קרן הפנסיה של רוסיה

קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Пенсионный фонд Российской Федерации) היא קרן הפנסיה הלאומית העיקרית ברוסיה. זהו הארגון הגדול ביותר ברוסיה המספק שירותים ציבוריים חשובים חברתיים לאזרחים רוסים.

הקרן הוקמה ב-22 בדצמבר 1990 בהחלטת הסובייט העליון של רוסיה "אודות ארגון קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית". לקרן סניפים בכל הסובייקטים הפדרליים ברוסיה.

 היסטוריה 
קרן הפנסיה הרוסית חוותה שלושה שינויים גדולים מהמערכת הסובייטית לזו המודרנית לאורך שנות התשעים ותחילת שנות האלפיים. הראשון הוא מעבר מהפנסיה שנשלטת לחלוטין על ידי התקציב הסובייטי. צעד ראשוני זה יצר את קרן הפנסיה בנפרד מתקציב המדינה בשנת 1990 אף על פי שנתמכה על ידי ממשלת רוסיה כמעבר ממדינות ברית המועצות שכמעט קרסה, היו למערכת מעט מאוד אחזקות. לאורך שנות התשעים הוגשו נגד הקרן טענות על ניצול לרעה של כוח ופיזור, כאשר הדומה סירבה לא פעם להתייחס לנושאים המוסדיים הרחבים הקשורים לקרן. הנושאים העיקריים נתפסים כחוסר ריכוזיות, והיעדר הנחיות מובנות כיצד יש לשלם פנסיה.

עם תחילת המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 1998, החלה הקרן להיפגע ממחסור תקציבי. לאחר התפטרותו של הנשיא בוריס ילצין, החלו להתייחס לשינויים כנדרשים ומערכת חדשה אושרה במלואה בשנת 2001. מערכת זו כללה פנסיה מוגדרת לקשישים ולנכים, חשבון חיסכון מוגדר המבוסס על מה שמשולם בפועל למערכת, וקרן שכר טרחה. בין היתר, בשל גיל הפרישה הנמוך ברוסיה, פרישה רשמית עמדה על 55 לנשים 60 לגברים, ארגונים מרובים קראו לרפורמה פעם נוספת במערכת הפנסיה שנחשבה לא סבירה. דיונים אלה התייצבו עם המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 2008, והוביל לסבב רפורמות נוסף בשנת 2010. רפורמות אלה שילבו את הפנסיה שנקבעה לקשישים ולנכים עם מערכת התשלום תוך איזון הקופה הכוללת המיועדת לתשלום הפנסיות. עם התייצבות אוכלוסיית העובדים ברוסיה לאחר שנים של ירידה, גם הקרן התחילה להתייצב.

החל משנת 2019 החלה עלייה הדרגתית של גיל הפרישה.

 תפקידים 
בין התפקידים המשמעותיים מבחינה חברתית של קרן הפנסיה של רוסיה:
 מינוי ותשלום פנסיות (עבור 40 מיליון גמלאים);
 כספי ביטוח חשבונאות שהתקבלו בביטוח פנסיה חובה;
 מטרת ויישום התשלומים החברתיים לקטגוריות מסוימות של אזרחים: ותיקי מלחמה, נכים, אנשים עם מוגבלות כתוצאה מפגיעות מלחמה, גיבורי ברית המועצות, גיבורי הפדרציה הרוסית ועוד;
 חישוב מותאם של משתתפי מערכת קצבת ביטוח חובה;
 יחסי גומלין עם מבוטחים (על ידי מעסיקים שמשלמי ביטוח דמי פנסיה), קנסות ומיסים;
 הנפקת תעודות לאמהות הרשאיות לקבל את מה שמכונה "הון האם", תשלום לאמהות מרובות ילדים;
 תשלום תקציב ליולדות;
 ניהול כספי מערכת הפנסיה;
 יישום תוכנית המימון הממלכתית לחיסכון פנסיוני מרצון;
 מאז 2010 - ניהול כספי הביטוח שהתקבלו לביטוח פנסיה חובה וביטוח בריאות חובה פדרלי;
 מאז 2010 - הקמת תשלומים חברתיים פדרליים לפנסיה חברתית, על מנת להביא את סך הכנסתו של הגמלאי למינימום קיום לגמלאים.

