מושל קרוליינה הדרומית

מושל קרוליינה הדרומית (באנגלית: Governor of South Carolina) הוא המושל וראש המדינה של מדינת קרוליינה הדרומית שבארצות הברית. לפי החוקה של המדינה, המושל הוא ראש הרשות המבצעת ומשמש כראש ממשלה. המושל הוא המפקד הראשי של המשמר הלאומי כל עוד לא נקרא המשמר לשירות עבור הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. תחומי האחריות של המושל כוללים בין היתר את כתיבת ונשיאת נאום מצב האומה השנתי בפני בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית, הגשת תקציב המדינה והבטחת אכיפת חוקי המדינה.

המושל ה-117 והנוכחי של קרוליינה הדרומית הוא הנרי מקמסטר, שהושבע לתפקידו בינואר 2017 בעקבות התפטרותה של המושלת ניקי היילי, שמונתה לשגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות.

 הדרישות לתפקיד 
ישנן שלוש דרישות חוקתיות למועמד לתפקיד המפורטות בסעיף השני של הפרק החמישי בחוקת קרוליינה הדרומית:


  תוקף דרישה זו מוטל בספק לאור פסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית מ-1961 בתיק "טורקאסו נ. ווטקינס", אשר קובעת כי החוקה האמריקאית אוסרת על מדינות ארצות הברית ועל הממשלה הפדרלית להתנות תפקיד ציבורי במבחן דתי, מכוח התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. עם זאת, דרישה זו עדיין לא הוסרה מהחוקה של קרוליינה הדרומית. בכל מקרה, תחת האקלים הפוליטי הנוכחי של המדינה, לא-סביר שתושבי המדינה יבחרו באדם אשר הכחיש בגלוי את קיומו של אלוהים.

 תקופת כהונה 
על פי סעיף ארבע בפרק החמישי לחוקת קרוליינה הדרומית, המושל מכהן תקופת כהונה בת ארבע שנים שראשיתה בשעת הצהריים ביום רביעי הראשון שלאחר יום שלישי השני בחודש ינואר שלאחר היום בו נבחר, וסיומה בצהרי יום רביעי הראשון שלאחר יום שלישי השני בינואר שארבע שנים לאחר מכן. הסעיף השלישי מוסיף וקובע כי איש לא ייבחר לתפקיד המושל ליותר משתי תקופות כהונה רצופות. כלומר, פלוני יכול למלא את תפקיד המושל ללא הגבלה כל עוד הוא לא כיהן ביותר משתי תקופות כהונה רצופות. מכיוון שהנרי מקמאטר נכנס לתפקיד המושל לאחר התפטרותה של ניקי היילי, הוא רשאי לכהן שתי תקופות כהונה רצופות, משמע 8 שנים, נוסף על שארית הכהונה של היילי.

 סמכויות, חובות ותחומי אחריות
לפי חוקת קרוליינה הדרומית, המושל:
 עושה שימוש ב"סמכות עליונה".
 ממנה דירקטורים ל-14 סוכנויות ממשלתיות, אך מרבית המינויים כפופים לאישור בית המחוקקים.
 משמש כמפקד העליון של המשמר הלאומי של קרוליינה הדרומית.
 משמש כמפקד העליון של המשמר המדינתי של קרוליינה הדרומית, אשר מסייע למשמר הלאומי המאורגן לביטחון המולדת במדינה.
 ממתיק עונשי מוות ומאסרי עולם.
 נושא את נאום מצב המדינה בפני בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית.
 מכנס את בית המחוקקים למושב נוסף ב"נסיבות מיוחדות".
 נועל את הישיבות בבית המחוקקים כראות עיניו. מטיל וטו או וטו חלקי על הצעות חוק וחוקים.
 מכריז על מצב חירום ומפקח על סעד במקרה של אסון לאומי.
 רשאי לסגור בתי ספר ציבוריים ומשרדי ממשלה בשעת חירום אזרחית או בשל מזג האוויר.
 מפקח על כל משרדי ממשלת קרוליינה הדרומית.
 מגיש לבית המחוקקים בכל חודש ינואר הצעה לתקציב המדינה.
 משמש כיושב ראש כבוד של מועצת הנאמנים של כל האוניברסיטאות המדינתיות.
 ממנה באורח זמני את נציגי המדינה בסנאט של ארצות הברית אם אחד משני מושביה של קרוליינה הדרומית אינו מאויש מסיבה כלשהי עד לקיום בחירות בזק.
 ממנה (או משעה) שריפים מחוזיים במקרים של אינטררגנום.

