מרכז רדיקלי

מרכז רדיקלי הוא אידאולוגיה פוליטית, שהחלה להתפתח בסוף המאה ה-20. העמדה המרכזית של תומכי האידאולוגיה היא רצון לשינוי שורשי של מוסדות, ונכונות לאמץ רעיונות מכל מנעד הקשת הפוליטית. אידאולוגיה זו שואפת לשלב בין נאמנות לאידאולוגיה לבין מחשבה פרגמטית. כך, חסידי המרכז הרדיקלי ישלבו בין עמדות ימין ושמאל, וישאפו ברובם לפתור בעיות כלכליות על בסיס השוק, תחת פיקוח ממשלתי הדוק לשם שירות האינטרס הציבורי. יש פרשנים שרואים במרכז הרדיקלי תהליך של קידום דיאלוג בין קבוצות שסועות. לעומת זאת מבקרי הגישה משווים אותה למרכז פוליטי קונבנציונלי.
 אידאולוגיות ומאפיינים של המרכז הרדיקלי 
בתחילת המאה ה-21 הוגים אמריקאים מרקעים פוליטיים מגוונים פרסמו ארבעה ספרים, השואפים להגדיר את המרכז הרדיקלי כפילוסופיה פוליטית מסודרת. ספרים אלו חולקים מספר הנחות, ניתוחים והצעות מדיניות משותפות. רוחם המשותפת גורסת שיש צורך ברפורמות משמעותיות, הנשענות על הרעיונות הטובים והיצירתיים ביותר מכלל הקשת הפוליטית. עם זאת, רעיונות אלה צריכים להיות ריאליים ולקחת בחשבון את טבע האדם.

לפי תפיסתם, האפשרויות הגלומות בעידן המידע אינן מנוצלות כראוי, מפני שהמפלגות הפוליטיות המרכזיות מחויבות לרעיונות שהתפתחו בעידן אחר. מצב זה נמשך אף על פי שההתפתחויות הובילו אנשים רבים לזנוח רעיונות כאלו לטובת רעיונות חלופיים שמותאמים לעידן החדש. מעבר לכך, מרבית האנשים רוצים למקסם את הבחירה וההזדמנויות שניתנות להם בעולם חדש זה. על בסיס כל אלו, הוגים אלה תומכים באחריות פיסקאלית, גם אם זו דורשת צמצום תוכניות רווחה על בסיס שימוש במבחני אמצעים. כמו כן הם תומכים במגוון רפורמות בחינוך הציבורי, מהקצאת משאבים שוויונית לזרמי חינוך אוטונומיים ועד השקעה נוספת בכוח האדם. הוגי המרכז הרדיקלי הללו תומכים בפתרונות מבוססי שוק לצורכי הציבור, כל עוד אלו נתונים לרגולציה קפדנית במטרה לשרת את הטוב הציבורי. כמו כן הם תומכים בהבטחת תעסוקה לכל המעוניינים לעבוד, דרך סבסוד משרות במגזר הפרטי, או יצירתן במגזר הציבורי. בנוסף לכך הם תומכים בהעדפה מתקנת על בסיס צורך ולא על בסיס גזע. מעבר לכך, ההוגים הללו תומכים בשיתוף פעולה בינלאומי מוסדי ומתן סעד משמעותי למדינות מתפתחות.

 המרכז הרדיקלי בעולם 
 בריטניה 
בנאום שנשא ב-2011, מנהיג המפלגה הליברל-דמוקרטית של אז ניק קלג הכריז שהוא תופס את עצמו ואת המפלגה כחלק מהמרכז הקיצוני, לאחר כניסתם לקואליציה עם המפלגה השמרנית: "משמאל, אובססיה למדינה. מימין, האלהה של השוק. אבל כליברלים, אנחנו מאמינים באנשים. אנשים עם כוח והזדמנויות בידיהם. יריבינו מנסים להפריד בינינו עם תוויות "שמאל" ו"ימין" שעבר זמנן. אבל אנחנו לא שייכים לשמאל ואנחנו לא שייכים לימין. יש לנו תווית משלנו: ליברלים. אנחנו ליברלים ואנחנו מחזיקים במרחב הביניים בפוליטיקה הבריטית. האידאולוגיה שלנו היא זו של המרכז הרדיקלי."

ב-2012 יועצו האריך לתאר את ההבדלים בין תפיסתו לבין תפיסה סוציאל-דמוקרטית קלאסית.

 ביקורות על המרכז הרדיקלי 
מבקרים של המרכז הרדיקלי טוענים כי האידאולוגיה הזו אינה שונה משמעותית מהמרכז הקונבנציונלי. יש המאשימים אותה בקידום מדיניות לא אפקטיבית. מצד אחד של המפה הפוליטית, יש המאשימים ברוח דומה את המרכז הרדיקלי בהיותו ניסיון של הנאו-ליברליזם לשמר את הסטטוס קוו הכלכלי-חברתי מפני מדיניות שמאלית משמעותית יותר. בניגוד לכך, יש המאשימים את המרכז הרדיקלי באוטופיות. מבקר אחד מסווג הוגה כזה כ"בסופו של דבר שייך למסורת איתנה של רפורמטורים אמריקאים שחושבים שאנשים חכמים ועקרוניים שאינם מוגבלים פוליטית יכולים לשנות הכל." אחרים מאשימים את המרכז הרדיקלי בחוסר בהירות וחוסר עקביות, עד כדי שלילת האפשרות שניתן לבסס מסגרת פוליטית אחידה לקידום האידאולוגיה הזו.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:אידאולוגיות