גמילה מסמים

גמילה מסמים הוא תהליך השתחררות מתלות בנטילת סמים פסיכואקטיביים או תרופות ממכרות. 

תהליך הגמילה נעשה באמצעות הפסקה מוחלטת של נטילת החומר הממכר, או ירידה הדרגתית בשימושו עד למצב בו הגוף אינו תלוי בו יותר.

התמכרות לסמים

אנשים פונים לשימוש בסמים בשל שילוב של גורמים גנטיים, השפעות משפחתיות וחברתיות, ומצבים נפשיים כמו חרדה או דיכאון, כאשר הסם נתפס כאמצעי להקלה רגשית ולהשתלבות חברתית. התמכרות היא תופעה שמשלבת גורמים ביולוגיים, נפשיים וחברתיים. האדם המתמכר חוזר שוב ושוב לצרוך חומרים פסיכו-אקטיביים כמו סמים, שמשפיעים על מצב התודעה, הרגשות, החשיבה וההתנהגות שלו, עד כדי חוסר יכולת לרסן את הדחף לשימוש.

התמכרות לסמים עלולה לגרום לסיבוכים רבים שמשפיעים על כל תחומי החיים:
 ברמה החברתית והנפשית - עלולות להתעורר בעיות ביחסים אישיים, בעבודה, הסתבכויות עם החוק, קשיים כלכליים ואף נטייה מוגברת להתאבדות.
 ברמה הבריאותית - התמכרות יכולה לגרום לנזקים חמורים ללב, פגיעות נוירולוגיות ונפשיות, סיכון מוגבר לתאונות ולמחלות מידבקות כמו איידס והפטיטיס, במיוחד עקב שימוש משותף במזרקים.

דרכי טיפול וגמילה

משרד הבריאות אחראי על שתי דרכי טיפול במתמכרים לסמים קשים, הטיפול מתמקד במישור הפיזי.
גמילה פיזית, ניתן למתמכרים במסגרת אשפוזיות לגמילה פיזית. האשפוזיות מיועדת לתת מענה לצרכים של מתמכרים אשר מעוניינים לעבור גמילה פיזית מהסם. הגמילה הפיזית היא השלב הראשון של תהליך הגמילה.
מרכזים אמבולטוריים לטיפול תרופתי ממושך. מתמכרים מקבלים טיפול במסגרת מרכזי חלוקת טיפול תרופתי.

תהליך הגמילה מורכב ממספר שלבים, הכוללים לעיתים גם טיפול רפואי ראשוני לגמילה פיזית, טיפול רגשי-נפשי ארוך טווח ושיקום חברתי ותעסוקתי. כשהמתמכר פונה לעזרה, בשלב הראשון יש לוודא כי הוא מכיר בבעיית ההתמכרות כמחלה. יש לבצע פגישת היכרות ראשונית על מנת לבנות תוכנית טיפול אישית. כמו כן, יש לתת משקל לאישיות המתמכר ולאנשים בסביבתו הקרובה. אחד הטיפולים היעילים ביותר הוא טיפול משולב. המטרה היא לעזור למתמכרים להיגמל ולגרום לכך שלא יחזרו להשתמש בסם לטווח הארוך. ההתערבות הטיפולית נעשית ברמה האישית, קבוצתית ומערכתית. טיפול קבוצתי נחשב כשיטה יעילה לטיפול במתמכרים. כאשר מטופל נמצא בקבוצה, הוא מפסיק להתמקד בעצמו ובבעייתו, זוהי הגישה המקובלת ביותר והיא משלבת תמיכה סוציאלית ועבודה רב־מערכתית עם גורמי בריאות, חינוך ורווחה.

קהילות גמילה
קהילות גמילה מטפלות בהתמכרויות לסמים, אלכוהול והתמכרויות אחרות. הקהילות מציעות שיטות טיפול שונות ואף התאמה לפי מגזר ודתיות.

דוגמה לתוכנית לגמילה בתוך הקהילה היא תוכנית שנים עשר הצעדים. תוכנית זו מתאפשרת לאחר שהנגמל עבר גמילה פיזית ראשונית ומתבצעת במסגרת הקהילה. התוכנית פותחה על ידי אנשים שהתמכרו לאלכוהול ונזקקו לעזרה עצמית כדי להיגמל. בזמן שהמתמכר עובר טיפול גמילה בשיטה זו הוא מנהל שיחות מוטיבציה פרטניות עם מטפלים, עובר טיפול תרופתי וכן משתתף בקבוצות תמיכה אנונימיות. שיטה זו מתאימה לאנשים אשר ברוב הזמן מנהלים חיים נורמטיביים או כאלה שלא יכולים להרשות לעצמם להסתגר במכוני הגמילה (מצפן ייעוץ וטיפול, 2014).

