קינו (להקה)

קינו  (ברוסית: Кино; בעברית: קולנוע) היא אחת מלהקות רוק סובייטיות הפופולריות ביותר של שנות השמונים. ויקטור צוי נשאר ללא הפסקה המנהיג והמחבר של כמעט כל הטקסטים והמוזיקה. לאחר מותו, הקולקטיב שהוציא בסך הכל יותר ממאה שירים באלבומי אולפן בתשע שנים, כמה אוספים והקלטות קונצרט, כמו גם מספר גדול של יצירות בוטלג לא רשמיות, חדל להתקייםhttp://russmus.net/band/78/.

מבחינה סגנונית, הלהקה השאירה רבים מהאלמנטים המסורתיים של הרוק הרוסי - בפרט, במקום ערכות התופים הרגילות, נוצרו לרוב מגוון אפקטים הניתנים לתכנות באמצעות מכונת תופים, שלפעמים נתנו לצליל נגיעה של דיסקו או מוזיקת פופ. המרכיב התימטי של המילים בשלב מוקדם של היצירות משקף את השגרה בגיל העשרה ואת הרגשות הדרמטיים כלפי אהבה, שבזכותם הוענק למוזיקאים תואר "רומנטיקים חדשים"; בטקסטים מאוחרים יותר, גבורה ומחאה משולבים בטרגדיה של היחס.

הפופולריות של "קינו" גדלה בהתמדה עם השנים, ואם בתחילה הנגנים ניגנו רק בבנייני דירות ונחשפו לביקורת קשה מצד העיתונות הרשמית והבלתי רשמית, אז בסוף העשור התקליטים של הלהקה הופצו במיליוני עותקים, ואצטדיונים שלמים של מעריצים התכנסו להופעות. הלהקה ילדה את תופעת "קינומאניה", שהתעצמה לאחר מותו הטרגי של ויקטור צוי ונמשכת עד היום - מקום העבודה של המוזיקאי נהיה מושא עלייה לרגל עבור מעריצים רבים מכל רחבי המרחב הפוסט-סובייטי; במרכז מוסקבה הופיע מה שנקרא "חומת צוי", המעריצים רשמו ציטוטים משירים והצהרות אהבה ליצירות הלהקה. לעיתים קרובות "קינו" בא לידי ביטוי בתרבות פופולרית, המורשת שהשאירו קיבלה הערכה גבוהה בעיני המבקרים והמוזיקולוגים של ימינוhttp://popkult.org/kino/.

בשעות המוקדמות של בוקר ה-15 לאוגוסט, 1990, סולן הלהקה ויקטור צוי נקלע לתאונת דרכים חזיתית קטלנית עם אוטובוס בעת שהיה בדרכו מדייג בזמן חופשה בלטביה, ככל הנראה נרדם בנהיגה בעודו נוסע במהירות של כ-100 קמ"ש, צוי נהרג במקום ומעוצמת ההתנגשות לא נמצאו רבים מחלקי רכבו בעוד שהאוטובוס ניזוק קלות בלבד. מותו של צוי הרעיד את כל ברית המועצות בכלל הגילאים.

ערב התאונה, חברי הלהקה התכנסו להקליט את האלבום השמיני של הלהקה, זה הוצא לאור בדצמבר 1990 והפך במהרה לאחד האלבומים המוצלחים ביותר של הלהקה, ולאחר מכן חברי הלהקה הנותרים הודיעו על פירוק הלהקה, יורי קספריאן, אלכסנדר טיטוב ואיגור טיכומירוב חברו ללהקת אקווריום והאחרים פרשו מהעולם המוזיקלי.

בשנת 2012, הלהקה התאחדה לצורך הקלטת השיר "אטאמן" אשר לא נכלל באלבומה השמיני של הלהקה "האלבום השחור" בעקוב איכות קול ירודה, זמן קצר לאחר מכן נפטר מתופף הלהקה גיאורגי גוריאנוב ממחלת כבד וסרטן הלבלב.

בשנת 2019, ביוזמת בנו של ויקטור צוי, אלכסנדר צוי, הלהקה התאחדה שוב למסע הופעות לרגל 30 שנים למותו הטרגי של צוי. סבב ההופעות היה צפוי להיארך בסתיו 2020 אך נדחה בעקבות מגפת הקורונה העולמית ל-2021.

ב-2022 הלהקה שחררה שני אלבומים נוספים, האחד כולל הקלטה של הופעה מסבב ההופעות שנערך והשני הוא הקלטה דיגיטלית מחודשת של שירי הלהקה.

ב-3 לאוקטובר, 2025 הלהקה שחררה אלבום נוסף של הקלטות דיגיטליות מחודשות של שירי עבר.

בנובמבר 2025 הופיעה הלהקה לראשונה בישראל, בהאנגר 11.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק
קטגוריה:להקות רוק רוסיות
קטגוריה:להקות סובייטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1982
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1990