מצודת אוסובייץ

ממוזער|המבצר השני של מצודת אוסובייץ
ממוזער|חיילים מחוץ לכנסיית מבצר אוסובייץ, 1915
ממוזער|קצין גרמני נלקח בשבי במצודת אוסובייץ, 1914
מבצר אוסובייץ (ברוסית: Кре́пость Осове́ц, בפולנית: Twierdza Osowiec) הוא מבצר מהמאה ה-19 הממוקם בכפר אוסובייץ-טביירדזה  בצפון מזרח פולין, שנבנה על ידי האימפריה הרוסית. בתחום המבצר התנהלה לחימה כבדה במלחמת העולם הראשונה, במהלך ההגנה עליו בידי חיל המצב הרוסי שנמשכה כמה חודשים מפני מתקפות גרמניות.

המצודה הוקמה בשנים 1882–1892 כחלק מצעדי ההגנה על גבולותיה המערביים של רוסיה כנגד הקיסרות הגרמנית, להתנהלות בה תהליכי מודרניזציה בתקופות לאחר מכן כדי להתמודד עם ההתקדמות בארטילרית מצור כבדה. בשנים 1889–1893 לקח המהנדס הצבאי נסטור בואיניצקי  חלק חשוב ביצירת המצודה. היא הייתה ממוקמת על הנהר בייבז'ה  - כ-50 ק"מ מהגבול עם מחוז פרוסיה המזרחית הגרמני, במקום האחד בו ניתן היה לחצות את אדמת הביצה של הנהר, ומכאן לשלוט על נקודת צוואר בקבוק חיונית. אזורי הביצות הנרחבות שהקיפו אותה הקשו על התקפות. קו הרכבת האסטרטגי ביאליסטוק - אלק - קניגסברג עבר גם דרך המבצר וחצה את נהר בייבז'ה שם. בשטחי המצודה התנהלה לחימה כבדה כחלק מהחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה מספטמבר 1914 עד שהצבא הרוסי נטש אותה באוגוסט 1915. בשנים בין המלחמות שימשה המצודה את הצבא הפולני. במהלך הפלישה הגרמנית לפולין בשנת 1939 הגרמנים עקפו אותה ולא התרחשו בסביבתה קרבות משמעותיים.

חלקים מהמצודה נגישים למבקרים, ובמיוחד החלקים שבתוך הגבולות של הפארק הלאומי בייבז'ה . מרכז המידע לתיירים בפארק ממוקם באוסובייץ-טביירדזה.Lonely Planet guidebook Poland חלקים אחרים של המצודה עדיין שייכים לצבא הפולני והגישה אליהם מוגבלת.

 מלחמת העולם הראשונה 
 התקיפה הגרמנית הראשונה (ספטמבר 1914) 
בספטמבר 1914 הותקפו הגנות השדה הרוסיות סביב המצודה על ידי 40 גדודי חי"ר של הארמייה השמינית הגרמנית; התוקפים נהנו מיתרון מספרי משמעותי. עד 21 בספטמבר ההתקדמות הגרמנית הכניסה את המבצר לתחום טווח הארטילריה שלהם; הארטילריה חוזקה עוד יותר עם 60 תותחים נוספים בעלי קוטר של עד 203 מ"מ, אך אלה יכלו להיכנס לפעולה רק ב־26 בספטמבר. יומיים לאחר מכן תקיפה חזיתית של הגרמנים נהדפה על ידי ארטילריה רוסית. למחרת, שתי מתקפות נגד רוסיות באגפים אילצו את התותחנים הגרמניים לשנות מיקום, והוציאו את המצודה מחוץ לטווח התותחנים הגרמני.

 הקרב השני (פברואר-מרץ 1915) 
ב־3 בפברואר 1915, הגרמנים בעלי העליונות המספרית פתחו בתקיפה נוספת. השורה הראשונה של הגנות השדה הרוסיות כללה תעלות רדודות והוחזקה במשך חמישה ימים. ב־9 בפברואר נסוגו הרוסים לקו ההגנה השני שם היו תעלות עמוקות. הרוסים הקימו שם עמדות מקלע, ולא נתנו לגרמנים להתקדם כלל במשך יומיים נוספים. הקו השני נותר שלם.

הנסיגה מהקו הראשון אפשרה לתותחנים גרמנים להתחיל לירות על המבצרים ב־13 בפברואר. קליבר תותחי המצור הגרמני הכבדים השתנה בין 100 מ"מ ועד 420 מ"מ, והם ירו במטחים של 360 פגזים בכל ארבע דקות. לאורך מטח הארטילריה שנמשך שבוע, נורו 250,000 פגזים מהתותחים הכבדים ונורו כמיליון פגזים מתותחני הארטילריה הקלה.

