תדף

תדף או תאדף (בערבית: تادف) היא עיירה בסוריה, הנמצאת במרחק של כ-2 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר אל באב, כאשר בתיה הצפוניים נושקים כמעט לרחובות העיר הדרומיים וכ-32 קילומטרים ממזרח לעיר המחוז חלב. סביב העיירה ממוקמים 23 כפרים ו-28 חוות. המוצרים העיקריים שמיוצאים מהכפרים ומהעיירה, דובדבנים וריבות. על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2004 אוכלוסיית העיירה הייתה 41,786 נפש. העיירה, מוזכרת במסעות עזרא הסופר (בשנת-400 לפנה"ס) בימי שיבת ציון וכמו כן היא הייתה אתר נופש פופולרי בקיץ, בקרב יהודי חלב.

 תיאור העיירה 
העיירה ממוקמת במישורים של "עמק הזהב" ומוקפת בהרים מצפון ומדרום מזרח. ההרים הם ג'בל אד-דויר מדרום-מזרח, הר ברתום מצפון-מזרח וג'בל שייח אקיל מצפון-מערב. אדמת העמק חרסיתית מסוג לס או חולית.

רב האוכלוסייה מוסלמית סונית. בעיירה מספר מסגדים עתיקים ומודרניים. המסגד הגדול, מסגד אוסאמה בן זייד, מסגד שייח' אברהים ואחרים.

 חקלאות 
תדף, מפורסמת בזכות היבולים הרבים והגידולים החקלאיים שלה. בשנות בצורת חלק גדול מאוכלוסיית העיירה עובר לעבוד בחלב, בא-רקה, ובערים אחרות. בשנים רגילות, גידולים רבים מושקים ממי גשמים בלבד (חקלאות בעל, פלחה). הגידולים הם חיטה, שעורה, זיתים ופיסטוקים. גודל שטחי הפיסטוק חלבי מגיע ל-13,500 דונם. רימון, שעועית, תפוחי אדמה וירקות אחרים גדלים על מים מבארות (חקלאות שלחין). מספר עצי הרימון הגדלים מסביב לעיירה עולה על 35 אלף עצים. כבשים ופרות גדלים במרעה פתוח. ישנן גם חוות לגידול עופות באזור, למשל חוות חאג'י איברהים אל חג'ג' ומוחמד אלג'מיל. בעמק הזהב ישנן גם חוות דבורים המייצרות דבש.

העיירה מקבלת מים מתת-רשת השואבת מים מרשת נהר הפרת הראשית, המזרימה מים גם לעיר אל באב השכנה.

 מסחר 
העיירה תדף, מחוברת לעיר אל באב בכביש ראשי כמו גם מספר כפרים וחוות אחרים. אל באב מהווה את המרכז העיקרי של קהילה זו.

יש בעיירה שוק מסחרי פעיל, חנויות ומרכז קניות גדול, כמה בתי ספר תיכוניים, אגודות חקלאיות ובית מרקחת.

 היסטוריה 
על בסיס הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו באזור העיירה יש המעריכים שבמקום התקיים ישוב כבר בשנת 2200 לפני הספירה, בין הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו במקום שרידי מתקנים עתיקים, תעלות מים רומאיות, מבנים עתיקים ומקדש קדום. בעיירה יש גם שוק מקורה עתיק ובית מרחץ ישן.

הכפר היה מיושב במהלך המאה ה-19 על ידי ערבים השייכים לשבט אנייזה. בסוף המאה ה-19, הכפר ספג התקפות חוזרות ונשנות של שבטים נודדים (בדואים) שרצו לגנוב כבשים ובקר מהדירים והרפתות של תושבי העיירה שהיו מפוזרים במישורים שמסביב לכפרים. דווח כי תושבי הכפרים הצליחו לגייס למעלה מ-400 גברים חמושים כדי להגן על עדריהם ועל עדריהם של התושבים שנפגעו. באותה תקופה התגוררו בעיירה כ-20 משפחות יהודיות על כן היו שתיארו אותה כ"עיירה יהודית". לפני חג שבועות יהודים מחלב נהגו להגיע לעיירה על מנת לחגוג את החג ולהינפש במקום.

בשנת 1931 התגוררו בעיירה 15 משפחות יהודיות.

 אזכור עזרא הסופר 
המסורת המקומית טוענת כי עזרא הסופר (בשנת 457 לפנה"ס) עצר בעיירה בדרכו מבבל לירושלים ובנה את בית הכנסת העומד עד היום בעיירה. בשנת 1899 גילה מקס פון אופנהיים בבית הכנסת כתובות בעברית מהמאה ה-14. ליד העיירה נמצא מעיין בשם עין אל-עוזיר. מסופר שעזרא היה משתקע בקביעות במקום במהלך שהותו בעיירה. קבר המיוחס לעזרא ממוקם גם בעיירה והוא נשמר שלם במשך מאות שנים.

במהלך עלייה לרגל לירושלים בשנת 1414, הודיעו ליצחק אלפאררה ממלאגה:במרחק של שני מייל מהעיר חלב נמצא קברו של עזרא הסופר. שם רשם עזרא את התורה. . . כפר זה נקרא תדף ויש בו בית כנסת. . . מספרים שפעם בשנה מתרומם ענן מעל המקום ולא עוזב אותו. ישנם הגורסים שקבר עזרא הסופר ממוקם ליד בצרה, עיראק. מאידך על פי המסורת היהודית עזרא נפטר ונקבר בירושלים.

 ראו גם 
 אל באב
 חלב

 הערות שוליים 

קטגוריה:סוריה: ערים