אביבה בר-און

אביבה בר-און (שם נעורים בצ'כית: Bedřiška Winklerová, נולדה ב-2 בספטמבר 1932) היא מוזיקאית ישראלית שורדת שואה, שהתפרסמה כאשר בגיל 85 שחזרה שירים אבודים של המשוררת אילזה ובר.

ביוגרפיה
 ילדות מוקדמת 
אביבה בר-און נולדה בשם בדרישקה וינקלר במירוסלב שבצ'כוסלובקיה, ליוסף ואדלה וינקלר. אביה יוסף היה בעל מנסרה גדולה.

מלחמת העולם השנייה
בשנת 1938, כאשר הייתה בר-און בת 6, כבשו הגרמנים את חבל הסודטים ותושבי הכפר מירוסלב וביניהם משפחתה, גורשו מהכפר. אביבה ואחיה נשלחו להתגורר עם דודם למספר חודשים. לאחר מכן עברה משפחתה לגור בעיר ברנו, שם נאלץ אביה לעבוד בעבודות כפייה.

בינואר 1942 גורשה בר-און ביחד עם משפחתה בטרנספורט למחנה הריכוז טרזיינשטט שם הופרדו בני המשפחה זה מזה, אך אביבה הורשתה להישאר עם אמה. כל יהודי במחנה קיבל מספר, ומספרה של אביבה היה U-283. מכיוון שאביה של אביבה היה בעברו בעל מנסרה, ועסק במחנה הריכוז בבניית מבנים ורהיטים מעץ, הוא ומשפחתו היו מוגנים מפני גירוש למזרח.

באחד הימים בעת שהותה במחנה הריכוז, חלתה בר-און והועברה לחדר הילדים החולים. האחות האחראית במקום הייתה הסופרת והמלחינה אילזה ובר, שהלחינה שירים רבים על החיים בטרזיינשטט, והייתה שרה אותם לילדים בליווי נגינה על מנדולינה. לאחר ששוחררה בר-און מהמרפאה, היא ביקרה את אילזה ובר עוד מספר פעמים, ולמדה את המילים ואת המנגינות של השירים שכתבה.

בפברואר 1945, במהלך עסקת חילופי שבויים, כ-1,200 יהודים מטרזיינשטט הועברו לשווייץ, ביניהם משפחתה של בר-און.

לאחר המלחמה
ביולי 1945, עם סיום מלחמת העולם השנייה, שבה בר-און עם משפחתה למירוסלב.

במאי 1949, כאשר הייתה בת 16, הצליחה בר-און לעלות לישראל ביחד עם אחיה, פליקס, ובמעמד העלייה שינתה את שמה מבדרישקה לאביבה. היא נקלטה בקיבוץ כברי, ולאחר שנתיים בקיבוץ החלה ללמוד בבית ספר לאחיות וסיימה את הכשרתה כאחות בבית החולים רמב"ם בחיפה. במהלך לימודיה, באחד מביקוריה בבית החולים תל השומר פגשה את אשר בר-און. השניים נישאו בשנת 1956, ונולדו להם שלושה בנים.

בר-און עבדה כאחות חדר ניתוח בבית החולים תל השומר עד לפרישתה לגמלאות, ולאחריה המשיכה להתנדב כאחות במחלקת ניתוחי יום בתל השומר. במהלך עבודתה סיימה תואר שני בהצטיינות במדעי החברה, באוניברסיטת בר-אילן.

 חיים אישיים 
כיום מתגוררת בקריית אונו, ויש לה שלושה ילדים, אחד עשר נכדים ושני נינים.

 קריירה מוזיקלית 
בילדותה, חלמה אביבה להיות מוזיקאית, אך חלומה נגדע בעטיה של המלחמה. בשנים האחרונות שרה במקהלת אוריה.

בשנת 2017, הגיע לישראל מנצח איטלקי בשם פרנצ׳סקו לוטורו, שמפעל חייו הוא יצירות מוזיקליות שנכתבו בתקופת השואה. במהלך החיפוש אחר שירים חדשים, פגש בבר-און, שהייתה אז בת 85. כאשר לוטורו סיפר לה על עבודתו ושאל אותה אם היא זוכרת שירים או לחנים, היא שרה לו מיצירותיה של אילזה ובר, שאותן זכרה בעל פה במשך 75 השנים שעברו מאז פגישתן. היצירות מעולם לא נכתבו ומעולם לא הושמעו בציבור, ואלמלא השחזור של בר-און היו אובדות. לוטורו הקליט את בר-און שרה, ועיבד את היצירות למקהלה ולתזמורת.

שנה לאחר מכן, ב-15 באפריל 2018, הוא ערך קונצרט שנקרא ״תווים של תקווה״ בבנייני האומה בירושלים, שבו נוגנו יצירות של מלחינים יהודים שהולחנו במחנות ריכוז במהלך תקופת השואה. בר-און שרה בקונצרט את אחד משיריה של אילזה ובר בעיבודו של לוטורו. בעקבות המופע התראיינה לכלי תקשורת בעולם.

כשנה לאחר מכן, ב-16 בינואר 2019, כשהיא בת 87, הופיעה בר-און בקונצרט נוסף ברומא בשם "Libero è il mio canto", שבו שרה את השיר "Když jsem ležel v Terezíně" בליווי מקהלה שהורכבה ממאה ילדות.

 קישורים חיצוניים 


 על אביבה בר-און, עלון של בית טרזין
 ריאיון עם אביבה בר-און וניצולי שואה נוספים, יד ושם
 אביבה בר-און שרה בקונצרט, The Guardian

 על הקונצרט "תווים של תקווה", באתר Jewish News
 אביבה בר-און בקונצרט "תווים של תקווה", אתר YouTube
 אביבה בר-און מופיעה בקונצרט ברומא, אתר YouTube
 סרטוני עדות של אביבה בר-און באתר Memory of Nations

 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראליות ילידות צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932