 מגורים 
ממוזער|אחוזת המושל
אחוזת המושל, השוכנת ברחוב ריצ'לנד 800 בשכונת ארסנל היל שבקולומביה, היא מעונו הרשמי של מושל קרוליינה הדרומית. האחוזה נבנתה ב-1855 ושימשה במקור כמגורי הסגל באקדמיית ארסנל, אשר יחד עם אקדמיית המצודה בצ'ארלסטון הקימה את "המצודה" – המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית (The Citadel). אקדמיית ארסנל נשרפה על ידי כוחותיו של ויליאם שרמן בפברואר 1865 ומעולם לא נפתחה מחדש, ובניין מגורי הסגל היה המבנה היחיד ששרד את ההצתה ובכך נהפך למעונו הרשמי של המושל ב-1868. חוקת המדינה קובעת כי המושל חייב להתגורר בעיר בה מתכנס בית המחוקקים.

 היסטוריה 
חוקת קרוליינה הדרומית משנת 1776 קבעה כי המושל (שנודע כנשיא ולא כמושל) ייבחר על ידי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית, ולא בבחירות ישירות בידי תושבי המדינה. שנתיים אחר כך, ב-1778, תוקנה החוקה ושונָה תוארו של ראש הרשות המבצעת מנשיא למושל. חוקה חדשה נכנסה לתוקפה ב-1865 בעקבות כיבושה של קרוליינה הדרומית בידי צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. חוקה זו קבעה כי המושל ייבחר בבחירות ישירות, אך המשיכה להגביל את זכות הבחירה לגברים לבנים. ב-18 באוקטובר 1865 היה ג'יימס לורנס אור המושל הראשון של קרוליינה הדרומית שנבחר בבחירות ישירות.

בעקבות סירובה של המדינה לאמץ את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, הקונגרס האמריקאי החרים את כל משרדי ממשלת קרוליינה הדרומית. ממשל צבאי זמני בראשותו של הגנרל אדוארד קאנבי הוקם עד לעריכת בחירות חדשות לאחר כתיבת החוקה של 1868. לכל האזרחים הגברים מעל גיל 21, בלי קשר לגזעם, ניתנה זכות בחירה והמושל הורשה להיבחר לשתי קדנציות רצופות.

היבחרו של בנג'מין טילמן ב-1890 לתפקיד המושל בתמיכתם של רפורמיסטים אגרריים אילצה את המדינה לכנס ועידת חוקה. החוקה של 1895 הנהיגה מס גולגולת וחייבה את הבוחרים לעבור מבחן אוריינות. פעולות אלה הונהגו במטרה למנוע את זכות הבחירה של האפרו-אמריקאים. חוקה זו הרחיבה בנוסף את סמכויות המושל תוך אפשרות למתן וטו על תקציב המדינה. תחילה, בית המשפט העליון של ארצות הברית אישר את תוקף החקיקה המחייבת את הבוחרים בתשלום מס גולגולת, וקבע כי מבחני האוריינות אינם בהכרח בלתי-חוקתיים. ב-1964, התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית קבע כי אין זה חוקי שמדינות ארצות הברית תדרושנה תשלום מס גולגולת כדי להצביע בבחירות פדרליות, ובית המשפט העליון, שהפך את ההחלטה המאשרת להטיל מס גולגולת לשם הצבעה בבחירות בארצות הברית, קבע אז כי הטלת מס גולגולת כהתניה להצבעה בבחירות היא הפרה של סעיף ההגנה השווה בתיקון ה-14 לחוקה. ביטול מבחן האוריינות דרש חקיקה פדרלית, אשר תוקפה אושר בידי בית המשפט העליון.

