גזה ואגו

גזה ואגו (במקור עד 1898 ויינברגר,Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 6078/1898. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 937. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1898. év 101. oldal 28. sor בהונגרית: Vágó Géza; אוראדיה, 24 בפברואר 1882 – בודפשט, 3 בינואר 1942) היה שחקן, במאי, מחזאי, מנהל תיאטרון יהודי-הונגרי. הוא אחיהם הצעיר של השחקן בלה ואגו, ושל האדריכלים לאסלו ואגו ויוז'ף ואגוSzínházi Élet - 1928/17. szám ודודו של האדריכל פייר ואגו.

 ביוגרפיה 
גזה ואגו נולד במשפחה יהודית מתבוללת כבנם של מיהאי ויינברגר (1837–1917) ושל יוזפה מרקוביץ'. את דרכו החל בשנת 1902 בלהקתו של פטר דיאק. מאוקטובר 1904 עד 1906 שיחק ב"תיאטרון העם" (Népszínház) של בודפשט. בין 1907 ל-1909 היה מנהל "התיאטרון האינטימי" (Intim Színház), ומשנת 1912 עד 1913 ניהל את "חוג בימת הקומדיה" (Vígszínkör). בשנת 1915 הופיע עם להקתו המזדמנת בבורגתיאטר בווינה. באפריל 1916 שכר את קברט מקס ומוריץ (Max und Moritz Kabaré) בווינה, שם הופיע גם בהונגרית. במאי 1916 הופיע ב"תיאטרון של בודפשט" (Budapesti Színház), ובשנים 1922–1924 הוא היה מנהל "תיאטרון בלאהה לואיזה" (Blaha Lujza Színház). טקס נערך לכבודו בשנת 1924 שכן באותה השנה כתב את מחזהו ה-100 של המערכה האחת כל אחד.Színházi Élet - 1920/46. szám ספרו "משה" פורסם בשנת 1926, בו הציג את חייו ותורתו של הדמות המקראית.Színházi Élet - 1926/50. szám לאחר מכן השתתף בכמה סיורים בחו"ל והופיע בין היתר בקלוז'-נאפוקה, בבראשוב וביישובי אוכלוסיית ההונגרים של צ'כוסלובקיה. 

לאחר 1940, בגלל החוקים האנטי יהודיים, במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי ששללו את כל זכויותיהם של יהודי הונגריה, הוא יכול היה לעלות לבמה רק כחלק מפעילות התרבות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בתיאטרון גולדמארק שנתנה פרנסה לאמנים יהודים לפני קהל יהודי בלבד. הוא קיבל תפקידים קומיים.

הוא כתב הצגות, פרודיות, תסריטים לסרטים וביים סרטים אילמים. מותו נגרם על ידי ניוון שריר הלב. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (17B-2-21).

 חייו הפרטיים 
ב-27 במאי 1906, נשא לאישה את ארנקה דויטש (אלמנתו של מור הולצר).

בתו הייתה קלרה ואגו (1908–1994), שהפכה לאשתו של העיתונאי ג'רג' מאררMÉL ב-7 באוקטובר 1938.

בנו היה יוז'ף ואגו.

 תפקידיו העיקריים 
 פרנץ מרטוש: החתן מגרנדה - בסטיאן
 גותי סומה: טוני סמולן - איזידור

 הבימויים העיקריים שלו 
 ינה הוסקה: הברונית לילי
 ז'אק אופנבך: הלנה היפה
 אנרי בטאיי (Henry Bataille): הבתולה המטופשת

 הצגותיו 
 היא! דרמה, נכתב עם ג'רג' סמרה. בכורה:התיאטרון ההונגרי
 תירס יונאס, פרודיה בשלוש מערכות. נכתב עם אדולף מראי אדולפל. בכורה: 21 ביוני 1905
 אילונקה יפה, אופרטה בשלוש מערכות. בכורה: 20 באוקטובר 1906. תיאטרון קיראי
 הכלה ה-100, פארסה בשלוש מערכות. 7 ביוני 1907
 האהבה של לבוטה, מחזמר בשלוש מערכות. בכורה: 13 באפריל 1917, האופרה העממית
 מלך הריקודים, אופרטה בשלוש מערכות. בכורה: 25 ביוני 1921,
 האישה המושאלת מחזמר בשלוש מערכות. בכורה: 27 ביולי 1921
 פיסטה! אופרטה בשלוש מערכות. בכורה: 27 ביוני 1922

 לקריאה נוספת 
 לקסיקון התיאטרון ההונגרי . עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, 1994.
 לקסיקון המשחק ההונגרי. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
 גזה ואגו, בעמוד אומיקה

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:משפחת ואגו
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1882
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942