פרנסיס טאון

פרנסיס טאון (באנגלית: Francis Towne; 1739 או 1740 – 7 ביולי 1816) היה צייר צבעי מים בריטי של נופים. לאחר תקופה ארוכה של חוסר הכרה בו, הוכרה יצירתו מראשית המאה ה-20 ואילך.

 ביוגרפיה 
ממוזער|פרנסיס טאון, הדרך לאגם
טאון נולד באיסלוורת' שבמידלסקס, בנו של סוחר תירס. בשנת 1752 הוא היה חניך לציור אצל מאמן בלונדון, תומאס ברוקשד. בשנת 1759 זכה בפרס עיצוב של החברה לאמנויות, ולמד זמן מה באקדמיה של סנט מרטין ליין. לדברי תלמידו ג'ון ווייט אבוט כעבור שנים רבות, בערך בתקופה זו הוא למד גם אצל ג'ון שקלטון.

בשנת 1763 הועסק טאון אצל הצייר תומאס ווטסון, ונסע לאקסטר לעסקים, שם התיישב במהרה. הוא כבר החל לצייר בצבעי שמן וגם לימד רישום, והחל לקבל עבודות ממשפחות עשירות בדבון. לאחר סיור בצפון ויילס בשנת 1777, שערך יחד עם חברו, עורך הדין של אקסטר ג'יימס ווייט (1744–1825), הוא החל להתמחות בצבעי מים.

בשנת 1780 נסע לרומא, שם הכיר וצייר עם ג'ון "וורוויק" סמית' שהיה שם מאז 1776, וגם עם ויליאם פארס, ידיד נוסף מלונדון. הוא בילה חודש בנאפולי במרץ 1781, והתארח אצל תומאס ג'ונס. לאחר שחזר לרומא, וסיורים בטיבולי ואזורים סמוכים אחרים, הוא נסע חזרה הביתה לאנגליה עם סמית' ועבר דרך האלפים.

עבודותיו מנסיעה זו כוללות מעל 200 גיליונות, ו-54 נופים גדולים של רומא המדגישים את החורבות העתיקות ולא את המראות הפוסט-קלאסיים או את החיים העכשוויים של העיר. מאוחר יותר הוצגו 54 מהם כקבוצה בשנת 1805 אך מעולם לא נמכרו; הוא צייר עותקים שלהם כשקיבל הזמנות. ציורים רבים עובדו מחדש מאוחר יותר, החל משנת 1800, בסגנון הכבד והמקובל יותר שאימץ עד אז. במותו השאיר טאון את הציורים למוזיאון הבריטי.

בשובו לדבון, התבקש על ידי סר תומאס וליידי אקלנד מקילרטון לצייר כמה תצוגות מדבון ומצפון ויילס, ובשנת 1786 יצא לסיור ציור באזור האגמים. הוא צייר גרסאות בצבעי המים ציורים שלו מרומא ובמקומות אחרים, בעיקר כדי להגיש לאקדמיה המלכותית לאמנויות.

אף על פי שכמה מהם הוצגו באקדמיה, הוא עשה אחד עשר ניסיונות משנת 1788 להיבחר כחבר באקדמיה - ונכשל. הוא ויתר ולא ניסה יותר אחרי שנת 1803.

הוא נשאר באקסטר, שם צייר ולימד והשיג הצלחה סבירה. בשנים האחרונות לחייו חזר להתגורר בלונדון. הוא התחתן עם ג'נט היליגסברג, רקדנית צרפתית בת 27, ב-5 באוגוסט 1807, אך היא נפטרה באפריל 1808.

הוא נותר דמות לא ברורה עד תחילת המאה העשרים, כך שהאספן פול אופה הצליח לרכוש מספר יצירות חשובות בזול מאוד. אופה התרשם מאוד, במיוחד מהסגנון המוקדם והמהודר של טאון, שהיו חידושים במגמות בציור האנגלי באותה תקופה,

לאחר יצירת קשר עם צאצאיו של תלמידו וחברו של טאון, ג'ון הרמן מריווייל, גילה אופה אוסף של עבודות שלא הוצגו שטואן הוריש למריווייל. הוא קטלג את העבודות ופרסם מאמר על האמן בכרך של כתב העת Walpole Society משנת 1919.

מאמרים אלה סייעו ליצור עניין מחדש בציוריו טאון, ועבודות נוספות החלו להופיע בשוק. בשנות החמישים הוא זכה להכרה נרחבת כדמות חשובה ועבודותיו היו בבעלות מוזיאונים רבים, במיוחד המוזיאון הבריטי ומרכז ייל לאמנות בריטית.

מינואר 2016, המוזיאון הבריטי ערך תערוכה של צבעי המים שצייר ברומא, ומבקר האמנות ג'ונתן ג'ונס הגיב: "פרנסיס טאון, שנכשל 11 פעמים בבחירתו לאקדמיה המלכותית, היה בעל ראיית הנולד והשאיר את ציורי צבעי המים הללו למוזיאון הבריטי כשנפטר בשנת 1816. אולי אינו אמן בריטי מפורסם, עם זאת, כפי שמגלה תערוכה מרתקת זו, הוא היה אמן גדול."Jones, Jonathan (19 January 2016). "Review: Luminous vision of a lost empire's ruined heart". The Guardian: 9.

 גלריה 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1816