הפיקוד המרכזי הרוסי ציפה שהמצודה תיפול; הוא פנה למגינים להחזיק מעמד לפחות 48 שעות כדי לאפשר פינוי אזרחים. המבצר בסוף החזיק עד אוגוסט.

הרוסים ספגו אבדות כבדות ממטח התותחנים שהיה החזק ביותר בין 14 ל־16 בפברואר וב־25 בפברואר עד 5 במרץ 1915. פגיעות מרובות בתוך המצודה והתמוטטותם של מבנים רבים גרמו לכך שתנועה בין חלקים שונים של המצודה הייתה כמעט בלתי אפשרית. בהמשך, הגזרה חזרה לקרב חפירות.

לעיתים נטען - שלא בצדק - כי אש נגד-סוללות של הרוסים השמידה שתי מרגמות כבדות גרמניות; התותחים הללו נלקחו לפעולות בחזית אחרת.Kauffman & Kauffman, 2016, pp. 112–113

 הקרב השלישי (יולי-אוגוסט 1915) 

ממוזער| סגן ולדימיר קרפוביץ' קוטלינסקי, מפקד מצודת אוסובייץ במהלך המתקפה
הגרמנים פתחו במתקפה חזיתית מלאה בתחילת יולי; ההתקפה כללה 14 גדודי חי"ר, גדוד חבלנים אחד, 24–30 תותחי מצור כבדים, ו-30 סוללות ארטילריה מצוידות בגז רעיל שהובל על ידי גנרל-פלדמרשל פאול פון הינדנבורג. ההגנות הרוסיות היו מאוישות על ידי 500 חיילי גדוד הרגלים ה-226 זמליאנסקי, ו-400 מיליציות.

הגרמנים המתינו עד ארבע לפנות בוקר ב־6 באוגוסט לתנאי רוח מועדפים, כשנפתחה ההתקפה בהפצצות ארטילריה רגילה בשילוב גז כלור.Regarding the gas attack of the 6 August 1915, historians' accounts conflict in some details. Chlorine gas was used according to some authors (Kauffman & Kauffman, 2016 ; Buttar, 2017), whereas a mixture of chlorine and bromine was used according to other authors (Cherkasov et al., 2011 ; Khmelkov, 1939). The gas was contained in artillery shells according to one source (Kauffman & Kauffman, 2016), whereas the gas was contained in cylinders according to other sources (Buttar, 2017; Cherkasov et al., 2011; Khmelkov, 1939). הקרב שלאחר מכן נודע כ"מתקפת המתים".

הרוסים לא השאירו את שליטתם באוסובייץ הרבה זמן לאחר מכן. הגרמנים איימו להקיף את המצודה עם לכידת מבצר קובנה  והמצור על נובוגאורגייבסק . הרוסים הרסו חלק גדול מאוסובייץ ונסוגו ב־18 באוגוסט.Kauffman & Kauffman, 2016, p. 225

 מלחמת העולם השנייה 
לאחר מלחמת העולם הראשונה שיפצה הרפובליקה הפולנית השנייה חלקים ממצודת אוסובייץ והשתמשה בה כדי לאכלס יחידות צבא פולניות, כולל בית הספר המרכזי לנגדים של חיל הגנת הגבולות .

גדוד חיל הרגלים המילואים ה-135 נוסד מקרב יושבי בית הספר לאחר שגרמניה פלשה לפולין בראשית מלחמת העולם השנייה. הפולנים נטשו את המצודה ב־13 בספטמבר. הגרמנים תפסו אותה והעבירו אותה לחטיבת חיל הרגלים והמקלע ה-20 של רוסיה הסובייטית ב־25 בספטמבר. לאחר מכן הארמייה העשירית הסובייטית הוצבה לשמור על אוסובייץ. הגרמנים שבו לכבוש את אוסובייץ ב־27 ביוני 1941 במהלך מבצע ברברוסה; שימוש אחד במבצר היה שם כמזבלה לתחמושת. ב־14 באוגוסט 1944, הארמיות ה-49 וה-50 הסובייטיות כבשו שלושה מהמבצרים במהלך מתקפת אוסובייץ כחלק ממבצע בגרטיון. המבצר השני נשאר בידי גרמנים עד ינואר 1945, אז ננטש במהלך מתקפת ויסלה-אודר.

 לאחר המלחמה 
בשנת 1953 המבצר הפך למתחם התחמושת של חיל האוויר הפולני,, שנקלט לתוך הבסיס המטריאלי האזורי ה-11 בשנת 1998. בשנת 2011 הפך חיל המצב של אוסובייץ לחלק מהבסיס הלוגיסטי האזורי ה-2.

בשנת 2019 הוציאה להקת הפאוור מטאל השוודית סבטון שיר, חלק מאלבומם The Great War, שנקרא "מתקפת המתים" על האירוע שהתרחש במצודה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:פולין: ביצורים