אילי קאופמן

אילי קאופמן (נולדה ב-23 בפברואר 1954) היא מעצבת משחקי חשיבה ישראלית, ולשעבר במאית קולנוע ורעיונאית.

ביוגרפיה
אילי קאופמן נולדה בתל אביב למנחם (ננדי) ומירי רוזנבאום. אחיה הוא פרופסור גבריאל רוזנבאום. בתיכון למדה בעירוני א' במגמת מזרחנות ושירתה בצה"ל בבור של חיל האוויר. לאחר שחרורה מצה"ל למדה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1979 ביימה במסגרת לימודיה את הסרט "שתיקה הולכת ונמשכת של משורר", עיבוד לסיפור של א.ב. יהושע שעוסק במערכת יחסים מורכבת בין משורר מזדקן לבנו החריג. את דמות האב גילם המשורר שמשון חלפי ואת דמות הבן גילם אייל נוגה. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בסינמטק תל אביב, והוא זכה למענק ממשרד המסחר והתעשייה. באותה תקופה ביימה גם מספר סרטים דוקומנטריים קצרים, על פי תסריטים שכתבה, עבור הטלוויזיה החינוכית.

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עבדה כרעיונאית במשרד פרסום ועבור חברות שונות.

בשנים 1987–1989 חיברה תשבצי היגיון עבור המקומון "ירושלים" מידיעות תקשורת תחת הכותרת "קוד-קוד".

בשנת 1989 כתבה את השיר "פוקר על הבוקר", שהלחין צוף פילוסוף. השיר נכלל באלבומה השלישי של סי היימן, "עובדים בכביש", וברצועת הקליפים של "זהו זה!".

החל משנת 1990 החלה לעצב ולייצר משחקי חשיבה.

באוקטובר 1996 הקימה עם מירב אורן את תנועת אימהות ונשים למען שלום.

פעילות פוליטית
ממוזער|200px|סיכה לזכרו של יצחק רבין שעיצבה אילי קאופמן
250px|ממוזער|שמאל|אימהות ונשים למען שלום נושאות שלט הנושא את שם התנועה בערבית. במרכז, מימין לשמאל: מיכל חזן, אילי קאופמן ומיכל פונדק
250px|ממוזער|שמאל|אילי קאופמן ומיכל חזן לוחצות את ידיו של יאסר ערפאת ברמאללה, 1999

באוקטובר 1996 הקימו קאופמן ומירב אורן את תנועת אימהות ונשים למען שלום. התנועה קמה בעקבות מהומות מנהרת הכותל והאבדות בהן. מטרת התנועה הייתה להעלות לסדר היום את קולן של האימהות בדרישה מראש הממשלה שלא יהפוך אותן "לאימהות השכולות של מחר". התנועה, שהתרחבה במרוצת הזמן, העניקה השראה לצמיחתה של תנועת ארבע אמהות, שהחלה לפעול בעקבות אסון המסוקים שאירע בפברואר 1997, ולתנועת פרופיל חדש שקמה בשנת 1998.

סמוך למועד הקמתה של התנועה ולאחר רצח רבין, עיצבה קאופמן סיכת דש לזכרו של רבין. מעל מאה אלף סיכות כאלה נמכרו כשההכנסות ממכירתן הוקדשו למימון פעילות התנועה והסיכה הפכה לסמלה. נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ואשתו הילרי ענדו את הסיכה, באירוע שנערך בבית הלבן.

בשנת 1998, כחלק מפעילות תנועת אימהות ונשים למען שלום, וביחד עם פעילי פורום המשפחות השכולות קיימו הפעילות ובהן קאופמן פגישה בקהיר עם פעילי ופעילות שלום מִצְרִים.

בשנת 1998 אצרה קאופמן תערוכה לציון 20 שנה לתנועת שלום עכשיו, בה הוצגו כרזות וקטעי עיתונות הקשורים לתנועה. התערוכה נפתחה בבית הקיבוץ הארצי בתל אביב ובבנייני האומה בירושלים, וב-24 באפריל הוצגה בצוותא בחיפה.

