אנדרה סלמון

אנדרה סלמון (בצרפתית: André Salmon; 4 באוקטובר 1881 – 12 במרץ 1969) היה משורר, עיתונאי, מבקר אמנות וסופר צרפתי ממוצא יהודי. 

שמאל|ממוזער|250px|מימין לשמאל: אמדאו מודיליאני, פבלו פיקאסו ואנדרה סלמון, 1916

ביוגרפיה
אנדרה סלמון נולד בפריז, ילדם הרביעי של אמיל-פרדריק סלמון, פסל וחרט, וסופי-ג'ולי קטיו. מוצאם ממשפחה יהודית, אולם אנדרה סלמון עצמו הטיל ספק בכך.

בעשור הראשון של המאה ה-20 הוא התערבב עם חוגים ספרותיים ברובע הלטיני של פריז. באותה תקופה הקים יחד עם קבוצת אמנים צעירים קבוצה אמנותית שכונתה "סאז'ס" ("חוכמה"), בה נמנו גם ז'אן פולן, פייר רוורדי, פייר מק אורלן, מקס ז'אקוב וארמן לובן.

בשנת 1904 עבר לבאטו-לבואר והתגורר שם עם פאבלו פיקאסו, מקס ג'ייקוב ואפולינר. במשך כמה שנים חי חיי בוהמה. הוא מצא עבודה כעיתונאי. ביולי 1909 נשא את ז'אן בלאזי-אסקארפט והם עברו לגור ברובע השביעי של פריז. 

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס סלמון לצבא כמתנדב. לאחר מכן עבד כעיתונאי בעיתונים שונים. פרסם שירים, סיפורים קצרים, ביקורות ומאמרים. משנת 1928 סלמון עבד ב"לה פטיט פריזיאן" ככתב משפטי. בשנות השלושים נקלע לקשיים כלכליים, סלמון נשלח לספרד על ידי ה"פטיט פריזיאן" כדי לדווח על מלחמת האזרחים בספרד מהצד הפרנקואיסטי. הדיווחים שלו, שהיו ביקורתיים כלפי הפשיסטים, צונזרו על ידי העיתון.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שימש כתב צבאי. לאחר נפילת צרפת הוא עשה את דרכו חזרה דרך מארסיי לפריז. הוא הצטרף שוב ל"לה פטיט פריזיאן", אך נמנע מכל נושא שנוי במחלוקת, ונאלץ להגן על עצמו מפני התקפות מהימין הקיצוני שהאשימו אותו בהיותו יהודי ותומך ב"אמנות מנוונת". לאחר שחרור צרפת הוא כתב במשך כמה שנים בשם בדוי.

אשתו נפטרה ב-1949. ב-29 באוקטובר 1953 הוא נשא את ליאו, דוגמנית לשעבר. בנובמבר 1961 עבר מפריס לסאנארי. בשנת 1964 הוענק לסלמון ה"גרנד פרי" לשירה מטעם האקדמיה הצרפתית.

סלמון נפטר ב-12 במרץ 1969 בביתו בפרובנס.

עבודותיו
 שירה 
 Poèmes, Vers et prose, 1905
 Féeries, Vers et prose, 1907
 Le Calumet, Falque, 1910
 Prikaz, Paris, Éditions de La Sirène, 1919
 C'est une belle fille! Chronique du vingtième siècle, Albin Michel, 1920
 Le Livre et la Bouteille, Camille Bloch éditeur, 1920
 L'Âge de l'Humanité, Paris, Gallimard, 1921
 Ventes d'Amour, Paris, À la Belle Édition, chez François Bernouard, 1922
 Peindre, Paris, Éditions de la Sirène, 1921
 Créances 1905–1910 (Les Clés ardentes. Féeries. Le Calumet). Paris, Gallimard, 1926
 Métamorphoses de la harpe et de la harpiste, Éditions des Cahiers Libres, 1926
 Vénus dans la balance, Éditions des Quatre Chemins, 1926
 Tout l'or du monde, Paris, Aux éditions du Sagittaire, chez Simon Kra, coll. Les Cahiers nouveaux, n. 36, 1927
 Carreaux 1918–1921 (Prikaz. Peindre. L'Âge de l'Humanité. Le Livre et la Bouteille), Paris, Gallimard, 1928
 Saints de glace, Paris, Gallimard, 1930
 Troubles en Chine, René Debresse éditeur, 1935
 Saint André, Paris, Gallimard, 1936
 Odeur de poésie, Marseille, Robert Laffont, 1944
 Les Étoiles dans l'encrier, Paris, Gallimard, 1952
 Vocalises, Paris, Pierre Seghers, 1957
 Créances, 1905–1910, followed by Carreaux 1918–1921, Paris, Gallimard, 1968
 Carreaux et autres poèmes, preface by Serge Fauchereau, Paris, Poésie/Gallimard, 1986

