אלבנדזול

אלבנדזול (באנגלית: Albendazole) היא תרופה המשמשת לטיפול בתולעים טפיליות. אלבנדזול פותחה בשנת 1975 והיא כיום נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. אלבנדזול משמשת לטיפול במגוון רחב של תולעים טפיליות ומחלות הנגרמות מהן: תולעים שטוחות, פאסציוליאסיס, ציסטירוזיס, כיסית אכינוקוקית, תולעים נימיות, זיהומי אנטרוביאזיס, פילאריאזיס לימפטית ותולעי וו. כמו כן, במחלות הנגרמות מפרוקי-רגליים כדוגמת סקביאס, כינים ורימות. לפי קטגוריית סיכון בהריון, אלבנדזול מוגדרת כתרופת בדרגה D באוסטרליה וכדרגה C בארצות הברית. היא אסורה לשימוש בשליש הראשון של ההיריון, ויש להימנע ממנה עד חודש לפני ההתעברות. בעוד שמחקרים אצל חולדות וארנבות בהריון הוכיחו כי אלבנדזול הוא טרטוגני, אלבנדזול נמצאה כבטוחה בבני אדם במהלך השליש השני והשלישי של ההיריון. עם זאת, היא עלולה לגרום לאקזמה בעובר כאשר היא ניתנת במהלך ההריון. אלבנדזול סולפוקסיד מופרש לחלב האם בריכוז של כ-1.5% מהמינון הניתן לאם, אם כי ספיגה דרך פה התינוק נמוכה דיו כדי שלא סביר שתשפיע עליו במהלך ההנקה.

תופעות הלוואי השכיחות ביותר של אלבנדזול (שחוו מעל 10% מהמטופלים) הן כאבי ראש ותפקודי כבד לא תקינים. עלייה באנזימי כבד (בדרך כלל פי שניים עד ארבעה מהרמות הרגילות) מופיעה אצל 16% מהמטופלים המקבלים טיפול ספציפי לכיסית אכינוקוקית, ונעלמת עם סיום הטיפול. ההערכה היא כי 1-10% מהאנשים חווים כאבי בטן, בחילות, הקאות, סחרחורת, ורטיגו, לחץ תוך-גולגולתי מוגבר, נשירת שיער זמנית וחום. כאבי ראש, בחילות והקאות נגרמים על ידי הרס פתאומי של ציסטיקרי (זחלי תולעת סרט), הגורם לדלקת חריפה. פחות מ-1% מהאנשים סובלים מתגובות אלרגיות יתר כמו פריחה, חרלת) ולויקופניה. בגלל המסיסות הנמוכה שלה, נדיר שאלבנדזול יכולה להיספג בכמויות גבוהות מספיק כדי להיות רעילה. מנת יתר משפיעה בעיקר על הכבד, האשכים ומערכת העיכול והיא יכולה להתבטא בעייפות, אובדן תיאבון, הקאות, שלשולים, התכווצויות מעיים, סחרחורת, עוויתות, וישנוניות.

 קישורים חיצוניים 

 אלבנדזול, באתר שירותי בריאות כללית

הערות שוליים

קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
קטגוריה:קרבמטים