Around the World in a Day

Around the World in a Day (בעברית: מסביב לעולם ביום) הוא אלבום האולפן השביעי של המוזיקאי האמריקאי פרינס, והשני בו חלק את הקרדיט עם להקת הליווי שלו, . הוא יצא לאור ב־22 באפריל 1985 על ידי "וורנר ברדרס רקורדס" ו. הייתה בו התנתקות במידת מה מהצליל המסחרי של קודמו המצליח מאוד "Purple Rain", ופרינס התנסה בו בסגנונות פסיכדליים ובמרקמים מוזיקליים עשירים יותר. חברת התקליטים נענתה לרצונו של פרינס והוציאה את האלבום עם יחסי ציבור מזעריים, וכן עיכבה את הוצאת הסינגלים עד כמעט חודש לאחר צאתו של האלבום לאור.

"Around the World in a Day" הוא האלבום השני של פרינס ו"הרבולושן" שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. שניים מבין ארבעת הסינגלים שלו הגיעו לטופ 10 במצעד בילבורד הוט 100: "Raspberry Beret" ו־"Pop Life". לאחר מותו של פרינס ב־2016, "Raspberry Beret" צעד מחדש בבילבורד הוט 100 והגיע למקום ה־33. "Around the World in a Day" הוסמך למעמד פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב־2 ביולי 1985.

 רקע 
ההקלטות ל־"Around the World in a Day" החלו בסשנים שקדמו לסיום הקלטות "Purple Rain". לאחר שישה חודשי הופעות של "גשם סגול", פרינס חזר להקליט. השראה ראשונית לצליל של האלבום הגיעה מדמו שהקליט דייוויד קולמן, אחיה של חברת "הרבולושן" , דמו שהפך בסופו של דבר לשיר הנושא.

האלבום הוקלט באולפנים שונים. חלק מהשירים הוקלטו באולפן מאולתר, Flying Cloud Drive Warehouse שב־Eden Prairie , מינסוטה. האולפן היה מחסן עם קירות עץ וגג מפח שהוסב לאולפן. פרינס החל להשתמש במקום, להקלטות ולחזרות עם "הרבולושן", במאי 1984. התנאים במקום היו בסיסיים: עמדת ההקלטה הייתה על הריצפה, ללא הפרדה בינה לבין הנגנים כפי שמקובל באולפן הקלטות. לדברי סוזן רוג'רס, טכנאית הקול, פרינס אהב את האווירה ה"מאולתרת, עם מנטליות של בית ספר בית".

השוני בין האולפנים גרם להבדלי איכות בין השירים: "Paisley Park", שהוקלט במחסן, הוא באופן יחסי גולמי וגס לעומת ההקלטה העדיפה של "Pop Life", שהוקלט באולפן רגיל. רוג'רס אומרת שבשביל פרינס, הדקויות של ההבדלים באיכות הצליל היו "משניות לקסם שבביצוע מסוים": 

צליל האלבום הוא בסגנון פסיכדלי דחוס, ונעשה בו שימוש בכלים לא שגרתיים ובמילים מסתוריות. הצליל והעטיפה של האלבום עוררו השוואות לאלבומם של "הביטלס" "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band". פרינס דיבר בריאיון על הצליל הפסיכדלי, העטיפה וההשוואות: 

את עטיפת האלבום צייר האמן האמריקאי .

 הצלחה וביקורת 

אף על פי שיחסי הציבור לאלבום היו מועטים באופן מכוון, והמוזיקה הייתה באופן כללי פחות נגישה לרדיו מאשר זו של "Purple Rain", בכל זאת שני סינגלים ממנו היו להיטי טופ 10 בארצות הברית – שם גם האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה. הביקורות בזמן היציאה לאור היו מעורבות, אך ביקורות רטרוספקטיביות מתארות את האלבום כמשובח.

לדברי פרינס, ג'ורג' קלינטון אהב מאוד את האלבום.

בביקורת רטרוספקטיבית חיובית, אלן לייט מ"פיצ'פורק" תיאר את האלבום במילים .

סימון פרייס מ"הגרדיאן" כתב: .

 רשימת השירים 

 מצעדים 
 מצעדים שבועיים 

 האלבום צעד מחדש לאחר מות פרינס ב־2016.

 סינגלים 
 מיקומי שיא בבילבורד ובמצעד הסינגלים הבריטי.
 +סינגלמצעדמיקום
שיא Raspberry Beretבילבורד הוט 1002מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ4מצעד הסינגלים הבריטי25Paisley Park (לא יצא בארצות הברית)מצעד הסינגלים הבריטי18 Pop Lifeבילבורד הוט 1007מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ8מצעד הסינגלים הבריטי60 America (לא יצא בבריטניה)בילבורד הוט 10046מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ35

 נתוני מכירות 
+מדינההסמכהיחידות מאושרות / מכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה ×22,000,000^ הממלכה המאוחדת (BPI)זהב100,000^ ניו זילנד (RMNZ)זהב7500^^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד

 קישורים חיצוניים 

 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבומי פרינס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200