הייל וודרוף

הייל אספסיו וודרוף ( באנגלית: Hale Aspacio Woodruff; 1900 – 1980) היה אמן אפרו-אמריקאי, שנודע בזכות ציורי הקיר, ציוריו והדפסיו.

 ביוגרפיה 

 משפחה וחינוך 
וודרוף נולד בקהיר, אילינוי ב־26 באוגוסט 1900. הוא גדל עם משפחתו בנאשוויל, טנסי, שם למד בבתי הספר המופרדים המקומיים. הוא למד בבית הספר לאמנות ועיצוב של הרון באינדיאנפוליס, במכון לאמנות בשיקגו ובמוזיאון לאמנות בהרווארד.

וודרוף זכה בפרס מטעם קרן הרמון בשנת 1926, שאפשרה לו לבלות ארבע שנים מכריעות בלימודים בפריז בין השנים 31–1927. הוא למד גם במוזיאונים בעיר, תוך כדי היכרות עם ציירים אחרים, כולל הנרי אוסאווה טאנר, אמן אפרו-אמריקאי. וודרוף פגש דמויות מרכזיות מהאוונגרד הצרפתי והחל באיסוף אמנות אפריקאית, שהיוותה מקור השראה למודרניסטים רבים אחרים, כולל פבלו פיקאסו.

הוא שב לארצות הברית בשנת 1931 והתחתן באותה שנה עם תרזה עדה בייקר. נולד להם בן אחד, רוי.

 קריירה ואמנות 
וודרוף חזר באי רצון לארצות הברית בגלל בעיות כלכליות עקב השפל הגדול. הוא עבד כמורה לאומנות כדי לפרנס את עצמו. מאוחר יותר הפך למנהל האמנות באוניברסיטת אטלנטה, מכללת השחורים ההיסטורית, וכן לימד שיעורים לסטודנטיות במכללה שלמדו בה נשים שחורות.

בשנת 1936 נסע וודרוף למקסיקו ללמוד כחניך אצל דייגו ריברה על ציורי הקיר ולמד את טכניקת הפרסקו שלו והתעניין בציור דמויות. הוא שב לאטלנטה והמשיך ללמד. הוא החל לנסוע למכללה באלבמה כדי ללמד ולעבוד בהכנת סדרת ציורי קיר.

לאחר שובו לארצות הברית בשנת 1936, וודרוף יישם את הבנתו בפוסט-אימפרסיוניזם וקוביזם בציור ורתמם לטובת מחאה חברתית. וודרוף קיבל השראה מהגזענות והעוני בדרום שהתעצמו בזמן השפל הגדול.

במהלך שנות החמישים היו לוודרוף שלוש תערוכות יחיד בגלריה ברטה שפר.

עבודתו הידועה ביותר של וודרוף היא שלושה ציורי קיר "אמיסטד מוטיני" (1938). את הציורים האלה השלים לספרייה במכללת טלדלגה לשחורים. ציורי הקיר האלה תיארו את המרד, סצנת המשפט והחזרה לאפריקה. האירועים קשורים למרד העבדים בשנת 1839 בספינת האמיסטד הספרדית. המרד קרה לאחר שארצות הברית ובריטניה אסרו על סחר העבדים האטלנטי, אך ספרד המשיכה לסחור בעבדים מאפריקה. ציורי הקיר מתארים את האירועים בספינה, את המשפט בית המשפט העליון בארצות הברית, והחזרתם של אנשי הספינה לאפריקה.

בספרייה ישנה סדרה נוספת של שלושה ציורי קיר של וודרוף הבוחנים אירועים הקשורים לתפקיד המכללה השחורה בהיסטוריה האפרו-אמריקאית, כולל עבדים משוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית והקמת מבני הקמפוס.

שני ציורי הקיר נוספים של וודרוף ששרדו הם "הכושי בהיסטוריה של קליפורניה" (1949), שהוזמן על ידי חברת ביטוח החיים ההדדית של גולדן סטייט בלוס אנג'לס. עבודה זו הייתה בשיתוף פעולה עם צ'ארלס אלסטון. וודרוף השלים גם שישה פאנלים בסביבות שנת 1951 בגלריית אוניברסיטת קלארק אטלנטה.

בשנת 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה, יזם וודרוף את פעילות האמנות באוניברסיטת אטלנטה - תערוכה ותחרות שנערכו עד 1970. נערכו 29 תערוכות לאומיות שנתנו מקום חשוב להתפתחות אמנים שחורים.

בשנת 1946 הצטרף וודרוף לסגל אוניברסיטת ניו יורק במנהטן. הוא לימד שם יותר מעשרים שנה לפני שפרש בשנת 1968.

וודרוף נפטר בעיר ניו יורק ב־6 בספטמבר 1980.

 מורשת 
בשנת 2012 המוזיאון לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה, ארגן תערוכה של ציורי קיר של וודרוף שנוצרו עבור מכללת טלדלגה.

התערוכה כללה שישה מציורי הקיר המשוחזרים נדדה בארצות הברית כולל במוזיאון האפרו- אמריקני (דאלאס), מוזיאון ברמינגהם לאמנות, מרכז התרבות בשיקגו, המוזיאון הלאומי להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית, מוזיאון נלסון-אטקינס לאמנות, והמוזיאון לאמנות בניו אורלינס.

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980