בית הקברות המוסלמי בשער הרחמים

בית הקברות המוסלמי בשער הרחמים (בערבית: مقبرة باب الرحمة – מקברת באב א-רחמה) הוא אחד מבתי העלמין האסלאמיים בירושלים. ממוקם ליד הכותל המזרחי של הר הבית, שמהווה גם הכותל המזרחי של העיר העתיקה. בית הקברות משתרע משער האריות ועד קצהו הדרומי של הכותל המזרחי. שטחו כ-23 דונם.

ממשלת ישראל מתכוונת להמיר חלק מבית הקברות לגן מקראי, במסגרת הגן הארכאולוגי ירושלים.

 היסטוריה 
שער הרחמים נחסם ככל הנראה ב (כלומר, השער היה קיים עוד לפני בניית החומה העות'מאנית במאה ה-16). ייתכן שהקבורה במקום החלה זמן קצר לאחר מכן. בית הקברות נמצא בשימוש תושבי מזרח ירושלים המוסלמים עד היום.

לפי המסורת המוסלמית נמצאים במקום קבריהם של שניים מחבריו של הנביא מוחמד (עובאדה א-סאמת ושדאד אבן אוס ). שטחו של בית הקברות כ-23 דונם וקבורים בו לפי ההערכות עשרות אלפי אנשים. היכולת לקבור נפטרים רבים כל כך בשטח מצומצם מוסברת בשיטת הקבורה המשפחתית ("פוסתקיה") שבה נקברים מתים רבים מאותה משפחה באותו קבר.

לפי המסורת המוסלמית הר הזיתים, הקידרון והר המוריה יתחברו ביום הדין ותחיית המתים ולכן השער כונה על ידם "באב אל צהרה" (חיי נצח). הקמים מן המתים יחיו חיי נצח, ולכן הוקם כאן בית קברות ומתיו יהיו הראשונים לעמוד לדין. תחילתו של בית הקברות המוסלמי מחוץ לשער הרחמים הוא מן התקופה האיובית במאה ה–13. לפי האגדה הקימו המוסלמים את בית הקברות במקום זה כי שמעו שמשיחם של היהודים ייכנס בשער הזה, וכדי למנוע זאת הקימו שם בית קברות, כי המשיח לא יעבור במקום טמא טומאת מת. זו אגדה בעלמא, מה גם שלפי ההלכה היהודית אין יהודי נטמא לגוי. מה שנכון הוא שיש מסורת יהודית שאומרת שדרך השער הזה גלתה שכינה וממנו עתידה לשוב.

יש אמונה בקרב היהודים, שהמוסלמים מבקשים בכך למנוע את ביאת המשיח, בחושבם שאליהו הנביא הכהן לא יוכל לעבור בבית הקברות, שמא ייטמא, ובכך תעוכב גאולתם של היהודים. אולם בהלכה היהודית קיימות דעות כי בית קברות של גויים אינו מטמא, אלא רק מגע ישיר במת או בנשיאתו.

 מאבק נגד התפשטות בית הקברות 
במהלך תחילת המאה ה-21, החלו צצים קברים חדשים ותשתיות חדשות לקבורה בחלק חדש, שמדרום לבית הקברות, שנחשב חלק מהגן הלאומי. הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית, מאגד ארכאולוגים, אנשי רוח ומשפטנים, ובשנת 2005 עתר לבג"ץ נגד מדינת ישראל בשל אי אכיפת איסור קבורה בחלק זה. הבסיס לטענה הוא שהמקום מוכרז אתר עתיקות וחלק מן הגן הלאומי 'סובב חומות ירושלים', וחפירה וקבורה במקום היא פגיעה בעתיקות.

החלטת בג"ץ משנת 2009 קבעה שיש לדחות את העתירות אולם על הרשויות לאכוף את החוק ולשמור על האתר מפגיעה (קבורה). אולם דווח גם אחר כך על המשך השתלטות ערבית במקום.

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בירושלים
קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות מוסלמיים
קטגוריה:העיר העתיקה