לאיוש טיהני

טיהאני לאיוש (בהונגרית: Tihanyi Lajos; בודפשט, 29 באוקטובר 1885 – פריז, 11 ביוני 1938) היה צייר אוונגרד הונגרי-יהודי, חרש ובמידה רבה גם אילם, חבר בחוגים וסדנאות של חוג מיאנק (MIÉNK ראשי תיבות בהונגרית של חוג האימפרסיוניסטים ונטורליסטים הונגרים שהיה אגודת אמנים שפעלה בין השנים 1908 עד 1911, השמונה (ציירים) (Nyolcak - השם בהונגרית של החוג (1909-1919) שהיה קבוצת האמנים האוונגרדים ההונגריים המשמעותית ביותר בראשית המאה העשרים ו"היום" Ma (1925-1916) היה כתב עת לספרות ואמנות.

קורות חייו
ממוזער|דיוקן של טריסטן צארה
בגיל 11 איבד טיהני את שמיעתו בגלל סיבוך של דלקת קרום המוח. בגלל חרשותו קולו היה מעוות, הוא קרא שפתיים, וכשדיבר הגה רק כמה מילים בקול גרוני.Dénes Zsófia: Tihanyi Lajos כתוצאה מכך נאלץ לוותר על לימודיו בתיכון. הוא התחיל לשרטט והמשיך בלימודיו במה שנקרא היום האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות שהיא כיום המרכז הלאומי להשכלה גבוהה באמנויות יפות בהונגריה. המוסד החינוכי הזה נוסד בשנת 1871 בשם "בית הספר המלכותי ההונגרי ללימוד דפוס וציור למורים". טיהני המשיך את לימודיו בבתי ספר פרטיים שונים. בשנת 1907 יצא למסע לימודים קצר בפריז, שם הפוביזם השפיע בעיקר על אמנותו, ואחר כך יצא לאיטליה. במשך ארבעה קיצים (1907–1910) הוא צייר בעיר באיה מארה, במושבת האמנים של באיה מארה, שהייתה סדנת אמנות חשובה לציירים ופסלים, אך הוא לא היה חלק מבית הספר. הוא היה בעצם אוטודידקט מחוץ לבית הספר הפתוח ולמד בעצמו. בבאיה מארה הוא היה מקורב לקבוצת ה"ניאו", ומשנת 1909 הפך לחבר מייסד של ה"שמונה". בתערוכה השנייה של חוג האימפרסיוניזם והנטורליזם ההונגרי הציג לראשונה את ציוריו (1908).

בסוף שנות העשרה של המאה העשרים פגש את לאיוש קשאק, שארגן עבורו תערוכה בסלון של כתב העת מא (Ma) ברחוב ואצי בשנת 1918. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היגר טיהני לווינה ועד מהרה עבר לברלין. בשנת 1923 חזר שוב לפריז. העולם האמנותי שם חיבק אותו במהירותטיהני וחבריו בפריז, כולל ז'אן קוקטו, טריסטן צארה, קונסטנטין ברנקוש ומוריס אוטריו. הטבע הדומם, הדיוקנאות והתצורות העירוניות של הקוביזם האנליטי ואחר כך של הסינתטי, הוחלפו אצלו בקומפוזיציות מופשטות יותר ויותר, והגיעו לאומנות מופשטת מלאה בראשית שנות השלושים. בשנת 1933 הוא הצטרף לקבוצת Abstraction-Création. את יצירותיו המאוחרות כבר לא יכול היה לראות הקהל בהונגריה, מכיוון שטיהאני דחה את הרעיון של תערוכה רטרוספקטיבית בבודפשט בשנת 1937.

הוא אחד היוצרים הבולטים של האוונגרד ההונגריגלריה קוגרט. הסגנון שלו נגזר מפול סזאן והלך לכיוון הקוביזם. גם הפוביזם והאקספרסיוניזם (אוסקר קוקושקה) השפיעו עליו. הוא התעניין בכל אמנות, כולל מוזיקה. בקונצרטים הוא חש את המוזיקה על ידי כך שנצמד לכיסא שלפניו.

 מיצירותיו 

 תערוכות 
 1920, Solo exhibit in Vienna
 1921, Solo exhibit in Berlin
 1973, Tihanyi Lajos emlékkiálitása (Memorial exhibition), Hungarian National Gallery
 1991–1992, Standing in the Storm: The Hungarian Avant-Garde from 1908–1930, Santa Barbara Museum of Art, Santa Barbara, California
 2004, Modernisms: European Graphic Art 1900–1930, Hungarian National Gallery, June 18 – September 12, 2004
 2006, Hungarian Fauves from Paris to Nagybánya, 1904–1914, 21 March—30 July 2006, Hungarian National Gallery

 חברויות 
 MIÉNK
 Magyar Vadak
 Nyolcak
 Ma

 ראו גם 
 Képzőművészet Magyarországon
לקסיקון יהודי הונגרי. לאיוש טיהני. Magyar zsidó lexikon

 לקריאה נוספת 
 Dévényi Iván: Tihanyi. Budapest : Corvina Kiadó, 1968.
לאיוש טיהאני (באנגלית)
Passuth Krisztina: A Nyolcak festészete. Budapest, 1967.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לצרפת
קטגוריה:לקויי שמיעה
קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1885
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1938