 ספרים וסיפורים קצרים 
 Tendres canailles, Paris, Librairie Ollendorff, 1913, and Paris, Gallimard, 1921
 Monstres choisis, Paris, Gallimard, 1918
 Mœurs de la Famille Poivre, Geneva, Éditions Kundig, 1919
 Le Manuscrit trouvé dans un chapeau, Société littéraire de France, 1919, and Paris, Stock, 1924
 La Négresse du Sacré-Cœur, Paris, Gallimard, 1920, 2009
 Bob et Bobette en ménage, Paris, Albin Michel, 1920
 C'est une belle fille, Paris, Albin Michel, 1920
 L'Entrepreneur d'illuminations, Paris, Gallimard, 1921
 L'Amant des Amazones, Éditions de la Banderole, 1921
 Archives du Club des Onze, Nouvelle Revue Critique, 1924
 Une orgie à Saint-Pétersbourg, Paris, Aux éditions du Sagittaire, chez Simon Kra, La Revue européenne, n. 13, 1925
 Comme un homme, Eugène Figuière Éditeurs
 Noces exemplaires de Mie Saucée, Henri Paul Jonquières
 Le Monocle à deux coups, Paris, Jean-Jacques Pauvert, 1968

 ביקורות, זיכרונות 
 La Jeune Peinture française (including Histoire anecdotique du cubisme), Paris, Albert Messein, 1912, Collection des Trente
 Histoires de Boches, with drawings by Guy Dollian. Paris, Société littéraire de France, 1917
 La Jeune Sculpture française, Paris, Albert Messein, 1919, Collection des Trente
 L'Art vivant, Paris, Georges Crès, 1920
 Propos d'atelier, Paris, Georges Crès, 1922
 La Révélation de Georges Seurat, Brussels, Éditions Sélection, 1921
 Cézanne, Paris, Stock, 1923
 André Derain, Paris, Gallimard, 1924
 Modigliani, Les Quatre chemins, 1926
 Kisling, Éditions des Chroniques du Jour, 1927
 Henri Rousseau, dit le Douanier, Paris, Georges Crès, 1927
 Émile Othon Friesz, Éditions des Chroniques du Jour, 1927
 Chagall, Éditions des Chroniques du Jour, 1928
 L'Art russe moderne, Éditions Laville, 1928
 Léopold-Lévy, Éditions du Triangle
 Ortiz de Zarate, Éditions du Triangle
 Picasso, Éditions du Triangle
 L'érotisme dans l'art contemporain, Éditions Calavas, 1931
 Le Drapeau noir, 1927
 Léopold Gottlieb, 1927
 Voyages au pays des voyantes, Paris, Éditions des Portiques
 Le Vagabond de Montparnasse: vie et mort du peintre A. Modigliani, 1939
 L'Air de la Butte. Souvenirs sans fin, Paris, Les Éditions de la Nouvelle France, 1945
 Paris tel qu'on l'aime, préface de Jean Cocteau, collectif, 1949
 Souvenirs sans fin, 3 volumes:
 Première époque (1903–1908), Paris, Gallimard, 1955
 Deuxième époque (1908–1920), Paris, Gallimard, 1956
 Troisième époque (1920–1940), Paris, Gallimard, 1961
 Le Fauvisme, Paris, Éditions Aimery Somogy-Gründ, 1956
 La Vie passionnée de Modigliani, 1957
 La Terreur noire, Paris, Jean-Jacques Pauvert, 1959. L'Échappée, 2008
 Claude Venard, 1962
 Henri Rousseau, 1962
 Baboulène, 1964
 Modigliani le roman de Montparnasse, 1968 
 À propos de Marc Chagall, 2003

 תיאטרון 
 Natchalo (with René Saunier), mise en scène Henri Burguet, 7 April 1922, Théâtre des Arts
 Deux hommes, une femme (with  R. Saunier)
 Sang d'Espagne (with R. Saunier)

קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:עיתונאים יהודים צרפתים
קטגוריה:משוררים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1881
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1969