וולטר לאנגלי

וולטר לאנגלי (באנגלית: Walter Langley; 8 ביוני 1852 – 21 במרץ 1922) היה צייר אנגלי ומייסד בית הספר ואסכולת ניולין לציור.

 ביוגרפיה 
הוא נולד בברמינגהאם ואביו היה חייט. בגיל 15 הוא היה חניך לליטוגרפיה. בגיל 21 זכה במלגה לבית הספר בדרום קנזינגטון, שם למד עיצוב במשך שנתיים. היצירות שלו מצוירות לעיתים קרובות עם צבעי זהב וכסף ובסגנון הרנסאנס. הוא חזר לברמינגהם והתחיל לצייר במשרה מלאה, ובשנת 1881 נבחר לשותף של אגודת האמנים המלכותית בברמינגהם. באותה שנה הוצעו לו 500 לירות שטרלינג עבור עבודה לשנה על ידי מר ת'רופ, צלם מבירמינגהם. בכסף זה הוא ומשפחתו עברו לניולין, שם היה אחד האמנים הראשונים שהתיישבו בעיירה והחל לתעד את חיי קהילת הדייגים.

הוא היה שמאלן מבחינה פוליטית, ותיאוריו היו בריאליזם חברתי של חיי האנשים ממעמד הפועלים, במיוחד הדייגים ובני משפחותיהם. הוא היה תומך של צ'ארלס בראדלוג, פוליטיקאי סוציאליסטי רדיקלי. הרקע שלו ממעמד הפועלים אפשר לו להזדהות עם תושבי הכפר והקשיים שהם סבלו. רבים מציוריו משקפים הזדהות זו עם הדייגים שביניהם הוא חי עם משפחתו. אחת היצירות הידועות ביותר היא "גברים חייבים לעבוד ונשים חייבות לבכות" (1883; מוזיאון ברמינגהאם וגלריה לאמנות), על פי שירו של צ'ארלס קינגסלי "שלושת הדייגים" (1851). אחר הוא הציור "בין הגאות" (1901; מוזיאון ורינגטון וגלריה לאמנות).Roger Langley, Walter Langley: Pioneer of the Newlyn Art Colony, Sansom & Co.

אף על פי שהיה אחד הראשונים שהתיישבו במושבת האמנים ניולין, ויצר את בית הספר לציור בניולין, לאנגלי הרוויח בתחילה מעט מהתהילה ההולכת וגוברת, בין השאר בגלל מוצאו ממעמד הפועלים. וחלק מיוחס לעובדה שעד 1892 צייר בעיקר בצבעי מים ולא במדיום היוקרתי יותר של צבעי שמן. הכשרתו המוקדמת בליטוגרפיה העניקה לציוריו פרטים ומרקם המראים את כישוריו הטכניים.

ב־1884 הוא התקבל לאגודת האמנים המלכותית בבירמינגהם , והמשיך להציג באופן קבוע ברחבי בריטניה ומחוצה לה.

בהמשך הקריירה שלו המוניטין שלו הלכו וגדלו. אחד מציוריו של לאנגלי הוצג על ידי לב טולסטוי כ"יצירת אמנות יפה ואמיתית בספרו "מהי אמנות?", ואילו בשנת 1895 הוזמן לאנגלי על ידי גלריית אופיצי לתרום דיוקן עצמי לתלות לצד אלה של רפאל, רובנס ורמברנדט באוסף הדיוקנאות שלהם של אמנים גדולים.

כיום עבודתו נחשבת "חיונית לתדמיתו של בית הספר ניולין", ולצד סטנהופ פורבס, הוא נחשב "העקבי ביותר בסגנון ובעיקר בתפוקה".Fox, Caroline and Greenacre, Francis, "Walter Langley", Painting in Newlyn 1880-1930, London, Barbican Art Gallery, 1985, pp 62-65

 גלריה 

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1852
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922