 מערכת תשלום ומימון 
קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית ממומנת על ידי שילוב של מעסיקים ממשלתיים ופרטיים, באמצעות העברות במזומן לקרן הכוללת מהבנק המרכזי ברוסיה, ותשלומים על ידי אזרחים בודדים. התשלומים האישיים מוצבים בחשבונות בודדים אשר לאחר מכן מושקעים מחדש בשוק או על פי בחירת האזרח, או אם לא נקבעה ברירה, הממשלה עצמה.

למערכת זו היו סוגיות רבות במהלך שנות האלפיים, שכן גיל פרישה נמוך יחד עם חוסר יכולת להשקיע כספים כראוי, הביאו לגירעונות בתקציב הפנסיה. תחת כהונתו הראשונה והשנייה של הנשיא ולדימיר פוטין, התחזוקה של הפנסיות והתשלומים הרגילים הייתה בראש סדר העדיפויות. דחיפה זו הובילה למספר תוכניות שנועדו לעודד חיסכון פרטי לאזרחים ולפנסיות מבוססות מעסיקים הנפרדות מתקציב הממשלה.

עם מאמצי הממשלה הרוסית, הפנסיות הבסיסיות הפכו כמעט אוניברסליות עבור אזרחי רוסיה. העברות כבדות מהתקציב הרוסי לקרן הפנסיה הרוסית, יחד עם תרומות שכר קבועות של מעמד הפועלים החדש יותר, ייצבו חלק ניכר מהקצבה במהלך שנות האלפיים, עד שנדרשו רפורמות נוספות כדי לטפל בסוגיות דמוגרפיות. עם זאת, מערכת התשלומים של קרן הפנסיה הרוסית נתפסת כיציבה בטווח הרחוק בסטנדרט הנתון, כאשר עליית גיל הפרישה מציינת את הנושא הקל ביותר והשכיח ביותר לפתור. דחיפות לקראת הפרטה בשנות התשעים, יחד עם עידוד חשבונות פרטיים, הפכו לאסטרטגיה הממשלתית בטיפול במערכת הפנסיה.

עם זאת, הכלכלה הרוסית החדשה יותר הייתה עדיין תלויה בכבדות במעורבות המדינה, והמעורבות הפרטית נותרה יעילה בעת צמצום משברים תקציביים. למרות הנטל שגיל הפרישה הנמוך גורם, רפורמציה של מערכת הפנסיה והעלאת הגיל נותרה שנויה במחלוקת מטבעה ברוסיה. הפחד מאובדן פנסיות, או מקריירות ארוכות מהמתוכנן, מוליד תרעומת פופולרית של פוליטיקאים שמטרתם לשנות את המערכת. מכיוון שרפורמת הפנסיה וחיסכון הפנסיה נותרה שנויה במחלוקת, אין זה סביר ששינוי דרמטי יתרחש מחשש להרגשת בסיס ההצבעה.

מערכת הפנסיה של רוסיה משולמת באמצעות מעסיקים, שלוקחים 22% משכר השכר כדי להכניס את עלויות הפנסיה, על ידי אנשים עצמם, שמשלמים כ-14,000 רובל (218 דולר) לחודש לפנסיה בסכום של 512,000 רובל (7,974 דולר) בשנה, או על ידי ממשלות אזוריות שמשלמות ישירות לקרנות הפנסיה של אזוריהן. ההטבות ושיעור הפנסיות מתאימות שעות נוספות לאינפלציה והשכר הממוצע. בשל הירידה באוכלוסייה במשך מספר שנים, וההערכות האיטיות לגבי גידול באוכלוסייה, הפחדים מיכולתה של קרן הפנסיה לממן את הפנסיות נותרים בולטים בדיון הפוליטי. הפנסיה נותרה החובה התקציבית הגדולה ביותר של הפדרציה הרוסית.

 ראו גם 
 מספר חשבון ביטוח אישי
 מנהל הביטוח הלאומי (ארצות הברית)
 המוסד לביטוח לאומי

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:רוסיה: קרנות
קטגוריה:גמלאות
קטגוריה:תגמול עובדים
קטגוריה:ביטוח פנסיוני ברוסיה