יום השנה לשחרור איטליה

יום השנה לשחרור איטליה (באיטלקית: Anniversario della liberazione d'Italia), המכונה גם חג השחרור (Festa della liberazione), יום השנה להתנגדות (Anniversario della Resistenza) או פשוט 25 באפריל (25 aprile) הוא חג איטלקי לאומי המנציח את סיום הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה, ואת ניצחון תנועת ההתנגדות הצבאית והפוליטית של הפרטיזנים באיטליה במאבקה נגד גרמניה הנאצית והממשלה הפשיסטית של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, מאבק שהוביל לשחרור איטליה ולסיום מלחמת האזרחים באיטליה. 

הוא נבדל מחג הרפובליקה (Festa della Repubblica), שמתקיים ב-2 ביוני.

 היסטוריה 
ב-25 באפריל 1945 הכריזה ועדת השחרור הלאומית של איטליה העליונה (CLNAI)  בהודעת רדיו, הודיעה על תפיסת השלטון בידי ה-CLNAI ואף הכריזה על עונש המוות למנהיגים הפשיסטיים כולל בניטו מוסוליני, שנורה ונרצח שלושה ימים לאחר מכן.

עד 1 במאי שוחררה כבר כל צפון איטליה, כולל בולוניה (21 באפריל), ג'נובה (23 באפריל), מילאנו (25 באפריל), טורינו וונציה (28 באפריל). השחרור שם קץ לעשרים ושלוש שנות דיקטטורה פשיסטית וחמש שנות מלחמה. תאריך זה מייצג באופן סמלי את תחילת המסע ההיסטורי שהוביל למשאל העם ב-2 ביוני 1946, כאשר האיטלקים בחרו בסיום המלוכה וביצירתה של הרפובליקה האיטלקית, ולאחר מכן באימוץ החוקה של הרפובליקה האיטלקית בשנת 1948.

 מיסוד התאריך 
התאריך נבחר בפועל בשנת 1946, ובמגוון ערים באיטליה מתקיימים מצעדים להנצחת האירוע. ב-22 באפריל 1946, החוק Disposizioni in materia di ricorrenze ("הוראות על אירועים חגיגיים") קבע את החג הלאומי. הצעת החוק קובעת כי "חגיגת השחרור המוחלט של השטח האיטלקי, 25 באפריל 1946" הוכרזה כחג לאומי.

ב-27 במאי 1949, "חוק 260" הפך את יום השנה לחג לאומי קבוע ושנתי.

 ראו גם 
 חג הרפובליקה

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:חגים ומועדים לאומיים
קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה: איטליה