אחיקם בן שפן

אחיקם בן שפן הוא דמות מקראית, אחד משרי ממלכת יהודה בזמנם של יאשיהו ויהויקים, בנו של שפן הסופר ואביו של גדליה בן אחיקם.

במקרא
אחיקם היה בן למשפחה יהודאית מיוחסת מזה כמה דורות. אביו, שָׁפָן בן אֲצַלְיָהוּ בן מְשֻׁלָּם, היה סופרו של המלך יאשיהו, אחת המשרות הבכירות ביותר בממלכה, וכפי הנראה גם אביו אצליהו וסבו משולם החזיקו בתפקידים בכירים בפקידות המלכותית בימי חזקיהו או מנשה. אחיקם ומשפחתו השתייכו כנראה לסיעה הפרו-בבלית בירושלים.

אחיקם היה חבר במשלחת ששלח יאשיהו אל חולדה הנביאה לאחר מציאת ספר התורה.

בתקופת מלכות יהויקים, כאשר ירמיהו הנביא ניבא על חורבן ירושלים, ביקשו "הכהנים והנביאים וכל העם" להרוג את ירמיהו (כפי שאכן עשו לנביא אוריהו בן שמעיהו), אך בזכות אחיקם הוא ניצל ממוות: 

לאחר חורבן הבית וגלות צדקיהו, התמנה גדליהו בנו של אחיקם לפקיד על הנשארים ביהודה מטעם נבוכדנאצר מלך בבל.

אזכורים בתרבות העברית
אחיקם הוא גיבורה של המסה "אחיקם בן שפן" מאת גרשון שופמן, בה מתאר את סיפור הצלתו של ירמיהו ממוות.

נתן יונתן פתח וסיים את שירו "שיעור במקרא" בהוקרה לאחיקם בן שפן, שאזר אומץ לעמוד מול ההמון כדי להציל את ירמיהו, אך נשכח מהתודעה הציבורית ולא זכה להוקרה הראויה לו: 

הערות שוליים

קטגוריה:יהודי המאה השביעית לפנה"ס
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בספר ירמיהו