ברית יעקב ולבן

ברית יעקב ולבן היא אירוע מקראי המופיע בפרשת ויצא בספר בראשית.

תיאור
לאחר שיעקב ברח מלבן, עם רחל ולאה, לבן הארמי רודף אחריו ומשיג אותו בהר הגלעד. הוא כועס על יעקב, שברח ממנו בלי להודיע לו ועל שגנב לו את אלוהיו (התרפים). 
לבסוף, לבן מחפש בכלי יעקב ולא מוצא את התרפים והם כורתים ביניהם ברית שלום, ומקימים גל-עד לזיכרון עולם. לבן קורא למצבה בשם הארמי יְגַר שָׂהֲדוּתָא, ויעקב קורא לו גלעד. לאחר מכן לבן חוזר לביתו ויעקב ממשיך בדרכו לארץ כנען.

מעלה הרעיון לכריתת הברית היה לבן, שאמר:
את אזכור האלים של כל אחד מהצדדים במסגרת כריתת ברית ניתן להשוות לנוכחות אלים בכריתת בריתות במזרח הקדום בתקופת הברונזה, כפי שמתועדות בארכיון מרי.

 פרשנות דתית 
ועתה לכה נכרתה ברית
הספורנו מסביר שלבן הציע ליעקב לעשות ברית לאור כך שבפסוק מ"ג לבן אומר ליעקב שהכל שלו והוא לא רוצה להזיק להם.

והיה לעד ביני ובינך
רש"י מסביר שהקב"ה יהיה לעד.
הרמב"ן מסביר שהעובר על הברית, יתקיימו בו הקללות שהן בעצמן העדות ועל כן הרים יעקב מצבה.

הערות שוליים

קטגוריה:ספר בראשית
קטגוריה:פרשת ויצא
קטגוריה:בריתות במקרא