פולינוירופתיה עמילואידית משפחתית

פולינוירופתיה עמילואידית משפחתית (באנגלית: Familial amyloid polyneuropathy, בראשי תיבות: FAP) היא מחלה גנטית אוטוזומלית דומיננטית נוירודגרנרטיבית. המחלה היא סוג של עמילואידוזיס וזוהתה ותוארה לראשונה על ידי הנוירולוג הפורטוגזי מריו קורינו דה קוסטה אנדרדה בשנת 1952. FAP נבדלת מעמילואידוזיס סיסטמי סנילי (SSA), מחלה שאינה תורשתית ונגרמת גם כן מהצטברות העמילואיד טרנסתירטין.
המחלה נגרמת על ידי מוטציה בגן TTR, הנמצא על כרומוזום 18 Transthyretin (TTR). המוטציה הנפוצה ביותר היא החלפה של חומצת האמינו ואלין במתיונין במיקום 30 (TTR V30M) Amyloidosis, hereditary, transthyretin-related. החלבון טרנסתירטין הוא טטרמר וכשהוא מתפרק למונומרים בצורה לא טובה הוא נאגר למגוון מבנים כולל סיבי עמילואיד. מכיוון שרוב המטופלים הם הטרוזיגוטים, יש להם גם טרנסתירטין תקין וגם טרנסתירטין מוטנטי.

בדרך כלל המחלה באה לידי ביטוי בגיל 20 עד 40 ומאופיינת בכאב, נמלול, חולשת שרירים ותפקוד אוטונומי לקוי ובמצב הסופי של המחלה מושפעים גם הכליות והלב. FAP מאופיין בהצטברות מערכתית של גרסאות עמילואידוגניות של חלבון הטרנסתירטין ובמיוחד במערכת העצבים ההיקפית, מה שגורם לפולינוירופתיה חושית ומוטורית מתקדמת. החשד הקליני ל-FAP מבוסס על בסיס היסטוריה משפחתית של נוירופתיה ובדיקה גופנית המראה סימנים של נוירופתיה. ניתן לבצע אבחון באמצעות בדיקות גנטיות לזיהוי מוטציות בגן ה-TTR. בדיקות הולכה עצבית מראות בדרך כלל סימני פולינוירופתיה אקסונלית עם מעורבות חושית גדולה יותר ממוטורית. אלקטרומיוגרפיה (EMG) עשויה להראות עדויות לדה-נרבציה ורה-אינרבציה. בדיקה אוטונומית, כולל בדיקת כמות זיעה, יכולה לחשוף מעורבות של מערכת העצבים האוטונומית. לעיתים, ניתן לבצע ביופסיה של עור, של העצב או של השריר, שיכולה להראות סימני דה-נרוציה והצטברות עמילואיד בתגובה לנוגדנים ל-TTR. בבדיקת המטופל חשוב לבצע בדיקות נוספות לזיהוי מעורבות של הלב או הכליות.

התרופה טאפאמידיס אושרה לטיפול בפולינוירופתיה עמילואידית משפחתית באירופה ומחקרים מצאו שכשמתחילים מוקדם את לקיחת התרופה היא מעכבת את התפתחות הבעיות הנוירולוגיות. מנגד, מנהל המזון והתרופות האמריקאי דחה את התרופה בנימוק שאין מספיק ראיות התומכות ביעילות התרופה, וביקשה ניסויים קליניים נוספים. בנוסף, ניתן להקל על FAP באמצעות השתלת כבד. בהיעדר השתלת כבד, FAP תמיד קטלנית ובדרך כלל בתוך עשור מהאבחון. מנגד, במהלך הניתוח להשתלת כבד הוא שכ-10% מהנבדקים מתים מהפרוצדורה או מסיבוכים כתוצאה מההליך. יתר על כן, חולים מושתלים חייבים ליטול תרופות מדכאות חיסון לשארית חייהם, מה שעלול להוביל לסיבוכים נוספים.

ראו גם
 עמילואידוזיס

 קישורים חיצוניים 

 נוירופתיה עמילואידית משפחתית - המחלה, גורמיה, מאפייני המחלה בישראל וטיפולים עדכניים, באתר ויקירפואה
 עמילואידוזיס משפחתית: המחלה והקושי באבחונה, באתר מדיקו

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות מערכת העצבים