מחלף (ציור)

מחלף (באנגלית: Interchange), הוא ציור שמן על בד של הצייר האקספרסיוניסטי המופשט ההולנדי-אמריקאי וילם דה קונינג. רוחבו כשני מטר וגובהו כ-175 סנטימטר. הציור הושלם בשנת 1955. זה היה אחד מציורי הנוף המופשטים הראשונים של דה קונינג, והוא סימן שינוי בסגנון שלו, בהשפעתו של עמיתו האמן פרנץ קלין. בספטמבר 2015 הציור נמכר על ידי קרן דייוויד גפן לקנת סי גריפין תמורת 300 מיליון דולר (שווה ערך לכ-326 מיליון דולר במחירי שנת 2019), המחיר הגבוה ביותר לציור, עד אותו הזמן. השיא נשבר על ידי הציור "מושיע העולם" של לאונרדו דה וינצ'י בנובמבר 2017. הציור הושאל להצגה במכון האמנות של שיקגו.

 רקע 
השלמת ציור השמן שכותרתו "מחלף" התרחשה בשנת 1955, בעשור בו דה קונינג התרכז חלק ניכר משנות ה-50 המוקדמות, בעיבוד מחדש של עבודות לימוד דמויות מופשטות של הדמות הנשית שהחל בשנת 1948. אלה היו קשורים לתערוכת היחיד שלו בשנת 1953 שכונתה "ציורים על נושא האישה" שנפתחה בעיר ניו יורק באותה שנה.William de Kooning Paintings. Catalog by Marla Prather. National Gallery of Art, p. 127, Washington. 1994. חלק מהכותרות ליצירות אלה נקשרו במצבים שונים של "אישה I", "אישה III" ו"אישה", וכן "שתי נשים עומדות".

בשנת 1955, דה קונינג התרחק מהצורה האנושית, והמשיך עם העיבוד המופשט של האדריכלות והקהילות בסביבתו במרכז העיר ניו יורק. הכותרות של כמה מציורי השמן של דה קונינג משנת 1955 הבולטים באותה תקופה היו "עיתון המשטרה", "קומפוזיציה", "חדשות גוטהאם", "מוצאי שבת" ויום "הפסחא". במהלך שנת 1956 צייר דה קונינג "את זמן האש" בשנה לאחר סיום הציור "מחלף".

כפי שדה קונינג הצהיר בנוגע לנטייתו לתת שמות לעבודות השמן שלו בתקופה זו, "אני מרגיש יותר בבית (בעיר) במרכז העיר ניו יורק, כי הייתי מרגיש ... גר בפארק אווניו. אין לכך שום התייחסות חברתית. זה רק שהרחובות כל כך שקטים לעזאזל. כלומר אתה לא יכול למצוא כלום. אולי זה קשור לחינוך שלי, אני לא יודע, אבל אני נמצא בעיני האדם הממוצע. אני (לא ארצה) לעלות לאולפן שלי בקדילק."William de Kooning Paintings. Catalog by Marla Prather. National Gallery of Art, p. 134, Washington. 1994. העדפותיו לבחירת שמות לציורי השמן שלו כנראה התייחסו להתייחסויות לשכונה בה התגורר באותה תקופה במרכז העיר ניו יורק, למשל "מחלף".

 הציור המקורי 
דה קונינג מכר את הציור זמן קצר לאחר השלמתו. הוא נרכש תמורת 4,000 דולר על ידי האדריכל אדגר קאופמן הבן, שאביו אדגר ג'יי קאופמן היה הבעלים של חנות הכלבו של קאופמן בפיטסבורג. מנהלי העיזבון של קאופמן מכרו את הציור, לצד יצירות אחרות מאוסף האמנות שלו, בסות'ביס בניו יורק בנובמבר 1989, שם הציור נקנה על ידי סוחר האמנות היפני שיגקי קמיאמה, הבעלים של גלריית ההרים בהר בטוקיו, תמורת 20.7 מיליון דולר, וכך קבע מחיר שיא עבור אמן חי (מאז השיא נשבר). קמיאמה טען שהקונה המיועד נסוג מהרכישה, והוא נאלץ למכור ציורים אחרים כדי לשלם את המחיר שעליו התחייב. היצירה נמכרה לדייוויד גפן לאחר 1990 בהפסד ניכר.Auctions, The New York Times, January 26, 1990

בספטמבר 2015 גפן מכר את "מחלף" תמורת 300 מיליון דולר למיליארדר קרנות הגידור קן גריפין."Billionaire drops $500M for 2 masterpieces," Feb. 19, 2016, Bloomberg News, as republished by Fox News, at .Private sale believed to be one of contemporary artwork's largest ever, The Guardian, 18 February 2016 גריפין שילם 500 מיליון דולר עבור שתי יצירות אמנות, והשנייה "מספר 17A" של ג'קסון פולוק, שיוחסו אליה 200 מיליון דולר. נכון לשנת 2017 זהו המחיר השני בגובהו ששולם עבור ציור, אפילו כשלוקחים בחשבון את האינפלציה, כמעט זהה למכירת מכירת הציור "מתי תינשאי?" של פול גוגן, בפברואר 2015 תמורת קרוב ל-300 מיליון דולר, ורק על ידי "מושיע העולם" של לאונרדו דה וינצ'י, שנמכר ב -450.3 מיליון דולר בנובמבר 2017.

"מחלף", יחד עם כמה דוגמאות נוספות לציוריו של דה קונינג, נמכרו במאה ה-21 במחירי שיא כמעט. בנובמבר 2006 מכר דייוויד גפן את ציור השמן שלו "אישה III" לסטיבן א. כהן תמורת 137.5 מיליון דולר, מעט מתחת לשיא באותה עת של 140 מיליון דולר, שכלל אותם אנשים באותו חודש עבור "מספר 5" של ג'קסון פולוק.Carol Vogel, Landmark De Kooning Crowns Collection, The New York Times, November 18, 2006 חודש קודם לכן כהן כבר שילם לגפן 63.5 מיליון דולר עבור "רשות המשטרה" על ידי דה קונינג.Carol Vogel, Works by Johns and de Kooning Sell for $143.5 Million, The New York Times, October 12, 2006

 ראו גם
 מכירות הציורים היקרות ביותר

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציורים לפי עשור