קוסקוס גמדי סולאווסי

קוסקוס גמדי סולאווסי (שם מדעי: Strigocuscus celebensis), הוא מין של כיסאי קטן-בינוני בסוג קוסקוס גמדי שאנדמי לאי סולאווסי במרכז אינדונזיה ולאיים שסביבו. קוסקוס זה תואר מדעית בשנת 1858 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי והוא המין הקטן ביותר במשפחת הקוסקוסיים.

לקוסקוס גמדי סולאווסי שלושה תת-מינים:
S.c. feileri - צפון סולאווסי.
S.c. celebensis - דרום ומרכז סולאווסי והאי מונה.
S.c. sangirensis - איי סנג'יה. מוכר לעיתים כמין עצמאי.

תיאור
לקוסקוס גמדי סולאווסי מבנה גוף גמיש ועגלגל, ראש חרוטי ופנים צרות דמויות גחן עם קשתות זיגומטיות רחבות. חוטמו קצר ושחור, אוזניו קצרות ומשולשות ועיניו גדולות ובולטות עם צבע כחול או חום. זנבו הדק והגמיש עירום ברובו להוציא את אזור הבסיס, והוא משמש את הקוסקוס כרגל חמישית בשל יכולת הלפיתה האיתנה שלו.
ממוזער|ימין|240 פיקסלים
לקוסקוס כריות הצמדה בכפות הידיים והרגליים וטפרים קצרים וחדים המסייעים לו בטיפוס; בהונות הרגליים האחוריות גדולות וחסרות טפרים ומיועדות לשיפור האחיזה בענפים. אורך ראשו וגופו של קוסקוס גמדי סולאווסי: 38-29 ס"מ, אורך זנבו: 37-27 ס"מ ומשקלו 1-0.5 ק"ג.

פרוותו צמרירית ורכה. צבעה הכללי משתנה מאזור לאזור, וסקלת הצבעים כוללת חום-אפרפר, חום-שחרחר, חום חיוור, חום קפה, צהבהב חיוור או כתום-צהוב עז. אזור הגב נוטה להתכהות, ולאורכו יש לעיתים קרובות פס שחרחר עבה ודהוי. הידיים והרגליים מאפירות אצל פרטים מסוימים. הצד התחתון בצבע קרם שמנת או לבן בוהק, אולם לאוכלוסיות כתומות רק אזור החזה והמפשעה לבן. הראש בצבע מקביל לגוף (כתום, חום או אפור), עם חריץ שחור לאורך המצח והחרטום וכתם לבן קטן סביב הלוע (לעיתים יש גם כתם חיוור במרכז המצח). האוזניים חומות בצידן החיצוני, ורודות בצידן הפנימי, והקצוות שלהן שחרחרות.

סקלת הצבעים המורחבת שלו עשויה להטעות עד כדי החשבה למינים נפרדים; האוכלוסיות הכתומות-צהובות דומות לקוסקוס מקושט או קוסקוס כחול-עין בעוד שהאוכלוסיות החומות-אפורות מזכירות בכלל פוסום זנב-טבעת.

תפוצה
קוסקוס גמדי סולאווסי אנדמי לאינדונזיה; כפי שמרמז שמו, הוא מצוי בעיקר ברחבי האי סולאווסי אך גם באי מונה דרומית לסולאווסי ובאיי סנג'יה צפונית לסולאווסי. האוכלוסייה באיי סנגיה מוכרת לעיתים כמין עצמאי.

בית הגידול שלו מורכב מיערות גשם ראשונים ומשניים הן בשפלות והן במדרונות הרריים עד רום 2,000 מטר מעל פני הים. הקוסקוס חי גם בסמיכות לכפרים ופרברים עירוניים ופושט בלילות על גינות ומטעים ומותיר אחריו נזקים. מין זה חופף בתחומי המחיה שלו עם קוסקוס דובי סולאווסי - גדול הקוסקוסים.

ביולוגיה
ממוזער|שמאל|300 פיקסלים|קוסקוס גמדי על עצים באי סולאווסי
קוסקוס סולאווסי הוא יונק פעיל לילה בעיקר, אך נראה לפרקים גם בשעות היום. הוא שוכן עצים מובהק, ומבלה את שעות המנוחה בסבך ענפים, חללים או כפות של עצי קוקוס. התקשורת בין הקוסקוסים מתרחשת באמצעות חותמי ריח. חושי הראיה והשמיעה של המין מפותחים ומסייעים לו לאתר סכנות מבעוד מועד. הקוסקוס חי בשטח קבוע שמוסמן לעיתים קרובות, והזכרים מפגינים אגרסיביות זה כלפי זה.

הוא נחשב לאוכל פירות באופן כללי; התזונה שלו כוללת גם עלים, פרחים, זרעים, אבקנים, פטריות וביצים. הטורפים של המין אינם ידועים; סביר להניח שהוא מהווה טרף למספר עופות דורסים ואולי ניצוד גם על ידי זבד דקל סולאווסי.

הוא יונק מונוגמי, והזכר והנקבה חיים יחדיו לאורך חייהם. הקוסקוסית ממליטה פעם או פעמיים בשנה, וגודל השגר נע בין צאצא אחד לארבעה. בפועל, רק אחד מתוך הגורים מצליח לשרוד. ההיריון נמשך כ-20 יום, והגורים נולדים זעירים ובלתי מפותחים. הם זוחלים בכוחות עצמם לכיס של האם ומבלים בו כחמישה חודשים; לאחר מכן הם רוכבים על גבה של האם למשך תקופה נוספת. הגור נגמל בגיל 5–8 חודשים.

תוחלת החיים של המין אינה ידועה במדויק; אצל מינים אחרים היא נעה בין שלוש שנים בממוצע בטבע עד ל-11 שנים בשבי.

מצב
קוסקוס סולאווסי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), עקב ירידה מתמשכת בגודל האוכלוסייה שמוערכת בסביבות 30% במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. הוא מאוים בעיקר על ידי בירוא יערות לחקלאות ותעשיית העץ וציד לבשרו. הוא מוגן על פי החוק האינדונזי אך לא ברור עד כמה יש אכיפה של חוקי הציד ולא ידוע האם הוא נמצא באזורים מוגנים כלשהם.

נדרשים מחקרים נוספים אודות טווח התפוצה, הביולוגיה והאיומים המרחפים על מין זה.

קישורים חיצוניים

  תמונות של קוסקוס גמדי סולאווסי: אוכלוסייה חומה-אפורה ואוכלוסייה כתומה.

הערות שוליים

קטגוריה:קוסקוסיים
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה