Art Official Age

Art Official Age הוא אלבום האולפן ה־37 של המוזיקאי האמריקאי פרינס. הוא יצא לאור ב־26 בספטמבר 2014 על ידי NPG Records , ברישיון הפצה בלעדי לוורנר רקורדס, לראשונה מאז הסכסוך בין הצדדים באמצע שנות ה־90.

פרינס הוציא לאור בו זמנית את "Art Official Age" ואת "Plectrumelectrum".

הצלחה מסחרית
האלבום נכנס בהשקתו למקום החמישי במצעד בילבורד 200, תוך שהוא מוכר 51,000 עותקים בשבוע הראשון. בשבוע השני צנח האלבום למקום ה־22 במצעד, תוך שהוא מוכר 15,000 עותקים – סך הכל 66,000 עותקים נמכרו בשבועיים הראשונים להשקתו.

יחס הביקורת 

עם יציאתו לאור, קיבל "Art Official Age" ביקורת חיוביות באופן כללי ממבקרי המוזיקה. במדד מטקריטיק קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 70, בהתבסס על 24 ביקורות.

מבקרת "The A.V. Club", אביגיל קובינגטון, כותבת בביקורת נלהבת כי האלבום "כל כך חם ובלתי נשכח, שהוא חורך את האוזניים בשמיעה ראשונה". היא טוענת שהנושא המרכזי של האלבום הוא הצמצום בקשרים הבין־אישיים שנגרם כתוצאה מהשימוש המופרז בטכנולוגיה. היא מציינת לטובה גם את מילות האלבום (מתוך "Clouds"): "לעולם אל לך להמעיט/ בכוח של נשיקה על הצוואר/ כשהיא לא מצפה לכך – בחירה לירית חכמה שעושה את כל ההבדל בהפרדת פרינס מסבים אחרים ברוקנרול שנאבקים ללמוד טריקים חדשים". קובינגטון כותבת שלמרות מספר להיטי מועדונים, הבלדות הן אלה ש"זורחות באופן הבהיר ביותר באלבום" ומביאה כדוגמה את "This Could Be Us" ואת "Breakdown". היא מוסיפה ששירים כמו "U Know", "What It Feels Like" וה"בום־שבירה־מלכודת" של "Funknroll" יכלו בקלות להיראות כסינגלים שנכתבו והופקו על ידי אמנים שצעירים מפרינס ב־30 שנה. קובינגטון מסכמת כי באלבום פרינס "מחדש צליל שהוא הן מפותח הן נגיש לציניקנים ואוונגליסטים כאחד.

בן גרינמן, מבקר הניו יורקר, כינה את האלבום "אלבום פרינס קסום לגיטימי", וטען שלגבי רובו ככולו "ניתן בקלות לומר שהוא האלבום הקוהרנטי והמספק ביותר של פרינס מזה יותר מעשור". גרינמן, כקובינגטון, אף הוא טוען ש־"Clouds" (בעברית: "עננים") ו־"U Know" "מעלים את התמה של האלבום: הטכנולוגיה מפרידה אותנו ממי שאנחנו קרובים אליו, ואפילו מעצמנו", ו"החוסר באינטגרציה עלול לגרום לחוסר אינטגרציה. 'Clouds' מבקר את הפריקה של החוויה לשרתים מרוחקים (ה'עננים') ומעלה על נס את הרומנטיקה והקשרים הבין אישיים. השיר מעלה טיעון בנוי היטב על הדרך שבה עידן האינטרנט מעודד הצגה לראווה ריקה מתוכן. 'Clouds' הוא סוג של מנשר...". גרינמן אומר שדרכו של פרינס להתמודד עם האתגרים שהעידן החדש מציב היא "לעשות מה שתמיד עשה: לספוג כמעט כל סוג אפשרי של מוזיקה, ובקוסמות אלכימית להפוך את זה למשהו שמייצר מחשבות ורגשות". גרינמן מציין את "Funknroll", "שיר מסיבה מסעיר" (ומציין שקיימת גרסה לשיר גם ב־Plectrumelectrum, אך שזו שבאלבום הנוכחי "יותר מורכבת, עליזה ומצמררת בעת ובעונה אחת") . הוא מציין שהשירים "Affirmation III" / "Way Back Home" מציגים את פרינס, לראשונה מזה שנים, כ"משהו שניתן להבנה, ולגמרי אנושי". גרינמן מסכם: "...הוא בשנות החמישים לחייו, נאבק בבדידות, בהזדקנות, בהשראה יצירתית, בספק עצמי ובנוף תרבותי שמשתנה. ולמרבה המזל, הוא גם פרינס".

 רשימת הקטעים 
כל השירים נכתבו על ידי פרינס.

הערה
כל שמות השירים מסוגננים באותיות רישיות למעט "affirmation I & II" ו־"affirmation III".

 מצעדים 
 מצעדים שבועיים 

 מצעדים שנתיים 

 ראו גם 
 Plectrumelectrum

קישורים חיצוניים



ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי פרינס
קטגוריה:אלבומים באנגלית