חברת הדלק הפטרבורגית

חברת הדלק הפטרבורגית (ברוסית: Петербургская топливная компания, בראשי תיבות: ПТК) היא חברת מניות משותפת פתוחה מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, שנוסדה בספטמבר 1994, לאחר שמשבר אספקת הדלק פגע קשות בעיר. החברה מתמחה בעיקר בזיקוק בנזין, אחסנה, הובלה וקמעונאות. מאז 2001, החברה היא חברת מניות משותפת פתוחה והפכה לחברת-בת של בנק סנקט פטרבורג.

נכון ליולי 2002, היא הייתה המפעילה המובילה בתחום הקמעונאות בבנזין בפטרבורג ומפעילה 94 מתוך 270 תחנות התדלוק בעיר ובכמה תחנות באזורים הסמוכים לעיר. מאמצע 2003 היו לה 69 תחנות ו־28% מהמכירות, ואחריה חברת פייטון בנזין עם 36 תחנות ונתח שוק של 14%. על פי אתר האינטרנט שלה, בפברואר 2008, היו לה 84 תחנות דלק בסנקט פטרבורג ו־111 במקומות אחרים ברוסיה, כולל 10 במוסקבה (מתוכן לפחות 4 היו שייכות ליוקוס). החברה גם רכשה את שדה התעופה רז'בקה לאחר שהנהלת השדה פשטה רגל. בבעלותה נמצאת חברת התחבורה הפטרבורגית.

 היסטוריה 
ממוזער|תחנת דלק של החברה
חברת הדלק הפטרבורגית הוקמה בספטמבר 1994 כחברת מניות משותפת סגורה על ידי הוועדה לניהול נכסי העירייה של מינהל סנקט פטרבורג, הוועדה לניהול נכסים של ממשלת מחוז לנינגרד, חברת האוניות של הים הבלטי, חברת ספינות הקיטור הצפון-מערבית, מנהלת רכבת אוקטיברסקאיה, חברת נמל סנקט פטרבורג. בשנת 1994, כסגן ראש עיריית סנקט פטרבורג, העניק ולדימיר פוטין לחברה את הזכות להיות הספק הבלעדי של בנזין לעיר, כולל אספקה לצי הענק של אמבולנסים עירוניים, ניידות משטרה, אוטובוסים ומוניות.

העסקה עוררה לכאורה מלחמת כנופיות אלימה שבמהלכה, ב־1 ביוני 1994, נעשה ניסיון להתנקש בחייו של ולדימיר קומארין, סגן נשיא החברה ומנהיג לכאורה של ארגון הפשע טמבוב.

הדירקטוריון הראשון והוועד המנהל של החברה נבחרו ב־13 בספטמבר 1994 שלאחריו החלה לפתח את רשת תחנות התדלוק שלה. ב־22 במרץ 1996, זיה באזאייב הפך לסגן נשיא החברה. ב־4 ביוני 1996 החברה הסכימה לשתף פעולה עם יוקוס עד שנת 2000. בספטמבר 1996 קנתה החברה לראשונה 20 אלף טון נפט גולמי לעיבוד בבית הזיקוק בקרישינפטאורגסינתז.

ב־13 באוקטובר 1998 מת נשיא החברה דמיטרי פיליפוב מפצעים שלושה ימים לאחר התפוצצות מטען חבלה. בשנת 1996 השתתף בבחירות לתפקיד מושל סנט פטרבורג, והחל משנת 1998 היה נציג מורשה של גנאדי סלסניוב, יו"ר הדומה. ב־16 בפברואר 1999 נעצר יורי שוטוב, סגן האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג ואיש עסקים בולט, באשמת ארגון רציחות בעיר.

אנדריי סטפנוב, בתורו, השתתף ללא הצלחה כמתמודד בבחירות לאספה המחוקקת של פטרבורג בשנת 1999. נשיא החברה יורי אנטונוב כיהן כסגן מושל העיר בשנים 1997 עד 2002.

בשנת 2001 הותאמה החברה מחדש כחברה מניות משותפת פתוחה והפכה לחברת בת של בנק פטרבורג. אחזקת המניות של ועדת הרכוש העירוני של מינהל העיר, בפיקודו של ולרי נזרוב, צמצמה את אחזקתה מ־14.5% מהמניות ל־1.3%.

באוגוסט 2001 טען שר הפנים, בוריס גריזלוב, כי עד 100 מפעלים תעשייתיים בפטרבורג (כולל חברת הנפט הפטרבורגית), כמו גם ארבעת נמלי הים העיקריים של צפון מערב רוסיה, סנט פטרבורג, קלינינגרד, ארכנגלסק ומורמנסק, היו בשליטת ארגון הפשע טמבוב. במאי 2002 שלח גריזלוב ועדת חקירה לפטרבורג לבדיקת האשמות בשחיתות בשוק הבנזין בעיר. החקירה החלה לאחר שחברת פייטון בנזין, קמעונאית הבנזין השנייה בגודלה בעיר, התלוננה באפריל בפני גריזלוב והן בפני התובע הכללי, כי העירייה מעניקה העדפות לחברת הדלק הפטרבורגית. עם זאת, לכך לא היו השלכות ניכרות ולא דווח על התקדמות משמעותית בחקירה.

באוגוסט 2006 הודיע נשיא החברה, יורי אנטונוב, כי החברה תרצה למכור את תחנות הדלק שלה לחברת הנפט Surgutneftegaz, ספקית הבנזין שלה וכי גזפרום וסורגוטנפטגז עשויים לבנות מסוף אחסון והפצה ליד סנקט פטרבורג, באתר בבעלות חברת הדלק הפטרבורגית.

ביולי 2019 החברה נרכשה על ידי רוסנפט, שמחזיקה כעת בכל מניות החברה.

 קישורים חיצוניים 


 חברת הדלק הפטרבורגית, באתר StockMap 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: חברות
קטגוריה:רוסיה: חברות נפט