ולטר דניאל באטלי

ולטר דניאל באטלי (באנגלית: Walter Daniel Batley; 1850 – 1936) היה אמן שבסיסו באיפסוויץ'. אף שהיה ידוע בעיקר בנופיו, הוא צייר גם דיוקנאות, נופי עיר וסצנות ז'אנריות.

 קורות חייו 
וולטר דניאל באטלי נולד בשנת 1850, בנו השני של מעצב בתים. כתוצאה ממחלת אבעבועות שחורות כילד, ולטר ואמו עברו להתגורר בפליקססטו בשנת 1860, בעודם שומרים על הבית באיפסוויץ'. הוא למד בבית הספר לאמנות באיפסוויץ' בין השנים 1868 עד 1873, חבר לכיתה של פרדריק ג'ורג' קוטמן וויליאם רוברט סימונדס. הוא עזב כדי להמשיך את לימודיו בדרום קנזינגטון ובבתי הספר המלכותיים של האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון.

בשנת 1874 הוא היה אחד מתשעת האמנים שנבחרו להעתיק את התמונות של רפאל. באותה שנה הוא זכה במדליית הזהב של דרום קנזינגטון על ציור בשחור לבן המבוסס על דמות יצוקה עתיקה.

בשנת 1878 הוא התחתן עם קתרין (קייטי) אמילי בירד באיפסוויץ', שם התיישבו. לזוג נולדו חמישה ילדים יחד.

 קריירה 
אף שהפיק כמה פורטרטים מוקדמים, באטלי הראה העדפה לנופים. החל משנת 1874, הציג או שלח עבודה באופן קבוע לאקדמיה המלכותית, והמשיך בפרקטיקה זו עד לפחות שנות העשרים של המאה העשרים.

מקומות אחרים שבהם הוצגו עבודותיו כוללים את הגלריה לאמנות ווקר בליברפול, הגלריה לאמנות מנצ'סטר סיטי והחברה המלכותית לאמנים בריטיים. הוא הציג מדי פעם במועדון האמנות האנגלי החדש בלונדון ובסלון פריז. הוא היה חבר מייסד במועדון האמנות היפה איפסוויץ', שם הציג בין השנים 1874 עד 1935.

בתערוכת הבכורה שלו הציג כמה נופים של ערים ועיירות. עבודתו של באטלי הצליחה ונמכרה היטב באיפסוויץ'. ככל הנראה נסיעתו היחידה לאירופה הייתה לשווייץ בשנת 1882 והציג ארבעה נופי הרים שווייצריים לאחר שובו.Walpole, Josephine (2009). "Walter Daniel Batley: 1850–1936". Suffolk Artists of the Eighteenth and Nineteenth Centuries. Woodbridge, Suffolk: Antique Collectors' Club. pp. 130–135 באותה שנה הוא זכה להצלחה מיוחדת באקדמיה המלכותית לציור שכותרתו "בור קרייג הישן", שנמצא מחוץ לאיפסוויץ'. העבודה תוארה כ"בין הנופים האמנותיים ביותר".באטלי עשה גיחה קצרת מועד לסצנות הז'אנר, שנראה בציור "הצבעה ראשונה" שלו מ־1884. הוא תרם למועדון האמנות של וודברידג', שם זכה בפרס ראשון בשנת 1887 על ציור בצבעי שמן.

הוא ערך מדי פעם טיולים לקורנוול, יורקשייר ודרבישייר. עם זאת, איכות האור והשמים של מזרח אנגליה היו המיוצגים בצורה הטובה ביותר בנופיו. בשנות ה-90 של המאה ה-19, תוך שהוא מפגין תחושה רבה יותר לאווירה, החל באטלי למרוח את צבעיו במרץ ובחופש רב יותר.

באטלי ומשפחתו עברו בשנת 1898 לרושמיר סנט אנדרו, והתגוררו בבית חווה שכינה 'ליטל ראונדווד'. העצים והקוטג'ים שמסביב הפכו לנושאים המועדפים עליו. למרות היותו בשנות השישים לחייו, במהלך מלחמת העולם הראשונה התנדב לתפקידי סיור. בשנים אלה, ההכרה שלו בסגנון החופשי יותר התבטאה בציוריו ששלח לאקדמיה המלכותית, שם היו לו כמה דחיות.

ניתוח מוצלח בשנת 1919 החזירה את ראייתו הכושלת בגלל גלאוקומה. עם רוב ילדיהם מעבר לים, בשנת 1921 התיישבו באטלי ואשתו בפליקססטו, שם הנהרות והים סיפקו נושאים חדשים לבאטלי. כמה יצירות ראויות לציון נבעו מטיול באיי התעלה. בשנת 1928, באטלי העביר את מגוריהם שוב לאיפסוויץ'.

בשנת 1932 הציג באטלי בחוג האמנות נורפוק ונוריץ'. והוענקה לו תערוכת כבוד בגלריה לאמנות וולסי בשנת 1935.

באטלי נפטר ב־29 בספטמבר 1936. אשתו נפטרה שלוש שנים מאוחר יותר.

באטלי היה אמן סאפוק פופולרי, הידוע בחמימות צבעו, בביצועו העדין ובמגוון הנושאים. הוא זכה לשבחים מהאמן סטנהופ פורבס, ותואר כצייר "גאון לעבודות נוף".

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1850
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1936