שאנדור גות

שאנדור גות (במקור גוטפרוינד, בהונגרית: Góth Sándor; פשט, 19 באוקטובר 1869 – בודפשט, 7 בספטמבר 1946)Halálesete bejegyezve a Bp. XII. ker. állami halotti akv. 1975/1946. folyószáma alatt. היה שחקן, במאי ומתרגם, הונגרי-יהודי פרופסור באוניברסיטה, מנהל תיאטרון.

קורות חיים
ממוזער|300x300 פיקסלים| שאנדור גות (משמאל) עם מרגיט לדומרסקי וגרה מאי בסרט "עליבות מעוצבת בעושר" (1938) |טקסט=
שאנדור גוטפריד נולד במשפחה יהודית, בנם של מנו גוטפרוינד ורוזליה וקסמן (1838–1929)Gutfreund Manóné Wachsmann Rozália halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 60/1929. folyószáma alatt.
 למד ב"אקדמיה לאמנויות הבמה" אצל השחקן אימרה נאג'י בין השנים 1887–1891.
 בין השנים 1890–1891 הופיע בעיר דברצן.
 בין השנים 1891 - 1892 הוא שיחק בארד.
 בין השנים 1892 - 1894 הוא הופיע בעיר טימישוארה.
 בין השנים 1894 - 1896 פעל בקלוז'-נאפוקה (כל שלוש הערים האחרונות היו אז בתחום הונגריה).
 בשנת 1896 היה אחד מהחברים המייסדים של תיאטרון הקומדיה של בודפשט, בו היה חבר עד 1946, עם הפסקות קצרות.
 בין השנים 1910–1914, ובין השנים 1932–1933, הוא היה שחקן בתיאטרון ההונגרי.
 בשנת 1911 הוא הפך לעובד של אולפני הקולנוע של מיקלוש פלודי "הוניה".
 בשנים 1921 עד 1922 היה במאי ושחקן של "תיאטרון הרנסאנס".
 בין השנים 1931 ל־1939 היה מרצה באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע.
 בין השנים 1933–1934 היה השחקן-במאי של תיאטרון האופרטה של בודפשט .
 בשנים 1935 עד 1937 שיחק בתיאטרון הלאומי של בודפשט.
 משנת 1941 לא נחתם איתו חוזה בגלל מוצאו היהודי (לפי הוראות החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי).
אחרי מלחמת העולם השנייה ולאחר שהצליח לשרוד את השואה בבודפשט,
 בין השנים 1945–1946 הוא היה מנהל "תיאטרון מרכז העיר" (Belvárosi Színház) שנקרא היום "תיאטרון קטונה יוז'ף" (Katona József Színház).

גות מתואר על ידי אלבום ההנצחה של בלהה לואיזה כ"selfmademan" אמיתי שעלה לפסגת המשחק בכוחו ובחריצותו הבלתי פוסקת. הוא הצליח לשחק כל דבר, החל בתפקידים טרגיים וכלה בתפקידי אופי. הוא היה מודע לעצמו, לכל הדיוקנאות שלו. דמויות הבמה שלו היו תוצאות של מחקר ונראו תמיד מקוריים, חדשים ומפתיעים. הוא דיבר גרמנית, צרפתית, אנגלית, איטלקית ורוסיתSzínházi Élet - 1923/43. szám, 44. old..

 חייו הפרטיים 
ב־15 במרץ 1904, ברובע 5 של בודפשט, נשא לאישה את השחקנית ההונגריה-יהודייה אלה קרטס (1879-1936), בתם של ברנאט קרטס ושל אמה לנגספלד. אחד העדים היו גאבור פלודיA házasságkötés bejegyezve Budapest V. ker. polgári akv. 100/1904. folyószám alatt.. אחרי מותה בשנת 1936 התחתן שוב.

 עבודותיו בתיאטרון 
מספר הצגות הבכורה שנרשמו ב"מאגר נתוני התיאטראות": כמחבר: 5 ; כמתרגם: 34 ; כשחקן: 4 ; כבמאי: 12 .

 כמחבר 
 המשולש (1915)
 וולברינים (1917)
 פריקה כאורח (1931)
 סערה על אגם בלטון (1931)
 שיר על שדות חיטה (1935)

 כמתרגם 

 כשחקן 
 בורדט: נשמת אסיר. . . . מונטסל
 דז'ה סומורי : אליס טאקאטס. . . . טאקץ זוארד
 דבאל: עוזרת צרפתית. . . . סטנלי
 פרנץ מולנר : הקיסר. . . . פרמיאנט

 כבמאי 

 תפקידיו הנוספים בתיאטרון 

 סרטיו 
 כבמאי 

 כשחקן 
 Tavasz a télben (1917)
 Az ezredes (1917)
 Lulu (film, 1918)|Lulu (1917)
 Kacagó asszony (1930)
 Az orvos titka (1930)
 Nevető Budapest (1930)
 Hyppolit a lakáj (1931)
 Repülő arany (1932)
 Pardon, tévedtem (1933)
 Címzett ismeretlen (1935)
 Fizessen, nagysád! (1937)
 Magdát kicsapják (1938)
 Cifra nyomorúság (1938)
 Érik a búzakalász (1938)
 Borcsa Amerikában (1938)

 יצירותיו 
 וולברינים (מחזה, עם טאפאד פאסטור, 1917)
 פריקה כאורח (מחזה, עם לאסלו בוש-פקטה, 1931)
 סערה על אגם בלטון (דרמה, עם לאסלו בוש-פקטה, 1932)
 אורח שמשלם (דרמה, 1934)
 שיר על שדות חיטה (מתוך הרומן של פרנץ מורה 1935)
 לו מולייר היה כותב יומן ... (1943)

הוא גם כתב ליבריות לאופרות של ינה הובאי: המסכהSzövegkönyve (עם רודולף לוֹתַר) ולאנה קרנינה (עם אנדור גאבור).

 ראו גם 
 ספריית שחקנים
 מאגר תיאטרון

 לקריאה נוספת 
 לקסיקון ביוגרפי הונגרי
 לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה
 אלבום זיכרון של בלהה לואיזה. [1927]

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:מפיקי תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1869
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1946