במקור, המושלים כיהנו תקופות כהונה בנות שנתיים ללא הגבלה לבחירה מחדש. ב-1926 תוקנה החוקה ותקופת הכהונה של המושל הוארכה לארבע שנים, אך האפשרות להיבחר ליותר משתי קדנציות בוטלה.
רשימת מושלי קרוליינה הדרומית
המספור הרשמי של מושלי קרוליינה הדרומית מתחיל מהקמתה של פרובינציית קרוליינה הדרומית ב-1670. ג'ון ראטלדג', שהיה מושל המדינה הראשון לאחר הכרזת עצמאותה ב-1776, היה המושל ה-31, וכך ממשיך המספור עד היום. למעשה ראטלדג' ויורשו בתפקיד, רולינס לאונדס, היו "נשיאי קרוליינה הדרומית", ורק ב-1779 הפכה הגדרת התפקיד מנשיא ל"מושל קרוליינה הדרומית". כל מושל שמושבע ממוספר פעם אחת בלבד, ללא קשר למספר הכהונות הבלתי רצופות שבהן כיהן.

מכינונה של קרוליינה הדרומית ב-1776 ועד היום כיהנו 86 גברים ואישה אחת כמושלי המדינה ב-81 תקופות כהונה.
 מס' תמונה שם   תחילת כהונה סיום כהונה מפלגה בחירות סגן המושל 31 מרכז|100px ג'ון ראטלדג'   26 במרץ 1776 5 במרץ 1778   עצמאי המושל  נבחר  על ידי  בית המחוקקים  ולא  בבחירות  ישירות. הנרי לורנס 32 מרכז|100px רולינס לאונדס   5 במרץ 1778 9 בינואר 1779 עצמאי ג'יימס פרסונס (31) מרכז|100px ג'ון ראטלדג'   9 בינואר 1779 31 בינואר 1782 עצמאי תומאס בי  כריסטופר גדסדן 33 מרכז|100px ג'ון מתיוס   31 בינואר 1782 4 בפברואר 1783 עצמאי ריצ'רד הטסון 34 מרכז|100px בנג'מין גרארד   4 בפברואר 1783 11 בפברואר 1785 עצמאי ריצ'רד ברספורד   ויליאם מולטרי  35 מרכז|100px ויליאם מולטרי   11 בפברואר 1785 20 בפברואר 1787 עצמאי צ'ארלס דרייטון 36 מרכז|100px תומאס פינקני   20 בפברואר 1787 26 בינואר 1789  תומאס גדסדן 37 מרכז|100px צ'ארלס פינקני   26 בינואר 1789 5 בדצמבר 1792  אלכסנדר גילון (35) מרכז|100px ויליאם מולטרי   5 בדצמבר 1792 17 בדצמבר 1794  ג'יימס לדסון 38 מרכז|100px ארנולדוס ונדרהורסט   17 בדצמבר 1794 8 בדצמבר 1796  לואיס מוריס (37) מרכז|100px צ'ארלס פינקני   8 בדצמבר 1796 18 בדצמבר 1798  רוברט אנדרסון 39 מרכז|100px אדוארד ראטלדג'   18 בדצמבר 1798 23 בינואר 1800    ג'ון דרייטון 40 מרכז|100px ג'ון דרייטון   23 בינואר 1800 8 בדצמבר 1802  ריצ'רד וין 41 מרכז|100px ג'יימס ברצ'יל ריצ'רדסון   8 בדצמבר 1802 7 בדצמבר 1804  אזקיאל פיקינס 42 מרכז|100px פול המילטון   7 בדצמבר 1804 9 בדצמבר 1806  תומאס סאמטר הבן (37) מרכז|100px צ'ארלס פינקני   9 בדצמבר 1806 10 בדצמבר 1808  ג'ון הופקינס (40) מרכז|100px ג'ון דרייטון   10 בדצמבר 1808 8 בדצמבר 1810  פרדריק נאנס 43 מרכז|100px הנרי מידלטון   8 בדצמבר 1810 10 בדצמבר 1812  סמואל פארו 44 מרכז|100px ג'וזף אלסטון   10 בדצמבר 1812 10 בדצמבר 1814  אלדרד סימקינס 45 מרכז|100px דייוויד רוג'רסון ויליאמס   10 בדצמבר 1814 5 בדצמבר 1816  רוברט קרסוול 46 מרכז|100px אנדרו פיקנס   5 בדצמבר 1816 8 בדצמבר 1818  ג'ון קת'ברט 47 מרכז|100px ג'ון גדס   8 בדצמבר 1818 7 בדצמבר 1820  ויליאם יאנגבלאד 48 מרכז|100px תומאס בנט הבן   7 בדצמבר 1820 7 בדצמבר 1822  ויליאם פינקני 49 מרכז|100px ג'ון לייד וילסון   7 בדצמבר 1822 3 בדצמבר 1824  הנרי בראדלי 50 מרכז|100px ריצ'רד אירווין מנינג הראשון   3 בדצמבר 1824 9 בדצמבר 1826  ויליאם בול 51 מרכז|100px ג'ון טיילור   9 בדצמבר 1826 6 בדצמבר 1828  ג'יימס ויתרספון 52 מרכז|100px סטיבן דיקייטר מילר   6 בדצמבר 1828 9 בדצמבר 1830 מפלגת המבטלים  (Nullifier Party) תומאס ויליאמס 53 מרכז|100px ג'יימס המילטון הבן   9 בדצמבר 1830 10 בדצמבר 1832 מפלגת המבטלים  (Nullifier Party) פטריק נובל 54 מרכז|100px רוברט היין   10 בדצמבר 1832 9 בדצמבר 1834 מפלגת המבטלים  (Nullifier Party) צ'ארלס קוטוורת' פינקני השני 55 מרכז|100px ג'ורג' מקדאפי   9 בדצמבר 1834 10 בדצמבר 1836  וייטמארש בנג'מין סיברוק 56 מרכז|100px פירס מייסון באטלר   10 בדצמבר 1836 7 בדצמבר 1838  ויליאם דובוס 57 מרכז|100px פטריק נובל   7 בדצמבר 1838 7 באפריל 1840    ברנבס קלט הנגאן 58 מרכז|100px ברנבס קלט הנגאן   7 באפריל 1840 9 בדצמבר 1840  59 מרכז|100px ג'ון פיטר ריצ'רדסון השני   9 בדצמבר 1840 8 בדצמבר 1842  ויליאם קלוני 60 מרכז|100px ג'יימס הנרי המונד   8 בדצמבר 1842 7 בדצמבר 1844  אייזק ויתרספון 61 מרכז|100px ויליאם אייקן הבן   7 בדצמבר 1844 8 בדצמבר 1846  ג'. פ. ארווין 62 מרכז|100px דייוויד ג'ונסון   8 בדצמבר 1846 12 בדצמבר 1848  ויליאם קיין 63 מרכז|100px וייטמארש בנג'מין סיברוק   12 בדצמבר 1848 13 בדצמבר 1850  ויליאם הנרי גיסט 64 מרכז|100px ג'ון יו מינס   13 בדצמבר 1850 9 בדצמבר 1852  ג'ושוע ג'ון וורד 65 מרכז|100px ג'ון לורנס מנינג   9 בדצמבר 1852 11 בדצמבר 1854  ג'יימס אירבי 66 מרכז|100px ג'יימס הופקינס אדמס   11 בדצמבר 1854 9 בדצמבר 1856  ריצ'רד דה טרוויל 67 מרכז|100px רוברט פרנסיס ויתרס אולסטון   9 בדצמבר 1856 10 בדצמבר 1858  גבריאל קאנון 68 מרכז|100px ויליאם הנרי גיסט   10 בדצמבר 1858 14 בדצמבר 1860  מ. א. קארן 69 מרכז|100px פרנסיס פיקנס   14 בדצמבר 1860 17 בדצמבר 1862  ו. ו. הארלי 70 מרכז|100px מילדג' לוק בונהאם   17 בדצמבר 1862 18 בדצמבר 1864  פלוודן וסטון  71 מרכז|100px אנדרו גורדון מאגרת'   18 בדצמבר 1864 25 במאי 1865    רוברט מקאו ממשלת המדינה פוזרה עד להקמתה מחדש על ידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. 25 במאי 1865 30 ביוני 1865 72 מרכז|100px בנג'מין פרנקלין פרי   30 ביוני 1865 29 בנובמבר 1865   (יוניוניסט) התפקיד בוטל באופן זמני 73 מרכז|100px ג'יימס לורנס אור   26 בנובמבר 1865 6 ביולי 1868 עצמאי 1865 ו. ד. פורטר 74 מרכז|100px רוברט קינגסטון סקוט   6 ביולי 1868 7 בדצמבר 1872  1868  1870 למואל בוזר  אלונזו רנזייר 75 מרכז|100px פרנקלין מוזס הבן   7 בדצמבר 1872 1 בדצמבר 1874  1872 ריצ'רד האוול גליבס 76 מרכז|100px דניאל הנרי צ'מברלין   1 בדצמבר 1874 14 בדצמבר 1876  1874 ריצ'רד האוול גליבס תוצאות הבחירות של 1876 היו שנויות במחלוקת. הן המושל היוצא, דניאל הנרי צ'מברלין,  והן יריבו בבחירות, הדמוקרט וייד המפטון השלישי, טענו לניצחונם בבחירות.  שניהם הרכיבו ממשלה ופעלו כמושלים תוך התעלמות מהממשלה היריבה. 14 בדצמבר 1876 11 באפריל 1877 רק ב-11 באפריל 1877 הכירו הרפובליקנים בניצחון הדמוקרטים והמפטון החל לכהן כמושל יחיד. 77 מרכז|100px וייד המפטון השלישי   11 באפריל 1877 26 בספטמבר 1879    1876  1878 ויליאם דאנלופ סימפסון 78 מרכז|100px ויליאם דאנלופ סימפסון   26 בספטמבר 1879 1 בספטמבר 1880    79 מרכז|100px תומאס בות'וול ג'טר   1 בספטמבר 1880 30 בנובמבר 1880  80 מרכז|100px ג'ונסון הגוד   30 בנובמבר 1880 1 בדצמבר 1882  1880 ג'ון דובי קנדי 81 מרכז|100px יו סמית' תומפסון   1 בדצמבר 1882 10 ביולי 1886    1882  1884 ג'ון קלהון שפרד 82 מרכז|100px ג'ון קלהון שפרד   10 ביולי 1886 30 בנובמבר 1886  83 מרכז|100px ג'ון פיטר ריצ'רדסון השלישי   30 בנובמבר 1886 4 בדצמבר 1890  1886  1888 ויליאם מולדין 84 מרכז|100px בנג'מין טילמן   4 בדצמבר 1890 4 בדצמבר 1894  1890  1892 יוג'ין גרי  ו. ה. טימרמן 85 מרכז|100px ג'ון גארי אוונס   4 בדצמבר 1894 18 בינואר 1897  1894 ו. ה. טימרמן 86 מרכז|100px ויליאם האסלדן אלרב   18 בינואר 1897 2 ביוני 1899    1896  1898 מילס בנג'מין מקסוויני 87 מרכז|100px מילס בנג'מין מקסוויני   2 ביוני 1899 20 בינואר 1903  1900 רוברט סקרבורו 88 מרכז|100px דאנקן קלינץ' הייוורד   20 בינואר 1903 15 בינואר 1907  1902  1904 ג'יימס טילמן  ג'ון סלואן 89 מרכז|100px מרטין פרדריק אנסל   15 בינואר 1907 17 בינואר 1911  1906  1908 תומאס גורדון מקלאוד 90 מרכז|100px קולמן ליווינגסטון בליז   17 בינואר 1911 14 בינואר 1915    1910  1912 צ'ארלס אורליוס סמית' 91 מרכז|100px צ'ארלס אורליוס סמית'   14 בינואר 1915 19 בינואר 1915  92 מרכז|100px ריצ'רד אירווין מנינג   19 בינואר 1915 21 בינואר 1919  1914  1916 אנדרו בת'י 93 מרכז|100px רוברט ארצ'ר קופר   21 בינואר 1919 20 במאי 1922    1918  1920 ג'. ט. לילס  וילסון גודפרי הארווי 94 מרכז|100px וילסון גודפרי הארווי   20 במאי 1922 16 בינואר 1923  95 מרכז|100px תומאס גורדון מקלאוד   16 בינואר 1923 18 בינואר 1927  1922  1924 א. ב. ג'קסון 96 מרכז|100px ג'ון גרדינר ריצ'רדס הבן   18 בינואר 1927 20 בינואר 1931  1926 תומאס בות'וול באטלר 97 מרכז|100px איברה צ'ארלס בלקווד   20 בינואר 1931 15 בינואר 1935  1930 ג'יימס שפרד 98 מרכז|100px אולין ג'ונסטון   15 בינואר 1935 17 בינואר 1939  1934 ג'וזף אמיל הארלי 99 מרכז|100px ברנט מייבנק   17 בינואר 1939 4 בנובמבר 1941    1938 ג'וזף אמיל הארלי 100 מרכז|100px ג'וזף אמיל הארלי   4 בנובמבר 1941 27 בפברואר 1942    לא היה מושל 27 בפברואר 1942 2 במרץ 1942 101 מרכז|100px ריצ'רד מנינג ג'פריס   2 במרץ 1942 19 בינואר 1943  (98) מרכז|100px אולין ג'ונסטון   19 בינואר 1943 2 בינואר 1945  1942 רנסום ג'דסון ויליאמס 102 מרכז|100px רנסום ג'דסון ויליאמס   2 בינואר 1945 21 בינואר 1947  103 מרכז|100px סטרום ת'ורמונד   21 בינואר 1947 16 בינואר 1951  1946 ג'ורג' טימרמן 104 מרכז|100px ג'יימס פרנסיס ברנס   16 בינואר 1951 18 בינואר 1955  1950 ג'ורג' טימרמן 105 מרכז|100px ג'ורג' טימרמן   18 בינואר 1955 15 בינואר 1959  1954 פריץ הולינגס 106 מרכז|100px פריץ הולינגס   20 בינואר 1959 15 בינואר 1963  1958 ברנט מייבנק הבן 107 מרכז|100px דונלד ראסל   15 בינואר 1963 22 באפריל 1965    1962 רוברט איוונדר מקניר 108 מרכז|100px רוברט איוונדר מקניר   22 באפריל 1965 19 בינואר 1971  1966 ג'ון וסט 109 מרכז|100px ג'ון וסט   19 בינואר 1971 21 בינואר 1975  1970 ארל מוריס הבן 110 מרכז|100px ג'יימס אדוארדס   21 בינואר 1975 10 בינואר 1979  1974 ויליאם ברנטלי הארווי הבן  111 מרכז|100px ריצ'רד ריילי   10 בינואר 1979 14 בינואר 1987  1978  1982 ננסי סטיבנסון  מייקל דניאל 112 מרכז|100px קארול קמפבל הבן   14 בינואר 1987 11 בינואר 1995  1986  1990 ניק תאודור 113 מרכז|100px דייוויד ביזלי   11 בינואר 1995 13 בינואר 1999  1994 בוב פילר 114 מרכז|100px ג'ים הודג'ס   13 בינואר 1999 15 בינואר 2003  1998 בוב פילר  115 מרכז|100px מארק סנפורד   15 בינואר 2003 12 בינואר 2011  2002  2006 אנדרה באוור 116 מרכז|100px ניקי היילי   12 בינואר 2011 24 בינואר 2017    2010  2014 קן ארד  גלן מקונל  ינסי מקגיל   הנרי מקמסטר 117 מרכז|100px הנרי מקמסטר   24 בינואר 2017 מכהן  2018  2022 פאמלה איווט

 קישורים חיצוניים 



ביאורים

 הערות שוליים 

*