עלינה סטרניצקה

עלינה סטרניצקה (נציץ; 1900 לערך - 16 ביוני 1986) הייתה שחקנית, קומיקאית וזמרת ישראלית. מוותיקות הבמה הקלה והתיאטרון המסחרי בישראל.

ביוגרפיה
ילידת פולין. למדה בבתי ספר למשחק ולקולנוע, ביניהם הסטודיו היהודי לדרמה בוורשה. הופעותיה הראשונות על הבמה היו בהצגות "הלהקה הווילנאית" ("הווילנער טרופע"), עת שהתה בבוקרשט.

עם עלייתה ארצה באוקטובר 1930, בגיל 29, הצטרפה לתיאטרון "המטאטא" ושיחקה בו במשך שש שנים.

ביצעה שניים מהלהיטים הגדולים של "המטאטא": "דודה הגידי לנו כן" ("פנלופה וחתניה" – לצד שמואל רודנסקי, יעקב טימן ויוסף גולנד), מהתכנית "המנון לתוצרת הארץ" (1933) ו"שיר התימניות" (שיר פועלות הניקיון של בית העירייה בתל אביב, השרות "הסמרטוט הוא תימני והבוץ – שיכנוזי", לצד יהודית פרקל), מתוך התכנית "הכל בסדר" (1934)

משנת 1936 ואילך, שימשה סטרניצקה נדבך בתשתית הבמה הזעירה והתיאטרון המסחרי. היא הופיעה בתפקידים מרכזיים על בימות סאטיריות ומוזיקליות שונות, רובן בעלות אופי קברטי, ביניהן: "כל הרוחות", "לילית", "זיקית", "לי-לה-לו", "דו רה מי",, התיאטרון המוזיקלי. כמו גם, בנשפים אמנותיים. השתתפה בסרט העלילתי הראשון שנעשה בארץ ישראל, "ויהי בימי" (1932), הייתה חברה בלהקת הנוטרים וממייסדי קפה-קברט "סמדר" (1938). הופיעה גם ב.

בשנת 1946, נכללה ברשימת האומנים בספר "האמנות והאמנים בארץ ישראל" – "ניסיון ראשון במתן סקירה על האמנים היוצרים החיים פה בארץ. התכנסו בו: שחקנים המופיעים על בימות ארצנו, וכן קריינים העורכים נשפי מקרא, מוזיקאים, אמני ריקוד, ציירים ופסלים".

בראשית שנות השישים, הייתה חברה בלהקת "צימוקים ושקדים", שמטרתה הייתה לקרב את הצופים להווי העיירה היהודית. ההרכב, בבימויו של מנחם גולן, כלל בין היתר את השחקן יעקב טימן והזמרת שולמית לבנת. הרפרטואר התבסס על קלאסיקות הבמה והבד האידיים, מתורגמים לעברית, כ"צימוקים ושקדים" ו"אידל מיטן פידל".

ב-1965, לאחר תקופה ארוכה שבה לא הועסקה, נבחרה סטרניצקה לגלם את ינטה השדכנית בהפקה הישראלית של "כנר על הגג", בתיאטרון גיורא גודיק, בעברית וביידיש. בתכניית ההצגה נכתב:

בביקורתו "טוביה החולף", משבח בן עמי פיינגולד את תפקידה של סטרניצקה, שבאותה העת מלאו לה 65 שנה. פיינגולד מצר על כך שהשחקנית, ששמה כבר הלך לפניה גם בתור קומיקאית ותיקה, אינה זוכה למעמד ולייחס הראויים לה אף על פי כישוריה הבולטים:

השתתפה בתוכנית הרדיו של תיאטרון לי לה לו, "הלו, הלו, כאן לי לה לו" (1947), "שלום עליכם" – תוכנית פרפראות מעל גבי תקליטים (1947), בתסכיתים במסגרת "המסך עולה", בסרטים "ויהי בימי" (1932), "הנאשם יוסף קיקי" (1956), "כן, זה אחי" (1961), "רק בלירה" (1962), "אבו אל בנאת" (1973), "חמש מאות אלף שחור" (1977) ובתוכנית הטלוויזיה הלימודית "עברית בסימן טוב", בפרק "הסמובר" (1974).

