דוד בנון

דוד בנון, (David Banon; נולד ב-21 במרץ 1945 בפורט-ליוטי, כיום קניטרה שבמרוקו) הוא פרופסור לפילוסופיה ומחשבה יהודית באוניברסיטת ז'נבה. מומחה בפילוסופיה קונטיננטלית, הרמנויטיקה ופרשנות יהודית.

 ביוגרפיה 
בנון, בנם של יצחק ומסודי, אח בכור לשבעת אחיו ואחיותיו גדל בסביבה רב לשונית האופיינית למשפחות יהודיות במרוקו והושפע מהתרבויות המגוונות שבתוכן חי (ערבית, צרפתית, עברית וספרדית). למד בבית הספר העברי בקזבלנקה, ובבגרותו עבר להתגורר בליון כדי ללמוד פילוסופיה. בשנת 1974, זמן קצר לאחר נישואיו, עזב את צרפת לשווייץ ושימש כמרצה לספרות באוניברסיטת ז'נבה, שבה גם הציג בשנת 1986 את עבודת הדוקטור שלו בפני עמנואל לוינס, אנרי מסוניץ', רוברט מרטין-אכארד וג'ורג' שטיינר, שהנחה אותו בכתיבת העבודה.

ספרו "הקריאה האינסופית", שהיה עיבוד של עבודת הדוקטורט, זכה להערכה רבה בקרב הפילוסופים הצרפתיים, עמנואל לוינס כתב את ההקדמה לספר, וז'ק דרידה הודה בהשפעה של ספרו על מחשבתו.

בנון המשיך לשמור על הקשרים המחקריים והמקצועיים עם האקדמיה הצרפתית, גם במשך שנות לימודיו באוניברסיטת לוזאן, ולימים הפך לעמית מחקר ולמנהל המחלקה למדעי היהדות ולמחשבת ישראל באוניברסיטת שטרסבורג, לחבר במכון האוניברסיטאי הצרפתי (IUF) ולפרופסור אורח באוניברסיטה העברית בירושלים.

בנון מומחה למדרש, ומוכר כאחד מן החוקרים הבולטים בעולם לפילוסופיה של עמנואל לוינס. פרסם ספרים ומאמרים רבים על ההגות היהודית בצרפת – "אסכולת פריז", כולל מחקרים אודות אנדרה נהר, הרב יהודא לאון אשכנזי – מניטו, יעקב גורדין, ואמדו לוי ולנסי.

בין פרסומיו ניתן למצוא גם עיון במשנתו של ישעיהו ליבוביץ, שמספריו אף תרגם לצרפתית, בהגותו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק.

דוד בנון פעיל בדיאלוג בין יהודים לנוצרים בצרפת. בשנת 2013 עלה לארץ ישראל. הוא ממשיך לחקור ולפרסם וכן משמש כמרצה אמריטוס באוניברסיטת שטרסבורג וכפרופסור אורח באוניברסיטת בר-אילן בחוג למחשבת ישראל. בנון מעוטר כ-Chevalier de l’Ordre des Palmes Académiques.

 פרסומים (רשימה חלקית) 
 L’Attente messianique. Une infinie patience. Éditions du Cerf, Paris 2012. .
 Le Juste vivra de sa foi, (Habacuc 2,4), Études d’histoire de l’exégèse, sous la direction de Matthieu Arnold, Gilbert Dahan et Annie Noblesse-Rocher. Éditions du Cerf, Paris 2012. .
 Héritages d’André Neher, Éditions de l’Éclat. 2011. 
 Entrelacs. La lettre et le sens dans l’exégèse juive. Éditions du Cerf, Paris 2008. .
 La tour et le tabernacle : Migdal et Michkan avec Déborah Derhy, col. Bible et philosophie. Bayard Jeunesse, Paris, 2008. .
 Judaïsme et christianisme, entre affrontement et reconnaissance, avec Shmuel Trigano et Pierre Gisel, Bayard Centurion, coll. Domaine biblique, Paris, 2005. .
 Le messianisme, Presses Universitaires de France, « Que sais-je ? » n° 3377, Paris, 1998 .
 Le Midrach, Presses Universitaires de France, « Que sais-je ? » n° 3019, Paris, 1995. .
 Le bruissement du texte. Notes sur les lectures hebdomadaires du Pentateuque, préface d’Alexandre Safran, grand-rabbin de Genève. Labor et Fides, Genève, 1993. 
 La Lecture infinie : les voies de l’interprétation midrachique, préfacé par Emmanuel Levinas. Paris, Éditions du Seuil, 1987.
פרסומים בעברית
 למרות החשש מהמסורת, דעת; כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה (84), תשע"ח
 בין עמנואל לוינס לישעיהו ליבוביץ, דעת; כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה (50–52), תשס"ג
 הוגה דעות יהודי או הוגה?, דעת; כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה (76), תשע"ד
 יוסף שרביט, עבריות ומעבר לה. דיוקן אינטלקטואלי של הרב יהודא ליאון אשכנזי (מניטו), אדרא תשע"ט 2018, דעת; כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה (87), תשע"ט

 תרגומים מעברית 
 Devant Dieu, cinq livres de foi de Yeshayahou Leibowitz, Éditions du Cerf, 2004 .
 La foi de Maïmonide de Yeshayahou Leibowitz, Éditions du Cerf, 1992 .
 Israël et Judaïsme. Ma part de vérité, de Yeshayahou Leibovitz [traduction de l’hébreu du chapitre III, intitulé «Judaïsme», pp. 129–178], Desclée de Brouwer, Paris, 1993.
 קישורים חיצוניים 




 Publications de et sur David Banon dans le catalogue Helveticat de la Bibliothèque nationale suisse
 .
 .
 Catégorie:Article de Wikipédia avec notice d'autorité Catégorie:Article de Wikipédia avec notice d'autorité
.

הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים של היהדות
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945