מתי כספי (הפעמון)

מתי כספי (הפעמון) הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי והזמר הישראלי מתי כספי, שיצא לאור ב-1976.

 על האלבום 
אלבום הסולו השני של כספי יצא לאור בנובמבר 1976 ולווה בציפיות גבוהות לאחר הצלחתו של אלבומו הראשון, שרבים משיריו הפכו לקלאסיקה.

האלבום, ששבעה מלחניו נכתבו למילותיו של אהוד מנור, סיפק עדות לקשר ההולך ומתחזק בין שני היוצרים.

"הנה הנה" נכתב במקור ב־1975 להזמנת גלי צה"ל לאחר שכספי ומנור זכו בתוארי מלחין ופזמונאי השנה בהתאמה. זהו גם השיר היחיד שכתבו הצמד מנור-כספי באותו חדר: מנור מספר כי הם ישבו ביחד בדירתו החדשה, שהייתה עדיין ריקה מרהיטים זולת הפסנתר. מתי ישב ליד הפסנתר והתחיל לנגן, ומנור מספר שברגע ששמע את הלחן ידע כבר מהן מילות השיר. ההתעניינות של מנור באקורדים מסוימים שכספי השמיע בגיטרה הכתיבו בעצם את נושא השיר: היחסים בין השיר לבין מחבריו. באופן לא שגרתי השאיר כספי באלבום את תחילת ההקלטה של השיר, שמאפשרת לשמוע את דו-השיח בין טכנאי ההקלטה למתי, המנגן בגיטרה.

"ברית עולם", שהפך אולי לשיר המזוהה ביותר עם כספי בשנות השבעים, זכה לביצועים נוספים לאחר מכן. ביצועו של כספי שומר על טון מינורי בהגשה, זולת בפזמון החוזר המהווה את נקודת השיא של השיר. השיר מבוסס על מנגינה שנכתבה לסרט "חגיגה בסנוקר".

מלבד "ברית עולם", שירים כ"עיר עצובה", "סוזי דולצינאה" ו"יום יום אני הולך למעונך" הפכו גם הם לשירים פופולריים בישראל. השיר "יום יום אני הולך למעונך" בוצע לפני הקלטתו לאלבום בערב שירי משוררים מס' 2 של גלי צה"ל ומשם נלקח לאלבום. ההרמוניות המינוריות המורכבות של "עיר עצובה", והג'אז-בוסה-נובה בשיר "סוזי דולצינאה" מראות כיצד הושפע כספי ממוזיקת עולם בשנים אלה.

שיר נוסף שהולחן למילים של אהוד מנור, "חופשי", היה אמור להיכלל באלבום, אך כספי בחר שלא להכניסו מסיבות של חוסר התאמה לטענתו.

כפי שנהג באלבומו הראשון, "מתי כספי", גם באלבום הזה ניגן כספי ברוב הכלים (גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, בס, תופים, קונגס, חליל, כלי הקשה, פסנתר, פסנתר חשמלי, סינטיסייזר, קלוינט, ויבראפון), אך בחלק מהשירים שולבו נגנים מהתזמורת הפילהרמונית. באלבום השתתפו גם שלמה יידוב בנגינה על גיטרה חשמלית, וגידי גוב, אבנר קנר ושלישיית "קצה שדה" שליוו בקולות רקע. את הפתיחה לשיר "הנה הנה" מנגן שם טוב לוי בחליל צד, ובסוף השיר מאלתר כספי בנגינה בחליל עץ הקרוי "אלט", שהוא קצת יותר גדול מחלילית העץ הרגילה – "סופרן". כספי, שהושפע מסגנונו של סטיבי וונדר, עשה שימוש ב בשיר "אין שלווה", בפעם הראשונה בה נעשה שימוש בכלי ייחודי זה בישראל.

את עטיפת התקליט עיצב דוד טרטקובר, ומצולם ומאויר בו פעמון אדום של דלת, ועל תווית הפעמון כתוב "מתי כספי".

העבודה על האלבום נמשכה שנה. זולת שיר או שניים, זכו הרבה משירי האלבום לפופולריות והכרה ציבורית. שירים נוספים מתוך האלבום שזכו לפופולריות גדולה הם "יום שישי חזר", "לא ידעתי שתלכי ממני", "אין שלווה" ו"יום יום אני הולך למעונך".

ב-2007 יצא אלבום "הפעמון" בהוצאה מחודשת בסדרת "סימני דרך" של NMC, ונוסף לו "דיסק בונוס" הכולל את "כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" ועוד חמישה שירים אחרים.

 רשימת השמעה 

שירים 1–5: מתוך הופעת אורח של מתי כספי בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ט 1979.
שיר 6: מתוך תוכנית הטלוויזיה "נגני גיטרה" ששודרה ב-1975.

קרדיטים
גיטרה, בס, תופים, קונגס, חליל אלט, כלי הקשה, פסנתר, פסנתר חשמלי, סינטיסייזר, קלוינט, ויבראפון, שירה - מתי כספי
גיטרה חשמלית - שלמה יידוב
חליל צד - שם-טוב לוי
מיתרים וכלי נשיפה - נגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קולות רקע - גידי גוב, אבנר קנר, שלישיית קצה השדה
צילום - ג'ראר אלון
עיצוב - דוד טרטקובר
טכנאי הקלטה ומיקס - משה הנוכוביץ' (כיום: הנורן)
עריכה וייעוץ מוזיקלי - לואי להב
הוקלט באולפני טריטון 1976, הוצאה מקורית CBS

קישורים חיצוניים

 האלבום "מתי כספי (הפעמון)" באתר האינטרנט הרשמי של מתי כספי
 האלבום באתר Discogs

הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מתי כספי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתי כספי