אחת מהופעותיה האחרונות הייתה במסגרת סרט פרסומת לבית הספר הטכני של חיל האוויר ("זה ספיטפייר, מה פתאום זה F-15 מניין את יודעת?").

שמה של סטרניצקה, צוין במהלך השנים בוורסיות שונות: אלינה, הלינה ועליזה.
הלכה לעולמה בשנת 1986. נטמנה בבית העלמין הדרום בחולון. תחת השם עליזה נציץ

הצגות בהשתתפותה (רשימה חלקית)
תיאטרון "המטאטא"
 תוכנית י"ט (1930)
 תוכנית כ' (1931)
 תוכנית כ"ב (1931)
"הבית" (1931)
 תוכנית כ"ה (1932)
 תוכנית כ"ז (1932)
 "במהרה בימינו" (תוכנית ל"ב, 1933)
 "ארץ החיוכים" (1933) "המנון לתוצרת הארץ" (1933)
 תוכנית כ"ט (1933)
 "הכל בסדר" (תוכנית ל"ו, 1934)
 "להד"ם – לא היו דברים מעולם" (1934)
 "פרוספריטי" (תוכנית ל"ה, 1934)
 "חגלידע" (1935)
 "שמע קולנו" (תוכנית ל"ט,1935)
 "ביזנס" (אבירי האוויר, 1935)
 "חלום ליל כנען" (1936) תוכנית למלאת 8 שניים לקיום המטאטא (1936)
תיאטרון "כל הרוחות"
 "במזרח אין כל חדש" (1939)
האופרה א"י עממית"
 "רוזנת הצ'ארדש" (1941)
תיאטרון עברי"
 "גסטאפו במוסקבה" (1941)
תיאטרון לילית"
 "הלו תל אביב" (1943)תיאטרון "לי לה לו"
 "נא להציץ" (1945)
 "זהירות צבע טרי" (1946)
 "מכירה כללית" (1946)
 "בבקשה לשבת" (1946)
 "כך כתוב בלקסיקון" (1946)
 "קצת מזה וקצת מזה..." (1946)
 "1:0 לטובתנו" (1947)
 "ארצנו הקטנטונת" (1947) "לא יותר מדי" (1947)
 "חדר להשכיר" (1949)
 "רק למבוגרים" (1948)
 "אופנבך בתל אביב" (1950)
 "מתח גבוה" (1950)
 "בתיאבון ישראל" (1952)
 "יהיה טוב" (1952)
 "אביב בתל אביב" (1953)"התיאטרון המוזיקלי"
 "ברון הצוענים" (1950)
 "חלום הואלס" (1951)
תיאטרון זיקית
 "ברצינות גמורה"
תיאטרון "דו רה מי"
 "הרוזנת מאריצה" (1953)
 "סילוה נסיכת הצ'ארדש (1954) "שושנת איסטנבול" (1954)
 "שלום, שלום" (1955)
 "שולמית" (1957)
 "שערורייה בגימנסיה" (1957)
 "שני קוני למל" (1959)
תיאטרון "זירה"
 "הבעל האישה והמוות" (1956)
 "פתקאות בכובע" (1958)תיאטרון "תילון"
 "הציפור הכחולה" (1962)
תיאטרון גיורא גודיק
"כנר על הגג" (בעברית וביידיש, 1965)
תיאטרון בורשטיין
 "הירושה של אמא" (1966)
הפקות פרטיות, נשפים ומופעים חד פעמיים
 "רומל, רומל - מה נשמע?" (1943)
 "ערב משחק וזמרה" (1947)
 "נשף פרידה ממתתיהו רוזין" (1949)
 "חג שמח" - נשף גדול של אמני תל אביב (1949)
 "ויהי בימי הצנע" (1950)

קישורים חיצוניים


 הסרט "ויהי בימי" באתר ארכיון סינמטק ירושלים


 "במה חדשה: התיאטרון המוזיקלי. עיתון "מעריב". 2.11.1950
 "שלושים פזמוני העיירה היהודיים בלהקת 'צימוקים ושקדים'". עיתון "קול העם", 6.04.1962
 "טוביה החולף נוסח אלהמברה". ביקורת מאת בן עמי פיינגולד. עיתון "הבוקר", 11.06.1965
 "עברית לא שפה קשה" - סימן טוב, מדריך תיירים, ילמד עברית בטלוויזיה. עיתון "דבר", 27.12.1974

הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986