ביפידובקטריום

ביפידובקטריום (שם מדעי: Bifidobacterium) הוא גנום של חיידקים גראם-חיוביים בעלי יכולת תנועה ועצמאות, לעיתים מסועף ונחשב כאורגניזם אל-אווירני. הם נמצאים במערכת העיכול, הנרתיק והפה אצל יונקים כולל בני אדם. ביפידובקטריום הם המין העיקרי של החיידקים המרכיבים את המיקרוביוטה של הקיבה והמעיים. חלק מהביפידובקטריום משמשים כפרוביוטיקה.
לפני שנת 1960 מין הביפידובקטריום השתייך לזן הלקטובצילוס ביפידוס.

היסטוריה
משנת 1899 הנרי טיסייר, רופא ילדים צרפתי שעבד מכון פסטר בפריז, בודד חיידק המאופיין בצורתה של האות 'Y' (חצוי לשניים), המצוי במיקרוביוטה הנמצאים במעיים של תינוקות יונקים. טיסייר, קרא לחיידקים בשם "ביפידוס" . בשנת 1907, איליה מצ'ניקוב, סגן מנהל מכון פסטר, הגה את הרעיון שחיידקי חומצת חלב מועילים לבריאות האדם. מצ'ניקוב הבחין שאריכות החיים של איכרים בולגרים הם תוצאה של צריכת מוצרי חלבמותססים. מטצ'ניקוף הציע גם כי "צריכה של חיידקים תוססים ישתיל את החיידקים המועילים במערכת העיכול".

מבנה הגנום
קבוצת גן הביפידובקטריום נעה בגודל של בין 1.73 ל-3.25 מגה- בייט, המקבילים ל-1,352 ו-2,557 מסגרת קריאה מקודדות של חלבון בהתאמה. סיווג תפקודים של גנים של ביפידובקטריום, כולל הפאן גנום של הסוג הזה, גילה כי 13.7% מהגנים הביפידובקטריאליים שזוהו מקודדים אנזימים המעורבים בחילוף החומרים בפחמימות.

שימושים קליניים
הוספה של ביפידובקטריום כפרוביוטיקה לטיפולים שגרתיים של קוליטיס כיבית הראו שיש קשר בין שיפור ההפוגה ולשיפור תחזוק ההפוגה. זנים מסוימים של ביפידובקטריום נחשבים לפרוביוטיוקות חשובות בתעשיית המזון. מינים וזנים שונים של ביפידובקטריום יכולים לשמש כמגוון רחב של תועלת לבריאות, כולל ויסות הומאוסטאזיס של מיקרוביאלים במעיים. בנוסף, בית גידול של פתוגנים וחיידקים מזיקים המשפיעים על רירית המעיים, אפנון של תגובות חיסוניות מקומיות ומערכתיות, דיכוי של פעילות אנזימטית בתוך מיקרוביוטה והפקה של ויטמינים. ביפידובקטריום משפר את חסימת ריר המעיים ומוריד את רמות הליפופוליסכריד במעיים.

ביפידובקטריה עשוי גם לשפר את תחושת כאב הבטן במטופלים החולים בתסמונת המעי הרגיז, אף על פי שמחקרים עד היום אינם חד משמעיים בנושא.

חלב אם מכיל ריכוזים גבוהים של לקטוז וכמויות נמוכות של זרחה (בופר). לכן, כאשר חלב האם מותסס על ידי חיידקים חומציים (כולל ביפידובקטריה) במעי התינוק, רמת החומציות יכולה לרדת בעקבות כך, דבר המקשה על צמיחת חיידקים גראם-שליליים.

ביפידובקטריום ותינוקות
המעיים של ילודים יחסית סטריליים עד הלידה, שם נקלטים חיידקים מהסביבה ומהאם.

המיקרוביוטה המרכיבה את המעיים של הילוד שונה ממעיים אצל אדם בוגר. תינוק מגיע לשלב בוגר מבחינת המיקרוביום בגופו באזור גיל 3, כאשר מגוון המיקרוביום בגופו גדל, מתייצב וכאשר תינוק עובר לאכול מזון מוצק. התפתחות מושבות של ביפידובקטריום מוקדמת יותר אצל תינוקות הניזונים מחלב אם לעומת תינוקות הניזונים מפורמולה.

אצל ילוד, ביפידובקטריום הוא החיידק השכיח ביותר במיקרוביום של המעיים. ישנם שינויים רבים יותר לאורך זמן בגנוטיפים אצל ילודים, דבר ההופך אותם לפחות יציבים בהשוואה לביפידובקטריום אצל מבוגרים. תינוקות וילדים תחת גיל 3 מראים פחות גיוון בסוגי חיידקי המיקרוביום, אך עדיין יש אצל התינוקות והילדים מבחר רחב יותר מאשר אצל מבוגרים.

ישנה הפחתה של ביפידובקטריום ועלייה במגוון המיקרוביום במעיים של ילודים כאשר מופחתת צריכת חלב האם ועולה צריכת המזון המוצק. חלב אם אצל יונקים מכיל HMO אוליגוסכרידים בחלב-אם. בחלק אם אוליגוסכרידים לא מעוכלים על ידי אנזימים אלא נשארים שלמים במערכת העיכול עד אשר מגיעים למעי גס שם מפורקים על ידי המיקרוביוטה. ישנם סוגים שונים של ביפידובוקטריום המכילים גנים אשר מפרקים את חלב האם על ידי הידרוליזה. בעקבות כך, רב-סוכר המופק על ידי האדם מומר לאוכל ואנרגיה עבור הב. ביפידובקטריום (גן מסוים של ביפידובקטריום), דבר המראה על קו-אבולוציה.
 חיידקים
 מעיים
 חלב אם
 מערכת העיכול
 לקטוז

לקריאה נוספת

Mayo, B., & Van Sinderen, D. (Eds.). (2010). Bifidobacteria: genomics and molecular aspects. Horizon Scientific Press.

קישורים חיצוניים



מאמר נטורופתי בנוגע לפרוביוטיקה

הערות שוליים

קטגוריה:בריאות האישה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים