דורה קרינגטון

דורה דה האוטון קרינגטון (באנגלית: Dora de Houghton Carrington; 29 במרץ 1893 – 11 במרץ 1932), הידועה בשם "קרינגטון", הייתה ציירת ואמנית דקורטיבית אנגלית, שהשתייכה לקבוצת בלומסברי, וקשורה במיוחד לסופר ליטון סטרייצ'י. היא לא הייתה ידועה כציירת במהלך חייה, מכיוון שרק לעיתים נדירות הציגה ולא חתמה על עבודתה.

 ביוגרפיה 
קרינגטון נולדה בהורפורד, אנגליה, לסמואל קרינגטון, מהנדס רכבות בחברת הודו המזרחית, ולשרלוט לבית הוטון. הוריה התחתנו ב-1888 ודורה הייתה הרביעית מבין חמשת ילדיהם.Jane Hill (1994). The Art of Dora Carrington. The Herbert Press. 

את לימודיה התיכוניים השלימה בבית הספר לבנות בבדפורד, שם זכו כישוריה האמנותיים לעידוד מצד מוריה והוריה, שאף מימנו עבורה שיעורי ציור נוספים. בתקופה זו זכתה במספר פרסים בתחרויות ארציות של "החברה המלכותית לציור".

בשנת 1910 החלה ללמוד בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון, שם זכתה במלגה ובפרסי הצטיינות. בתקופה זו יצרה קשרים חברתיים עם אמנים בולטים כמו דורותי ברט, פול נאש, כריסטופר נבינסון ומארק גרטלר. גרטלר חיזר אחריה במשך שנים, והשניים ניהלו קשר מיני קצר במהלך מלחמת העולם הראשונה.

 קריירה מקצועית 
בשנת 1913 השלימה יחד עם קונסטנס ליין שלושה ציורי קיר עבור הספרייה באשרידג', אך ציורי קירי נוספים שהייתה אמורה להשלים עם האחים נאש בכנסייה באוקסברידג' לא יצאו לפועל עם פרוץ המלחמה.לאחר לימודיה התגוררה בסוהו ויצרה בסטודיו בצ'לסי. היא הציגה בתערוכות קבוצתיות, ביניהן ב-"New English Art Club". בתקופה זו הפסיקה לחתום על עבודותיה. בשנת 1914 עברה להתגורר עם הוריה בכפר הורסטבורן טרנט בהמפשייר, שם הקימה סטודיו עצמאי.

במהלך חייה לא זכו עבודותיה של קרינגטון להכרה ציבורית נרחבת. סגנונה נחשב ליוצא דופן ולא תאם את הזרם המרכזי באנגליה של אותה תקופה. היא עסקה רבות באמנות דקורטיבית ושימושית: ציורי קיר, שלטי פאבים, עיטורי קרמיקה, קמינים והדפסי עץ, לצד ציורי נוף ששילבו ריאליזם עם דמיון ופנטזיה. יצירתה הבולטת, "רכסי הרי מיגן, אנדלוסיה" (1924), ממחישה את סגנונה הייחודי, בו הנוף מקבל איכות כמעט אורגנית המזכירה מרקם של עור אנושי. בנוסף, מכתביה לחבריה היו גדושים ברישומים ואיורים שנועדו לשעשע את נמעניהם.

 חיים אישיים 
קרינגטון לא ראתה עצמה כחברה בקבוצת בלומסברי, אך הייתה מקורבת לחבריה ואימצה אורח חיים בוהמיאני. בשנת 1916 פגשה את הסופר ליטון סטרייצ'י, שהפך לחברה הקרוב. היא ניהלה מערכות יחסים עם הנרייטה בינגהאם ועם הסופר ג'רלד ברנן, ונודעה במראה האנדרוגיני שלה ובתספורת "בוב" קצרה וייחודית. בשנת 1917 עברו קרינגטון וסטרייצ'י להתגורר יחד בברקשייר. ב-1918 היא הכירה את ראלף פרטרידג', חברו של אחיה. פרטרידג' התאהב בה, ובשנת 1921 הסכימה קרינגטון להינשא לו – לא מתוך אהבה רומנטית, אלא כדי לשמר את המסגרת הביתית המשותפת לה, לסטרייצ'י ולפרטרידג'. במכתב מפורסם שכתבה לסטרייצ'י ביום הסכמתה לנישואים, ביטאה את עומק אהבתה אליו. סטרייצ'י מימן את חתונתם ואף הצטרף אליהם לירח דבש בוונציה. בשנת 1924 עברו השלושה לבית בווילטשייר. ב-1926 נפרד פרטרידג' מקרינגטון לטובת מערכת יחסים עם פרנסס מרשל, אך המשיך לבקר אותה ואת סטרייצ'י בסופי שבוע. ב-1928 החלה קרינגטון ברומן עם ברנרד פנרוז, ובמקביל שיתפה עימו פעולה בהפקת שלושה סרטים. הרומן עם פנרוז הסתיים לאחר שקרינגטון סירבה לעזוב את סטרייצ'י למענו ולאחר שעברה הפלה.ממוזער|320x320 פיקסלים|דורה קרינגטון, ראלף פרטרידג׳ (בעלה) וליטון סטרייצ'י
בינואר 1932 נפטר סטרייצ'י ממחלת הסרטן והוריש לה בצוואתו סכום של 10,000 ליש"ט (שווה ערך לכמעט מיליון ליש"ט בשנת 2026). חודשיים לאחר מכן, במרץ 1932, התאבדה קרינגטון קץ לחייה ביריית אקדח, שהשאיל לה בריאן גינס. גופתה נשרפה ואפרה נקבר.

ממוזער|270x270 פיקסלים|דורה קרינגטון, הרי מיגן, אנדלוסיה, 1924
 מורשת 
בשנת 1970 פרסם דייוויד גארנט מבחר מכתבים ותמציות מיומנה, ומאז עלתה מאוד הערכה ביקורתית ופופולרית ליצירתה.

בשנת 1978, סר ג'ון רוטנשטיין, שניהל את גלריית טייט כ-30 שנה, כינה את קרינגטון "הציירת הרצינית ביותר שהוזנחה בתקופת חייה."

בשנת 1995 הוקדשה ליצירתה תערוכה רטרוספקטיבית בברביקן בלונדון, ושתיים מיצירותיה מוצגות בגלריית טייט.

 גלריה 

קישורים חיצוניים




 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:קבוצת בלומסברי: אישים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1893
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1893
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1932