פייטרו פראריס

פייטרו פראריס (באיטלקית: Pietro Ferraris; 15 בפברואר 1912 – 11 באוקטובר 1991) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.

ביוגרפיה
פראריס נולד ב-15 בפברואר 1912 בורסלי שבממלכת איטליה של אותם הימים. את הקריירה התחיל בגיל 17 בפרו ורסלי מעיר הולדתו, ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-10 בנובמבר 1929 נגד טריאסטינה בליגה האיטלקית. ב-1932 עבר לנאפולי שם שיחק ארבע שנים עד שעבר לאמברוסיאנה. פראריס שיתף שם פעולה עם ג'וזפה מאצה בהתקפה וזכה עימה בשני תוארי אליפות ובגביע איטלקי אחד. ב-139 הופעות ליגה במדיה כבש 43 שערים. ב-1941 פראריס שיחק בטורינו למשך כמעט כל אותו עשור והיה חלק מהקבוצה שזכתה ארבע פעמים באליפות וכונתה בשם "גרנדה טורינו". בקיץ 1948 פראריס עבר לנובארה עד 1950 אז סיים את הקריירה שלו, ובמעבר זה הציל את סיכויי חייו כאשר צוות טורינו נמחק לחלוטין בהתרסקות המטוס שקרתה ב-4 במאי 1949. בסך כבש 123 שערי ליגה ב-469 הופעות.

כשחקן פראריס היה מסוגל לשחק הן כחלוץ והן בעמדות הקיצוני והכנף. הוא היה שחקן מהיר, יעיל, אינטואיטיבי וחכם, בעל כישורים טכניים מצוינים ויצירתיות. כחלוץ היה מדויק ליד שער היריב מטווח קרוב או אמצע וידע למקם את עצמו טוב במהלך התקפה. בנוסף לכך גם שמר על מקצועיות ואורך חיים בריא במהלך הקריירה.

כשחקן נאפולי מונה פראריס לנבחרת איטליה על ידי מאמנה ויטוריו פוצו. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-17 בפברואר 1935 בניצחון 1–2 על צרפת. במונדיאל 1938 הופיע רק במשחק שמינית הגמר נגד נורווגיה וגם כבש את שער הפתיחה במשחק כעבור שתי דקות בלבד. שער זה, בנוסף לזה של ברונו מורה נגד שווייץ במונדיאל 1962, היה למהיר ביותר שאיטליה כבשה בהיסטוריה שלה במונדיאל. משם נבחרתו המשיכה עד לזכייה בטורניר. ב-11 במאי 1947 שיחק בפעם האחרונה במדיה, הפעם נגד הונגריה, וזאת הייתה הופעתו ה-14 בסך הכל.

תארים
אמברוסיאנה
אליפות איטליה (2): 1937/38, 1939/40
הגביע האיטלקי: 1938/39
טורינו
אליפות איטליה (4): 1942/43, 1945/46, 1946/47, 1947/48
הגביע האיטלקי: 1942/43
נבחרת איטליה
גביע העולם: 1938

 קישורים חיצוניים 

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1912
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1991