בשנת 1999 נפגשה קאופמן במסגרת התנועה עם נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת בלשכתו ב ברמאללה.

ממוזער|200px|עבודה של אילי קאופמן שהוצגה בתערוכה לשחרור גלעד שליט

ב-2011 אצרה אילי קאופמן, בשיתוף פעולה עם האמן קובי רוט תערוכה לציון חמש שנים בשבי של גלעד שליט. בתערוכה הוצגה גם עבודתה של קאופמן, 'החליפו מקומות בין ביבי וגלעד', שזכתה לחשיפה באמצעי התקשורת השונים. בעבודה הוזמן הקהל לשחק ולנסות למצוא את המהלכים הנכונים כדי לבצע את "עסקת החילופין" בין ביבי (ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו) לגלעד.. התערוכה הוצגה בבית התמר בין התאריכים 27 בינואר 2011 - 15 בפברואר 2011.

יצירת משחקי חשיבה
החל משנת 1990 קאופמן מעצבת ומייצרת משחקי חשיבה. בריאיון ל"ג'רוזלם פוסט" אמרה כי היא "יוצרת משחקי חשיבה שנראים כיצירות אמנות", וכן שהיא מאמצת רעיונות פילוסופיים מהספרות ומההיסטוריה, שאותם היא משלבת באופן ויזואלי בעבודותיה.

משחקיה הוצגו במסגרת מכון היצוא הישראלי ביריד הצעצועים הבינלאומי  של נירנברג. חברת פילוס הגרמנית רכשה ממנה את זכויות הייצור של מספר משחקים תמורת תמלוגים. משחקיה אף פורסמו בקטלוגים של חברת NEAF השווייצרית ושל חברת Il Gioco Creativo האיטלקית. משחקה "צעדי סוס" הוצג בכינוסים בינלאומיים וכיום הוא חלק מהאוסף הגדול בעולם של משחקי חשיבה הנמצא בספריית לילי באוניברסיטת אינדיאנה, פריט מס' 24364.

מלגות ופרסים
 בשנת 1979 קיבלה מלגה כספית מהקרן לעידוד הסרט הקצר של משרד המסחר והתעשייה, להפקת הסרט 'שתיקה הולכת ונמשכת של משורר'.
 בשנת 1981 קיבלה מלגה כספית מהקרן לעידוד הסרט הקצר של משרד המסחר והתעשייה, להפקת הסרט 'האוניות של רוני', על פי תסריט מקורי שכתבה.
בשנת 1983 זכה הסרט 'טרופית', שאת תסריטו כתבה במסגרת עבודתה בפרסום אריאלי בהנהלת אמנון אריאלי, במדליית ארד בפסטיבל ניו יורק לפרסום (מקום שלישי מתוך 3,000 סרטים מרחבי העולם). הסרט עוסק בילד ג'ינג'י שובב, השואב מקש ארוך המגולגל על זרועו את תוכנן של שקיות הטרופית שנרכשו על ידי הקהל הרב שמבלה בשפת הים.

 חיים אישיים 
הייתה נשואה לפרסומאי מיקי קאופמן, ולהם בת.

לקריאה נוספת
 רוביק רוזנטל, "קולה של אמא", מעריב, 22 באוקטובר 1996

קישורים חיצוניים



 מילות השיר פוקר על הבוקר שכתבה אילי קאופמן באתר שירונט
 קליפ פוקר על הבוקר מתוך רצועת הקליפים של זהו זה!, באתר יוטיוב
 צפייה בסרט "שתיקה הולכת ונמשכת של משורר", שביימה אילי קאופמן באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
 ביקורת על הסרט שתיקה הולכת ונמשכת של משורר מאת גידי אורשר באתר הספרייה הלאומית
 "משחקי חשיבה או יצירות אמנות", כתבה מקיפה על משחקי החשיבה של אילי קאופמן באתר ג'רוזלם פוסט

 אינדקס של מעצבי חידות מכניות בעולם באתר davans.com
 אינדקס של מעצבי משחקי חשיבה בעולם באתר abstractstrategy.com

הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מעצבות ישראליות
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:ויקיפדיות ישראליות
קטגוריה:ויקיפדים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954