בליינה פסטיניוג

בליינה פסטיניוג (בוולשית: Blaenau Ffestiniog) היא עיירה וקהילה, הממוקמת בעמק נהר הקונווי במחוז גוויניד' שבצפון ויילס, הממלכה המאוחדת. העיירה היא חלק מהקהילה פסטיניוג הכוללת גם את ל'אן פסטיניוג הקטנה יותר.

העיירה הייתה מרכז כרייה חשוב במחצית השנייה של המאה ה-19 עם מספר מחצבות ומכרות לווחה שהוקמו סביבה ומסילת פסטיניוג שנפתחה ב-1836 להובלת הלווחה לנמל בפורת'מדוג הסמוכה. לקראת סוף המאה ה-19 העיירה הגיעה לכדי כמעט 20,000 תושבים והייתה לשנייה בגודלה בצפון ויילס, בתחילת המאה ה-20 הביקוש ללווחה החל לדעוך ותעשיית הכרייה ברחבי בריטניה החלה להצטמק, בהדרגה נסגרו והצטמצמו מכרות פלסטיניוג ובהמשך גם מסילות הברזל שהובילו אליה. החל משנות ה-50 בליינה פסטיניוג החלה לפתח תעשיית תיירות ענפה שהתבססה על המכרות הסגורים שהפכו לאטרקציות, ומסילת פסטיניוג שחודשה לשימוש תיירים באזור. כיום נחשבת העיירה מוקד תיירותי חשוב בצפון ויילס עם שלל אירועים ואתרים המושכים תיירים מכל הסוגים.

היסטוריה
250px|ממוזער|עיבוד לווחה לאחר שנכרה ממעמקי האדמה, מכרה אוקלי הסמוך לעיירה, 1950.
שם הקהילה פסטיניוג נובע מוולשית עתיקה וכנראה משמעו "מבצר", ל'אן פסטיניוג (Llan Ffestiniog; ל'אן משמעו יישוב בקונטקסט של קהילה שבמרכזה כנסייה) השוכנת דרומית לבליינה היא עיירה וותיקה יותר ועל שמה שם האזור. בליינה הייתה ככל הנראה אוסף חוות קטן צפונית לפסטיניוג לפני התפתחות תעשיית הכריה באזור, ומשמעות שמה הוא רמה או אזור גבוה, ייתכן שמיקומה של בליינה פסטיניוג במעלה אזור הררי יותר על פני ל'אן פסטיניוג הנמוכה יותר נתן לה את שמה.

ההתפתחות המשמעותית של העיירה החלה בסוף המאה ה-18 כאשר התגלו באזור מרבצי לווחה והוקמו בהדרגה מספר מחצבות ומכרות בצמוד ומצפון לעיירה. כאמור לפני תחילת הכרייה באזור, בליינה הייתה אוסף של חוות שעסקו בגידול כבשים, בשנת 1835 עם ביסוס המכרות הראשונים החלו להשתכן בעיירה פועלים ומספר התושבים הגיע לכדי 1,648. בשנת 1851 מספר זה הוכפל לכדי 3,460, ובשנת 1881 סביב שיא הפיתוח התעשייתי באזור, הקמת מסילות הרכבת והגידול המאסיבי במכרות האזור, מנתה העיירה 11,274 תושבים, מה שהפך אותה ליישוב השני בגודלו בצפון ויילס אחרי רקסהאם.

תחבורה
ציר התנועה העיקרי העובר דרך בליינה פסטיניוג הוא כביש ה-A470, אשר מתחבר עם הדרך ההיסטורית כביש ה-A5 כ-20 ק"מ צפונית-מזרחית מהעיירה בסמוך לבטווס-אי-קוייד, ומגיע לחוף הצפוני של ויילס, ל'נדידנו וקונווי כ-50 ק"מ צפונית מפסטיניוג.

עם פיתוח הכרייה בפסטיניוג, נפתחו בהדרגה מספר מסילות רכבת, תחילה להובלת הלווחה לערי נמל ובהמשך לשירות תושבי האזור ופועלי המכרות. ב-1836 נפתחה "מסילת פסטיניוג" אשר הוקמה להובלת הלווחה מערבה לעיירת הנמל פורת'מדוג הסמוכה, מסילה זו נסגרה בשנת 1946, אך החל משנות ה-50 זכתה למאמץ שיחזור ותפעול שהוביל לפתיחת הקו כולו ב-1982. כיום רכבת פסטיניוג פועלת כרכבת מורשת וניתן להגיע מבליינה פסטיניוג לפורת'מדוג ומשם על קו העולה צפונה לקרנארבון, קו זה משמש בעיקר לתיירים ומתבסס על רכבות קיטור משוחזרות מהמאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

גלריית תמונות

ראו גם
 בד'גלרט
 בטווס-אי-קוייד

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:גוויניד'
קטגוריה:סנודוניה