אגריוכיירוס

אגריוכיירוס (שם מדעי: Agriochoerus) הוא סוג נכחד של יונק פרסתן הקרוב לגמליים ומשויך לקבוצה בעלי כרית בעל-משפחה הנכחדת מריקואידודונטידה. הוא התקיים במישורי אמריקה הצפונית במהלך סוף תקופת האאוקן עד האוליגוקן. המאובנים שלו הוגדרו לראשונה ב-1850 בידי החוקר ג'וזף ליידי. המאובנים התגלו בססקצ'ואן, טקסס, דקוטה הדרומית ונברסקה.
 מאפיינים 
יונק זה דמה במראהו לכבשה, והיה בינוני בגודלו כשהמין הגדול ביותר Agriochoerus antiquus הגיע עד אורך 1.8 מטר ולמשקל 85 קילוגרם. הוא היה בעל לסת רחבה וכבדה שהייתה בעלת זוג ניבים בולטים בקצה ומאחוריהם שיניים טוחנות בעלות מרווחים פנימיים, כך שאולי היה אוכל-כול נוסף על תזונתו מצמחייה. בניגוד לרוב הפרסתנים הוא היה בעל 5 אצבעות בעלות טפרים, כשהאגודל התנוון על רגליו הקדמיות וארבעה טפרים על הרגליים האחוריות. הרגליים הקדמיות היו ארוכות יחסית ובעלות כתפיים חזקות, מזכירות מעט כתפי חתוליים. הוא היה בעל עמוד שדרה גמיש כמו של חתול ובעל זנב ארוך וכבד. ייתכן שמבנה גופו הותאם ללטיפוס על עצים. חוקרים אחרים מעריכים שהטפרים הותאמו לחפירה של שורשים ופקעות מהאדמה.

יונק זה היה קרובם של המריכוידון והאנופלותריום, אך השתייך למשפחה נפרדת - Agriochoeridae. כמו שאר היונקים מקבוצתו הוא נכחד עם התייבשות הערבות והיערות בהם חי.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:אוראודונטים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפלאוגן
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית