלמיםBarron, 1923, Table XI, Sub-district of Acre, p. 36. במפקד שנערך לאחר מכן, מפקד 1931 היישוב גדל וכבר הכיל כ-264 נפשות שהתגוררו בכ-47 בתים. גם הפעם כל תושבי הכפר היו מוסלמיםMills, 1932, p. 100.

באוגוסט 1943 רכש "בנק האומה", בניהולו של אחמד חילמי עבד אל-באקי שטח של 5,827 דונם מאדמות הכפר תמורת 46,000 לא"י, שעל פי הנטען התכוונו בעלי הקרקעות למכור ליהודים תמורת 65,000 לירות ארץ-ישראליות. בעקבות זאת, חידשה "קופת האומה" את פעולותיה בסתיו אותה שנה ביוזמת מפלגת אל-איסתקלאל.

בסקר הכפרים שנערך ב-1945 הוערך אוכלוסיית כפר ענאן בכ-360 תושבים, כולם מוסלמים.

 התקופה הישראלית 
באוקטובר 1948 הכפר נכבש על ידי חטיבת גולני במבצע חירם ועם תוצאות המלחמה הפך אזור הכפר לחלק ממדינת ישראל הצעירה. עם זאת על פי ההיסטוריון הפלסטיני, וליד ח'אלדי תושבי הכפר סירבו לעזוב את בתיהם כמו מרבית תושבי הכפרים באזור.
על פי בני מוריס, הרשויות הישראליות סיווגו את הכפר כ"נטוש" חרף העובדה שתושביו ניסו לחזור אליו שוב ושוב. בינואר 1949 גירש צה"ל 54 תושבים מכפר ענאן ומהכפר המוסלמי השכן פרדיה אך גם העביר 128 תושבים אחרים משני הכפרים לכפרים אחרים בתוך ישראל. בפברואר 1949 כיתרו יחידות של גדוד 79 את שני הכפרים וגירשו מהם 45 "מסתננים" ל"". שאר תושבי שני הכפרים, כ-200 במספר, שהיו בעלי אשרות שהייה (בעיקר זקנים, נשים וילדים), הועברו לכפר מג'ד אל-כרום. חרף ניסיונות צה"ל והרשויות הישראליות למנוע התיישבות מחדש הכפר הוקם פעמיים נוספות ולבסוף פונו.

ב-1950 הופעל סעיף 25 של תקנות ההגנה שנחקקו ב-1945 וזאת במטרה להפקיע חלק מהאדמות שהיו שייכות למספר כפרים פלסטיניים בגליל, ביניהם היה כפר ענאן. מלבד שימוש זה החוק גם מנע מתושבי הכפר לחזור לבתיהם בדרכים חוקיותNazzal, 1978, p. 101.

ב-1977 הוקם יישוב יהודי מדרום לחורבות הכפר, הכפר שימר את השם היהודי הקדום של הכפר – "כפר חנניה".

 קישורים חיצוניים 






 הערות שוליים 

קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הביזנטית
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל שנחרבו בתקופה העות'מאנית
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית