יחסי איראן–לוב

יחסי איראן–לוב (בפרסית: روابط ایران و لیبی; בערבית: العلاقات الإيرانية الليبية) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין מדינת לוּב. לשתי המדינות יש שגרירויות זו אצל זו. היחסים הכלכליים, הצבאיים והתרבותיים בין המדינות השתנו לאורך הזמן. הקשרים בין שתי המדינות מתוארכים אלפי שנים, כאשר מקורותיה של איראן המודרנית החלו בתקופת האימפריה הפרסית, ומדינת לוב המודרנית הייתה בעבר חלק מהותי מהאימפריה הרומית.

 תקופת פהלווי 
יחסי איראן-לוב המודרניים החלו בשנות ה-60, כאשר המלך אידריס שלט בלוב והשאה, מוחמד רזא פהלווי שלט באיראן. המתיחות החלה בין שתי המדינות בעקבות עלייתו של קולונל מועמר קדאפי בלוב. קדאפי, יחד עם מנהיגים ערבים אחרים, האשימו את השאה בבגידה באינטרסים של שכניו הערבים ותמיכה בישראל.Zonis, Marvin Majestic Failure The Fall of the Shah, Chicago: University of Chicago Press, 1991 page 199.

 לאחר המהפכה האיראנית 
 לפני המהפכה הלובית 
המהפכה האיראנית של 1979 הביאה להפלת השאה ולשיפור של יחסי המדינות. נקודת המפנה של יחסי המדינות הייתה במהלך מלחמת איראן–עיראק, כאשר לוב סייעה לאיראן, למרות הלחץ המערבי לשמור על איראן מבודדת. במהלך המלחמה לוב וסוריה היו בעלות הברית היחידות של איראן במזרח התיכון.

שיתוף הפעולה של איראן ולוב במהלך שנות ה-90 הוביל להקמת מפעלים, כבישים, בתי חולים בשתי המדינות. קדאפי אפילו ביקר את נשיא איראן אכבר האשמי רפסנג'אני ואת המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי. במועצת הביטחון, קדאפי הצדיק את תוכנית הגרעין של איראן והתנגד לסנקציות מערביות נגד הרפובליקה האסלאמית. עם זאת, היחסים בין שתי המדינות נהיו שוב מתוחים בעקבות חטיפתו ורציחתו ככל הנראה של מנהיג השיעים המשפיע מוסא אל סאדר בלוב.

 לאחר המהפכה הלובית 
איראן תמכה בשנת 2011 בהתקוממות נגד ממשלת קדאפי בלוב, ותיארה את זה בתור "ההתעוררות האסלאמית" וגינתה את סנקציות הממשלה. שגריר לוב באירן התפטר מאוחר יותר בשל מחאת האביב הערבי בארצו. בעקבות הדחתו של קדאפי, איראן הכירה בממשלת המעבר הלובית החדשה. שגריר איראן שב במהרה לרפובליקה הערבית של לוב שזה עתה הוקמה.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