L'homme armé

L'homme armé (בצרפתית: "הגבר החמוש") הוא שיר עם מן האסכולה הבורגונדית. חשיבותו היא בכך שבמהלך המאה ה-15 וה-16 שימש כלחן בסיסי (קנטוס פירמוס) עליו חיברו מלחינים שונים לפחות ארבעים מיסות. לפי אסכולת ההלחנה הפרנקו-פלמית שימשו שירי עם חילוניים פופולריים כלחן בסיסי לפיו הולחנו מילות המיסה. "הגבר החמוש" היה ככל הנראה שיר פופולרי ביותר ונעימתו היא הנעימה הנפוצה ביותר ששימשה כבסיס לחיבור מיסה בכל תולדות המוזיקה. אולם, עקב התנגדות הוותיקן לשירים חילוניים כבסיס למוזיקה כנסייתית, היה ניסיון להציג את נושא השיר לא כאיש חמוש חילוני אלא כייצוג אלגורי למלאך מיכאל ובכך "להכשיר" את השימוש בלחנו כלחן מוביל ליצירות דתיות. מאידך, יש הסוברים כי שם השיר לקוח משמו של בית מרזח (Maison L'Homme Arme) סמוך למגוריו של המלחין גיום דופאי בקמבריי. השיר מוכר לראשונה החל מ-1453, מיד לאחר נפילת קונסטנטינופול וייתכן שיש לו קשר למאורע זה או למסע צלב שתוכנן נגד האימפריה העות'מאנית בעקבות כך. 
קיימת גרסה בארבעה קולות לשיר מאת רוברט מורטון (נולד ב 1430 לערך ומת אחרי 13 במרץ 1479). גרסה נוספת קצרה ללא טקסט בארבעה קולות יש לז'וסקן דה פרה אבל הייחוס למלחין אינו ודאי. אנתולוגיה של יצירות וקטעי יצירות הבנויות על L'homme armé פורסמה ב 1980 על ידי ריצ'רד טארוסקין. האנתולוגיה כוללת יצירות מאת Robert Morton, Josquin des Prez, Philippe Basiron, Jean Japart, Pierre de la Rue, Marbriano de Orto, Antoine Brumel, Jean Mouton, Loyset Compère, Cristobal Morales, Giovanni Pierluigi da Palestrina, ומלחינים אלמוניים.

 המוזיקה 

צרפתיתעבריתL’homme armé doibt on doubter.On a fait partout crierQue chascun se viegne armerD’un haubregon de fer.L’homme armé doibt on doubter.יש לפחד מהגבר החמוש.הדבר הוצהר בכל מקום שכל איש צריך לחמש את עצמו בשריון ברזל.יש לפחד מהגבר החמוש.

 מיסות המבוססות על השיר 
בין המלחינים שחיברו לפחות מיסה אחת לפי השיר ניתן למנות את גיום דופאי (הראשון הידוע שעשה שימוש בשיר), אנטואן בינואה (המוזכר לעיתים כמי שחיבר אותו), יוהנס אוקכם, יוהאנס רגיס (שתי מיסות, אחת שרדה), ז'אן מוטון, יוהנס טינקטוריס, יאקוב אוברכט, ז'וסקן דה פרה (שתי מיסות), לואזה קומפר, אנטואן ברימל, פייר דה לה רו (שתי מיסות), כריסטובאל דה מוראלס (שתי מיסות), פרנסיסקו דה פניילוסה, פרנסיסקו גררו, לודוויג זנפל, ג'ובאני פלסטרינה (שתי מיסות) וג'אקומו קריסימי.

כמו כן שרד מחזור של שש מיסות מאת מחבר בלתי ידוע שהוגשו כמנחה לביאטריצ'ה מנאפולי, כולן מבוססות על נעימת השיר. את כתב היד פענחה המוזיקולוגית הישראלית פרופ' יהודית כהן (1935-2021). הכרך יצא לאור ב 1968.

 שימושים מודרניים 
השיר המקורי הוקלט פעמים רבות כחלק ממגמת הביצוע האותנטי של יצירות מתקופת הרנסאנס והבארוק.
 פיטר מקסוול דייוויס יצר "מיסה היתולית" מבוססת על השיר "Parody mass Missa super l'homme armé" (1968)
 קארל ג'נקינס השתמש בשיר כפתיחה וסיום ליצירתו "The Armed Man" (1999)
 הפסנתרן מרק אנדרה המלין הלחין טוקטה לפי נעימת השיר "Toccata on L'Homme Armé" (2017)

 קישורים חיצוניים 

 ''The New Grove Dictionary of Music and Musicians'' (1980)
 Joseph Sargent, "Morales, Josquin and the l'homme armé tradition", Early Music History, Volume 30 October 2011 ,pp. 177-212
 Lewis Lockwood, "Aspects of the 'L'Homme armé' Tradition", Proceedings of the Royal Musical Association, Vol. 100 (1973 - 1974), pp. 97-122

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שירים עממיים
קטגוריה:יצירות המאה ה-15
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית