תסמונת המוליטית-אורמית

תסמונת המוליטית–אורמית (באנגלית: Hemolytic–uremic syndrome) היא קבוצה של הפרעות דם, המאופיינות בכמות כדוריות דם אדומות נמוכה, אי ספיקת כליות חריפה ומספר נמוך של טסיות נמוכות. תסמינים ראשוניים כוללים בדרך כלל שלשול דמי, חום, הקאות וחולשה. לאחר מכן מתרחשות בעיות בכליות וירידה בכמות טסיות הדם עם התקדמות השלשול. בעוד שילדים נפגעים יותר, מבוגרים עשויים לסבול מתוצאות גרועות יותר. סיבוכים עשויים לכלול בעיות נוירולוגיות ואי ספיקת לב.

רוב המקרים מתרחשים לאחר שלשול זיהומי עקב סוג ספציפי של E. coli הנקרא O157:H7. גורמים אחרים למחלה עשויים להיות זיהום בחיידקי סלמונלה, שיגלה, סטרפטוקוקוס פנאומוניה, או כתופעת לוואי של תרופות מסוימות. המנגנון הבסיסי כולל בדרך כלל ייצור של טוקסין השיגה (shiga toxin) על ידי החיידקים. תסמונת המוליטית–אורמית שאינה טיפוסית (באנגלית: Atypical hemolytic–uremic syndrome) נובעת לעיתים קרובות ממוטציה גנטית והיא בעלת הסתמנות קלינית שונה. עם זאת, שניהם עלולים לגרום לדלקת רחבה ולקרישי דם מרובים בכלי דם קטנים, מצב המכונה מיקרואנגיופתיה תרומבוטית.

הטיפול כולל טיפול תומך ויכול לכלול דיאליזה, סטרואידים, עירויי דם או פלסמפרזיס. שכיחות התסמונת היא כ-1.5 נפגעים על כל 100,000 בני אדם, ופחות מ-5% מהם נפטרים כתוצאה מהתסמונת. מבין יתר הנפגעים, עד כ-25% סובלים מבעיות מתמשכות בכליות. תסמונת המוליטית–אורמית הוגדרה לראשונה כתסמונת בשנת 1955. המדינה עם השכיחות הגבוהה ביותר של תסמונת המוליטית–אורמית היא ארגנטינה והיא ממלאת תפקיד מפתח בחקר מצב זה. בארצות הברית, ההיארעות הכוללת של התסמונת נאמדת ב-2.1 מקרים לכל 100,000 נפשות בשנה, עם שכיחות שיא בגילאי חצי שנה ועד ארבע שנים. תסמונת המוליטית –אורמית וזיהומי E. coli הגורמים לה היו מקור לפרסום שלילי רב עבור ה-FDA, תעשיות הבשר ומסעדות המזון המהיר מאז שנות ה-90, במיוחד בזיהומים הקשורים למסעדות ג'ק-אין-דה-בוקס.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטולוגיה
קטגוריה:מחלות דם והפרעות במנגנון החיסון