גסטון שוקנס

גסטון שוקנס (בצרפתית: Gaston Schoukens; 5 בפברואר 1901, בריסל – 10 באפריל 1961, בריסל) היה במאי בלגי.

 ביוגרפיה 
בשנת 1926 עשה לעצמו גסטון שוקנס שם עם הקומדיה הראשונה שלו "הנהג שלי". בשנת 1930 יצר את "משפחת קלפקנס", שנחשב לסרט הקולי הבלגי הראשון (הצליל הוקלט בתקליט LP). בשנת 1931 ביים את הסרט העלילתי הבלגי הראשון באמצעות צליל אופטי שהפגיש מוזיקה ותמונות באותו המדיום, ב"החלום היפה ביותר".

שוקנס היה כמעט שלושים שנה דמותו של הקולנוע הבלגי הפופולרי. למעשה, הוא מתמודד עם כל הז'אנרים, הסרטים התיעודיים (הכדורגל הבלגי, 1922, המקום הגדול בבריסל, 1943), סרטי אמנות (הציירים שלנו, 1926), מלודרמה (לעולם לא תדע, 1927), דרמה פטריוטית (צלב היסר, 1928, בימוי משותף עם פול פלון) או קומדיות חסרות מעצורים, כמו תן למוזיקה (1935) או בוסמנים וקופנול (1938).

סרטו "זו הייתה התקופה הטובה" (1936) היה ההצלחה הגדולה ביותר של שנות השלושים בבלגיה, רק עלה על ידי שלגיה ושבעת הגמדים של וולט דיסני. גרגורי לקרואה, חוקר תולדות הקולנוע ב-ULG, כותב, עם זאת, כי "הקומדיות הפופולריות שלו, שעשעו את ההמונים לפני מלחמת העולם השנייה, בסופו של דבר משעממות את הציבור ונראות כקומדיות יום ראשון".

פול פלון הוא לעיתים קרובות מנהל הצילום של שוקנס.

 פילמוגרפיה 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאי קולנוע בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1901
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1961