חסן אל-בסרי

חסן אל-בסרי (בערבית: الحسن البصري, בתעתיק מדויק: אלחסן אלבצרי) היה איש דת מוסלמי, סגפן, תאולוג, פוסק הלכה, שופט ומיסטיקן, מהדור השני של המוסלמים, אשר נקראו "א-תאבעון".

מעטים מאוד מכתביו המקוריים של חסן שרדו. הפתגמים והאמירות שלו בנושאים שונים הועברו בעיקר דרך מסורות בעל פה על ידי תלמידיו הרבים.

 חייו 
חסן נולד באל-מדינה בשנת 642. אמו הייתה העוזרת של אחת מנשותיו של מוחמד, בעוד שאביו היה עבד ממוצא פרסי. חסן גדל באל-מדינה, עד שמשפחתו עברה לבצרה. כשהוא גדל, החל חסן להיות נערץ באופן נרחב בגלל נאמנותו הבלתי מתפשרת לדרכו של מוחמד.

בשנת 656, עבר חסן לבצרה שבעיראק, שם הוא החל ללמוד את ההלכה האסלאמית, חדית', והחל להתעמק ביסודותיה של השפה הערבית.

בצעירותו השתתף חסן במסעות הכיבוש במזרח איראן (663 לערך) ועבד כסוחר תכשיטים, זאת לפני שנטש את חיי העסקים והצבא כדי להקדיש את כל זמנו לסגפנות ולימודים רוחניים. הוא היה חבר של מוחמד בן סירין אך בהמשך חייו הם נפרדו.

בשנת 720, מונה חסן להיות השופט של בצרה.

חסן אל-בסרי נפטר ב-15 באוקטובר 728, בגיל 86.

 השפעתו על המיסטיקה האסלאמית 
אף על פי שאף אחד מכתביו המלאים של חסן אל-בסרי על מיסטיקה לא שרדו, ידוע שהוא הנחה כמה דורות של תלמידים, הן במדעי הדת הרגילים, והן במה שעתיד היה להיקרא "סופיות", משום כך הוא מכונה על רבים "הדיקן הגדול של הסופים", וגם "הפטריארך של המיסטיקה האסלאמית". מתוך המידע ששרד מדרשותיו, ברור כי אחד ההיבטים העיקריים בהגותו המיסטית של חסן אל-בסרי הייתה תמיכתו הנלהבת בסגפנות. ניתן לראות את זה בבירור באחד המשפטים המפורסמים שלו שבו הוא אומר "עליך לחיות בעולם הזה כאילו מעולם לא דרכת בו, ובעולם הבא כאילו מעולם לא עזבת אותו". אמירה חשובה נוספת שלו בנושא היא אמירה "מי שמכיר את אלוהים אוהב אותו, ומי שמכיר את העולם נמנע ממנו".

חסן אל-בסרי היה מהתומכים הגדולים של השימוש בחרוזי תפילה ככלי עזר לזיכּר. אחת האמירות המפורסמות שלו בנושא היא "דבר שהשתמשנו בו בתחילת הדרך, אין לנו כוונה לנטוש בסופה. אני אוהב לזכור את האל בלבי, בידי ובלשוני". כתוצאה מהדוגמה של מורים רוחניים מוקדמים כמו חסן, השימוש בחרוזי תפילה נפוץ מאוד במיינסטרים הסוני והשיעי.

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים