קרול קרמרה

קרול קרמרה (באנגלית: Carole Karemera; נולדה ב-1975) היא שחקנית, רקדנית, נגנית סקסופון, ומחזאית רואנדית שנולדה בבלגיה.

ביוגרפיה
קרמרה נולדה בבריסל, בירת בלגיה, בשנת 1975 לזוג שהוגלו מרואנדה. כילדה, היא הצטיינה במתמטיקה וחלמה לפתוח מאפייה. היא למדה בקונסרבטוריון הלאומי לתיאטרון ומחול שבבריסל. היא גם רקדה עם קבוצת Ultima Vez Vandekeybus. אביה היה עיתונאי, וחזר לבלגיה רק ב-1994 כתוצאה מרצח העם ברואנדה. קרמרה גילתה את רואנדה לראשונה ב-1996, כאשר נסעה במדינה על אופנוע.

קריירה
לפני התחלת הקריירה שלה בקולנוע, קרמרה הופיעה בכמה מחזות, כגון נשות טרויה של אוריפידס, The Ghost Woman של קיי אדשד, ו-Anathema. בין השנים 2000 עד 2004, היא כיכבה בסדרה Rwanda 94, שדוד שלה, ג'ין-מרי מויאנגו, כתב את הפסקול שלה.

בשנת 2005, קרמרה כיכה בסרט לפעמים באפריל, של ראול פק, בנושא רצח העם ברואנדה. באותה שנה היא החליטה להשתקע בקיגאלי. עם המעבר לרואנדה, היא נהייתה מעורבת עם פרויקטים תרבותיים, הכוללים העלאת מחזות אינטראקטיביים ברחובות ערי רואנדה, כדי ליצור היסטוריה משותפת. יחד עם סיסיליה קנקונדה, היא הקימה "קתדרלת קול" הבנויה מהקלטות של אנשים המספרים על זיכרונותיהם מרואנדה לפני 1994. בשנת 2006, בעזרת עוד שבע נשים, קרמרה ייסדה את מרכז אישיו לאומנות בקיגאלי כדי לתמוך בתרבות בעיר בירה, בה לא היה תיאטרון עד זמן זה.

בשנת 2007, קרמרה כיכבה בסרט Juju Factory בתפקיד ביאטריס. על תפקיד זה היא זכתה בפסטיבל הסרטים של אפריקה שבאיטליה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. היא כתבה את המחזה Chez l’habitant, המספר על חוויותיהן של נשים בבריסל, קיגאלי, וסבראן. בשנת 2016, היא כיכבה במחזה Battlefield של פיטר ברוק, המבוסס על המהאבהארטה. בשנת 2018, הוענק לה פרס ב-Les Journées théâtrales de Carthage, המוקיר את עבודתה ותרומתה לתיאטרון ברואנדה.

פילמוגרפיה
 לפעמים באפריל (2005)
 Sounds of Sand (2006)
 Juju Factory (2007)
 Black (2008)

פרסים
2007 – זכייה בפסטיבל הסרטים של אפריקה שבאיטליה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:נשים רואנדיות
קטגוריה:שחקניות
קטגוריה:ילידות 1975