הטבעה דנטלית

הטבעה דנטלית הוא חותם נגטיבי של רקמות קשות (שיניים) ורקמות רכות בפה מהן ניתן ליצור תבנית חיובית (גבס או דגם). ההטבעה נעשית באמצעות הנחת כפות לכל לסת המלאות חומר מתאים בתוך פה המטופל. חומר ההטבעה הוא נוזלי, לרוב מסיליקון, אגר או חומר מלאכותי המעורבב בנפרד ומתגבש תוך מספר דקות.

לאחר ההתגבשות, החומר מותיר תרשים של חלל השיניים ומבני חלל הפה.
ממוזער| דגם שעווה הכולל כתרים שנוצר בשיטה ההטבעה הדנטלית
 שימושים 
ההטבעות משמשות משמשים במספר תחומי רפואת שיניים, כולל:
 אבחון ותכנון טיפול.
 ייצור שיניים תותבות.
 אורתודונטיה.
 רפואת שיניים משחזרת (למשל להכנת הטבעה משיניים שהוכנו לקבל שחזורים עקיפים חוץ-קורונאליים כמו כתרים, גשרים).
 תותבות לסתות (שיקום תותב של מומים תוך-דרך הפה וחוץ-הפה כתוצאה מטראומה, מומים מולדים וכריתה כירורגית של גידולים).
 ניתוחי פה ולסת למטרות פנים-אוראליות או חוץ-אורליות (למשל השתלות שיניים).

שימושים נפוצים פחות הם לייצור אפקטים בתעשיית הסרטים כאשר נבנה דגם הזהה לשיני שחקן ומאפשר בניית שיניים מלאכותיות. הטבעות דנטליות משמשות גם לייצור מודלים אנטומיים ללימודי רפואת שיניים.

 רשמים דיגיטליים 
מעבדות שיניים מודרניות משתמשות בחיישנים דיגיטליים מיוחדים המוכנסים לחלל הפה ליצירת תמונה תלת־ממדית. המודל מודפס באמצעות מכונת תכנון בעזרת מחשב או הדפסה תלת-ממדית.
200px|ממוזער|שמאל|כף הטבעה שבה לא נטבעו השיניים בצורה טובה
200px|ממוזער|שמאל|השלב השני, לאחר הוצאת הכף מהפה

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:פרוצדורות דנטליות