הנס גלובקה

הנס גלובקה (בגרמנית: Globke Hans; 10 בספטמבר 1898 – 13 בפברואר 1973) היה משפטן ופקיד במשרד הפנים  של הרייך השלישי ופקיד בכיר בממשלת מערב גרמניה בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה.

 ביוגרפיה 
גלובקה שירת ברפובליקה הוויימרית, וב-1929 מונה ליועץ לענייני מנהל של משרד הפנים הפרוסי. גלובקה לא היה חבר במפלגה הנאצית, אולם סייע לה. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 סייע בחקיקת חוקי החירום שהעניקו להיטלר סמכויות רודניות בלתי מוגבלות. בין החוקים שהיה שותף לכתיבתם היה החוק מיום 10 ביולי 1932, המפזר את ממשלת פרוסיה בראשות הסוציאל-דמוקרט אוטו בראון. בשנת 1936 כתב עם וילהלם שטוקרט ועם  ברנהארד לוזנר את ה'פרשנות לחקיקת הרייך בענייני גזע' שמבוסס על השיתוף של 'העם הגרמני ההומוגני מבחינה גזעית, והקשור בקשרי דם. בפרשנותו הבהיר כי 'בעלי דם זר' – כלומר, בעיקר יהודים – יהיו מנועים אוטומטית מקבלת אזרחות הרייך, ומכהונה במשרת ציבור כלשהי. גלובקה הגה את הרעיון לחייב את כול יהודי גרמניה להוסיף לשמם את השמות 'ישראל' לגבר ו'שרה' לאישה.

במסגרת הרייך תפקידו עזר בניסוח חוקי נירנברג  וקבע קווים מנחים ל'גרמניזציה' של העמים הנכבשים באזורי הכיבוש.  כמו כן סייע לממשלה הפשיסטית של סלובקיה לנסח את החוקים הנוגעים ליהודים.

 אחרי המלחמה 
גלובקה נהנה ממעמד יוקרתי בגרמניה שאחרי המלחמה.  ב-1953 מונה גלובקה למנהל כללי של משרד ראש-הממשלה (הקנצלריה) ולראש אגף כוח-אדם, את תפקידיו אלו מילא עד שנת 1962. הקאנצלר קונראד אדנאואר העניק לגלובקה את חסותו ומנע את התפטרותו בעקבות ביקורת שנשמעה לכיוונו ממזרח גרמניה. לפני פרישתו, העניק אדנאואר אות הצטיינות לגלובקה. עם זאת במזרח גרמניה, ראו בגלובקה פושע ומסמך שחובר שם נקרא: "גלובקה - הביורוקרט של המוות". המסמך מוכיח את הקשר של גלובקה לחקיקה הנאצית. בעקבות זאת בית משפט העליון של מזרח גרמניה גזר עליו מאסר עולם. בשנת 1961 בימי משפט אייכמן בישראל, סוכנות הביון של מערב גרמניה פעלה להצניע את קשריו של גלובקה עם אייכמן.

פריץ באואר ששימש כתובע הכללי של מדינת הסן, זימן את  גלובקה וגבה ממנו עדות על חלקו בניסוח החוקים. גלובקה טען להגנתו, כי סייע בכתיבת החוקים במטרה לרכך את החוקים שניסו לחוקק הנאצים. לבסוף, החליטו משרדי המשפטים של המדינות הסן ונורדריין וסטפאליה על העברת תיק החקירה של גלובקה לתובע הכללי בבון. לאחר שהועבר התיק לבון, החליט התובע הכללי שם על סגירת התיק והפסקת החקירה בעניין. 

בשנת 1963 בעקבות הביקורת הציבורית וגזר הדין שניתן כנגדו במזרח גרמניה, עזב גלובקה את תפקידיו הציבוריים והיגר לשווייץ.

 ראו גם 
 דה-נאציפיקציה
 רוצח מכתבה

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:משפטנים נאצים
קטגוריה:משפטנים גרמנים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973