בנאת שמאמה

בָּנאת שמאמה (מערבית: بنات شمامة, בתרגום לעברית: בנות שמאמה או האחיות שמאמה) היו להקת בנות אחיות מהמשפחה היהודית-תוניסאית שמאמה, שהייתה פעילה בראשית העשור הראשון של המאה העשרים בבירה תוניס, ונושאי השירים שביצעה הלהקה התאפיינו באומץ ובחוצפה יחד עם מה שרווח מבחינה אמנותית באותה תקופה. הלהקה התמחתה במוזיקה רבאביה שהייתה נפוצה בעשורים הראשונים של המאה ה-20.

ביוגרפיה
בנות שמאמה היו ארבע בנותיו של סוחר יהודי עשיר שהלך לעולמו, אשר החליטו להיכנס לעולם המוזיקה ולהרוויח את לחמן. החלו את דרכן בהופעות באירועים משפחתיים וברגע שהפכו למפורסמות פנו אליהן מחברות תקליטים. ההקלטות הראשונות של להקה זו הופיעו בראשית שנת 1905. הלהקה הופיעה לפני מלחמת העולם הראשונה והגיעה לשיא פרסומה בשנת 1908. הלהקה כללה את כמונה, מנאנה ובחאילה, ולפעמים הייתה איתם טיביה. אף כי חבורה זו לא נשארה בזיכרון הפופולרי של ימינו, היא נחשבת לחלוצת השיר הפשוט והקליל בתחילת המאה העשרים ולמבשרת המוזיקה הפופולרית עם ראשיתן של ההקלטות הקוליות.

להקת "בנאת שמאמה" משתייכת ל"מוזיקה הרבאבית", שהתמקדה בעיקר בכלי הרבאב (כְּלִי מֵיתָר מִזְרָחִי, לרוב בעל מיתר אחד או שניים) והייתה לה נוכחות מתמדת בקרב המשפחות התוניסאיות, באירועים ובחגיגות. בנות השמאמה נודעו במילותיהן הנועזות ובליצנות הגסה שנלוותה להופעותיהן. בהקלטות רבות המשתתפים שיכורים ומקיימים אינטראקציה עם השירים תוך התנערות מכל הכללים החברתיים וכללי הנימוס המוסריים, כפי שאנו מוצאים בהקלטת "דיר אלח'מר פי אלכאס" ("מנזר היין בגביע") ובהקלטת "אלזין אלזין" ("יופי-יופי"), שבשתיהן משולבים קטעים של כמה מהנוכחים.

מרוב ההשפעה של בנות שמאמה בקרב המאזינים והבליינים באותה תקופה, ומהפיכתן למיתוס המזין את דמיונם של רבים באותה תקופה, מספרים מספר מקורות שאחד השיח'ים התאהב בכמונה, ואף בנה לה ארמון בפרבר אל-מרסא, שמוכר כיום בשם (הארמון) זפיר.

הקלטות ומסמכים המספרים את ההיסטוריה של הלהקה נדירים והאחרונה מביניהן נפטרה ב-1935.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:זמרות יהודיות תוניסאיות
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:אחאים
קטגוריה:להקת אחאים