טיפול בישראל
בישראל מופעל מערך גמילה מסמים הכולל שירותי איתור, ייעוץ, אבחון, טיפול ושיקום בקהילה. מערך זה מתואם על ידי מספר גופים, בהם משרד הבריאות, משרד הרווחה והרשות למאבק בהתמכרויות. הטיפול כולל מסגרות כמו מרכזי יום, קהילות טיפוליות והוסטלים, אך קיים מחסור במענים לאוכלוסיות ייחודיות כגון נשים וקטינים. המסגרות פועלות לשיקום כוללני הכולל טיפול רפואי, רגשי וחברתי, אך פיזור הסמכויות בין משרדי הממשלה מוביל לעיתים לחוסר תיאום, מה שמחזק את הצורך ברפורמה ובשיתוף פעולה הדוק בין הגורמים השונים.

 הבדלים מגדריים בישראל 
נשים וגברים נבדלים באופן שבו הם מתחילים להשתמש בסמים ובאופן שבו הם פונים לגמילה. נשים לרוב מתחילות שימוש בגיל צעיר יותר, לעיתים קרובות כתוצאה מטראומה, חרדה או דיכאון, ומשתמשות בסמים כאמצעי "ריפוי עצמי". גברים נוטים להשתמש בסמים בהשפעת לחץ חברתי ולצרוך סמים קשים יותר. תהליך הגמילה אצל נשים מאופיין בצורך בתמיכה רגשית ובטיפול מותאם לטראומה, בעוד שגברים מגיעים לרוב לטיפול בעקבות לחץ חיצוני כמו דרישה של הרשויות.

 ילדים ובני נוער בישראל 
בקרב ילדים ובני נוער בישראל, התמכרות לסמים מתאפיינת לעיתים קרובות בשימוש מוקדם ובמקרים רבים קשורים לרקע של פגיעות רגשית, קושי משפחתי וחיים בסביבה מסכנת. מדיניות הטיפול כוללת הקמת מסגרות ייעודיות כמו מרכזי יום, קהילות טיפוליות ושירותים טיפוליים בקהילה, המותאמים במיוחד לצרכים של צעירים מתמכרים. תהליך הגמילה כולל עבודה רב-תחומית הכוללת אנשי טיפול, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ולעיתים גם רופאים, עם דגש על שיקום אישי, חיזוק מסוגלות והתמודדות עם טראומות. בנוסף, משולבים הורים ובני משפחה כחלק בלתי נפרד מתהליך הגמילה, על מנת לתמוך בסביבה המשקמת של הנער או הילד.

 תסמיני גמילה 
אדם מתמכר מתמקד באובססיביות בהשגת החומר הפסיכואקטיבי, משתמש בו באופן כפייתי ומתקשה להפסיק את הצריכה למרות שהוא מבין את הפגיעה שזה גורם לו. המבנה הכימי של המוח משתנה בעקבות שימוש בחומרים ממכרים ושינויים אלה נמשכים זמן רב לאחר שהאדם מפסיק להשתמש. שינוי זה במבנה המוח מגביר את הסיכון להישנות, מה שהופך את הטיפול לחלק חשוב מתהליך השיקום. לאחר שהגוף פיתח מנגנוני פיצוי היוצרים מצב של סבילות עבור חומר מסוים, היעדרו של החומר מפסיק את השפעתו בעוד שמנגנוני הפיצוי ממשיכים לפעול לבדם. מפני שבמצב זה מנגנוני ההומיאוסטזיס פועלים ללא התנגדות ומורגשים ביתר שאת, הפסקה מוחלטת של נטילת החומרים הממכרים עלולה לגרור אחריה תסמינים של היפוך השפעה.

תסמיני הגמילה עשויים להיות גופניים או נפשיים ובדרך כלל גופניים ונפשיים גם יחד. משך זמן הגמילה יכול להימשך בין מספר ימים ועד מעבר לשנה, תלוי בסוג הסם ובמנגנוני הפעילות שלו.

תסמונת נסיגה
תסמונת נסיגה היא שם כללי לאוסף תסמינים המתלווים להפסקת הצריכה או הפחתת המינון של סמים פסיכואקטיביים או תרופות מסוגים שונים, לאחר תקופה שבה נצרכו באופן סדיר. תסמונת נסיגה מופיעה לאחר שהגוף פיתח סבילות לאותו חומר ונוצרה תלות גופנית.

 ראו גם 
 התמכרות לסמים
 שימוש לרעה בסמים
 גמילה מעישון

 קישורים חיצוניים 
 התמכרות - מה קורה לנו במוח כשאנו מתמכרים?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
 גארי לכמן, להתחיל מחדש: מדריך מקצועי לגמילה ושיקום, שביל הדרך לחיים, 2024
 התמכרות לסמים, דף שער בספרייה הלאומית

 הערות שוליים 

סמים
קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים