שורט סטרלינג

שורט סטִרלִינג (באנגלית: Short Stirling; מכונה גם בקצרה סטרלינג) היה מפציץ ארבע-מנועי בריטי כבד והמפציץ הבריטי הראשון עם מספר מנועים שכזה. הוא היה בשימוש חיל האוויר המלכותי (RAF) בזמן מלחמת העולם השנייה. הסטרלינג תוכנן בשלהי שנות השלושים על ידי חברת האחים שורט .

בתחילת 1941 נכנס הסטרלינג לשירות פעיל. טייסים דיברו בשבח יכולות התמרון של המטוס ובפשטות הטסתו, אך ביקרו את  הנמוכה שלו. לסטרלינג קריירה מבצעית קצרה יחסית וכבר בסוף 1943 שובץ למשימות משניות - זאת בעיקר בשל זמינותם של מטוסים אחרים שנחשבו לחזקים יותר, דוגמת האוורו לנקסטר והנדלי פייג' הליפקס. החלטות מסוימות של  גם מילאו תפקיד בהגבלת ביצועיו של הסטרלינג, כמו הגבלת מוטת הכנפיים של המטוס ל-30.5 מטר, הגבלות בהן לא הועמדו מפציצי הליפקס ולנקסטר. לקראת שלהי שירותו שימש הסטרלינג להפצצת נמלי ים גרמניים. לאחר מלחמת העולם השנייה המטוס הוצא משירות חיל האוויר המלכותי והוחלף. קומץ סטרלינגים הוסבו לשוק התעופה האזרחית.

 סקירה כללית 

ממוזער|צוות קרקע מבצע משימות תחזוקה
ממוזער|פנים המטוס|טקסט=
ממוזער|תא הטייס
השורט סטרלינג היה מפציץ כבד בעל ארבעה מנועים, שנועד לספק עליונות אווירית לחיל האוויר המלכותי. הוא הונע על ידי ארבעה מנועים רדיאליים של בריסטול הרקולס  בכנף האמצעית שלו. משקל הפצצה היה עצום ביחס לאותם ימים - 14,000 פאונד (כ-6.35 טון).

 מטוסים ששרדו 
במוזיאון בוורו שבצרפת, ישנם חלקים של הגוף האחורי של סטרלינג LK142, אשר היה בשירות בטייסת 196  והתרסק ליד ספינקורט  ב־24 בספטמבר 1944. החלק השני שנותר נמצא במוזיאון פליגסיס בדלן, הולנד, ומגיע מסטרלינג LK54, לאחר שמפציץ מטייסת 299  התרסק ליד ניימכן ב־23 בספטמבר 1944. קטע גוף המטוס נותק. בשנת 2003 הועבר קטע המטוס למוזיאון.

בספטמבר 2019, 75 שנה בדיוק לאחר שחרור דרום הולנד, החלה חפירה לחיפוש אחר השורט סטרלינג W7630 במנזר לילבוש ליד פיי אכט, בהולנד. המטוס התרסק ב־10 בספטמבר 1942. הצוות לא שרד את ההתרסקות, וצוות החפירה חשב ששרידיו עדיין נמצאים בתוך ההריסות. הם גם הניחו שהמטוס התרסק בעומק 3 מטרים מתחת לאדמה. החפירה התעכבה במשך שנים רבות מכיוון שהמטוס ניזוק קשות לאחר ההתרסקות ולא ידוע אם שרידי הפצצה נמצאים גם בין השרידים. עלויות החפירה הגיעו ל-650,000 אירו.

בשנת 1986, ארגון תת-אקווה של חיל האוויר המלכותי חקר את האפשרות לחפש את הסטרלינג EF311. ב-26 באוגוסט 1943 הוא נמצא שבעה מיל מחופי סלי ביל, על ידי ראלף קמפבל טייס מטייסת 196. לאחר הערכה מחדש החליטה הקבוצה שלא להמשיך. בשנת 1994 אותה קבוצה בדקה את האפשרות להוציא סטרלינג LJ925, מטוס טייסת 196 שהתרסק ב־25 בפברואר 1945 באגם הולן מחוץ לארנדל, נורווגיה. המטוס התגלה בעומק של מטר וחצי ונקבר בסדקי בוץ וקליפות עצים. תוכנית זו ננטשה אף היא, אם כי הקבוצה אכן שחזרה את להב המדחף היחיד. בשנת 2017 אותרו שרידי הסטרלינג בים הצפוני בין אנגליה לנורווגיה.

 גרסאות 
ממוזער|תרשים המשווה את הסטרלינג (צהוב) עם בני דורו; אוורו לנקסטר (כחול) והנדלי פייג' הליפקס (ורוד).
שורט S.31 -גרסה מוקטנת של המטוס לצורכי בדיקות. משתמש בארבעה מנועי פובג'וי ניאגרה .
סטרלינג I - משתמש במנועי בריסטול הרקולס XI.
 סטרלינג II – מופעל על ידי 1,600 כ"ס (1,193 קילוואט) מנועי רייט R-2600 ציקלון 14 . ארבעה אבות טיפוס נבנו לדגם זה.
 סטרלינג III – מפציץ כבד, מופעל על ידי מנועי בריסטול הרקולס XVI.
 סטרלינג IV – מטוס לצניחה ודאייה המופעל על ידי מנועי בריסטול הרקולס XVI.
 סטרלינג V – מטוס מטען המשתמש במנועי בריסטול הרקולס XVI.

 מפעילים 
 הממלכה המאוחדתטייסת 7  (אוגוסט 1940 – יולי 1943)לופטוואפהחיל האוויר המצריטרנס-אייר (לימים נקראה תובלה אווירית) –

היו בשימוש אזרחי לאחר המלחמה.

בסך הכל 10 מטוסים,

מתוכם 9 הועברו בהמשך לחיל האוויר המצרי.

העשירי (OO-XAC, לשעבר-PK172)

התרסק במהלך פעולות בקונמינג, סין.טייסת 75  (אוקטובר 1942 – מרץ 1944)טייסת 15  (אפריל 1941 – דצמבר 1943)KG 200 — — —טייסת 46  (ינואר 1945 – פברואר 1946) —טייסת 48  (גרסת התובלה של סטרלינג Mk V)טייסת 51  (יוני 1945 – פברואר 1946)טייסת 90  (נובמבר 1942 – יוני 1944)טייסת 138  (יוני 1944 – מרץ 1945)טייסת 148  (נובמבר 1944 – דצמבר 1944)טייסת 149  (נובמבר 1941 – ספטמבר 1944)טייסת 158  (יוני 1945 – דצמבר 1945)טייסת 161  (אפריל 1942 – יוני 1945)טייסת 171  (ספטמבר 1944 – ינואר 1945)טייסת 190  (ינואר 1944 – מאי 1945)טייסת 196 (יולי 1943 – מרץ 1946)טייסת 199  (יולי 1943 – מרץ 1945)טייסת 214  (אפריל 1942 – ינואר 1944)טייסת 218  (ינואר 1942 – אוגוסט 1944)טייסת 242  (פברואר 1945 – דצמבר 1945)טייסת 295  (יולי 1944 – ינואר 1946)טייסת 299 (ינואר 1944 – פברואר 1946)טייסת 513  (ספטמבר 1943 – נובמבר 1943)טייסת 525  (יוני 1944 – אוגוסט 1944)טייסת 570  (יולי 1944 – ינואר 1946)טייסת 620  (יוני 1943 – יולי 1945)טייסת 622  (אוגוסט 1943 – דצמבר 1943)טייסת 623  (אוגוסט 1943 – דצמבר 1943)טייסת 624  (יוני 1944 – ספטמבר 1944)

 מפרט 
ממוזער|תצלום שצולם מתוך תא הטייס

 מפרט כללי 
 צוות: 7 (שני טייסים, נווט / מכוון פצצה, שלושה מקלעני אוויר ומהנדס טיסה)
 אורך: 26.59 מטר
 מוטת כנפיים: 30.2 מטר
 גובה: 6.93 מטר
 שטח כנף: 136 מ"ר
 יחס אורך-מוטת כנפיים-גובה: 6.5:1
 משקל נטו: 22,498 ק"ג
 משקל ברוטו: 26,943 ק"ג
 משקל המראה מרבי: 31,751 ק"ג
 כוח: 4 מנועי בריסטול הרקולס XI, 1,500 כ"ס (1,100 קילוואט) כל אחד
 מדחפים: 3 להבים במהירות קבועה בקוטר 4.11 מטר

 ביצועים 
 מהירות מרבית: 454 קמ"ש בגובה של 3.8 ק"מ
 מהירות שיוט: 320 קמ"ש
 טווח: 3,750 ק"מ
 גובה מקסימלי: 5 ק"מ
 קצב הטיפוס: 4.1 מטר לשנייה

 חימוש 
 רובים: שמונה מקלעי בראונינג בקוטר 0.303 אינץ' (7.7 מ"מ): שניים באף, ארבעה בזנב ושניים בגב
 פצצות: יכולת נשיאה של עד 6,350 ק"ג פצצות

 גלריה 

 ראו גם 
אוורו לנקסטר
הנדלי פייג' הליפקס

 לקריאה נוספת 
 מיכאל בוואייר ג'. פ., The Stirling Bomber. הוצאת Faber and Faber, 1980 ()
 ג'ונתן פלקונר, Stirling at War. הוצאת Ian Allan, 1991 ()
 רון מקיי, Short Stirling in Action, Aircraft Number 96, הוצאת Squadron/Signal Publications Inc., 1989 ()
צ'ראלי פוטן, 7 x X x 90 (The Story of a Stirling Bomber and its Crew), הוצאה עצמית, 1986
Short Stirling Remembered, Air History Series No. 1. הוצאת Wingspan, 1974 ()
 ג'ונתן פלקונר, Stirling Wings: The Short Stirling Goes to War, הוצאת Budding Books, 1997 ()

 קישורים חיצוניים 









 הערות שוליים 

קטגוריה:מפציצים מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה