שמורת סאיאנו-שושנסקי

שמורת הטבע סאיאנו-שושנסקי (ברוסית: Саяно-Шушенский заповедник) היא שמורה אקולוגית באזור מרוחק של מערב הרי סייאן בדרום סיביר, על הגדה הדרומית של נהר יניסיי לאורך מאגר סאיאנו-שושנסקי. השמורה משתרעת על חלק גדול מהשטח המיוער וההררי מעל המאגר שנוצר על ידי סכר סאיאנו-שושנסקי, המהווה את תחנת הכוח הגדולה ביותר ברוסיה. הן השמורה והן הסכר הוקמו בשנת 1976 ומטרתה עיקרית של השמורה מלבד השימור היא לימוד ההשפעות האקולוגיות של מאגר גדול על האקולוגיה המקומית. השמורה משתרעת על שטח של 3.904,368 קמ"ר, במחוז שושנסקי שבחבל קרסנויארסק.

 טופוגרפיה 
שמורת סאיאנו-שושנסקי מכסה שטח הררי על הרכס הצירי של הרי סיאן המערביים, כולל רכס חמצ'סקי (המדרון הצפוני) ורכס קנטגירסקי (המדרון המזרחי). השמורה תחומה בצפון על ידי נהר יניסיי. גובהה נע בין 500 ל-2,735 מטר.

 אקלים וסביבה 
סייאנו-שושנסקי ממוקמת ביערות עצי מחט של הרי סאיאן, אזור אגן החוף שנמצא ברמות הגובה האמצעיות של הרי סיאן, ההרים הגבוהים ביותר בסיביר. באזור מעבר בין הטייגה הסיבירית מצפון לרמה המונגולית מדרום. באזור הזה יש רמות גבוהות של מגוון ביולוגי עקב מפגש של אזורים אקולוגיים.

האקלים הוא תת-ארקטי, ללא עונה יבשה (לפי סיווג האקלים). אקלים זה מאופיין בקיצים קלים (1–3 חודשים בלבד מעל 10 מעלות צלזיוס) ובחורפים קרים ומושלגים (החודש הקר ביותר מתחת למינוס 3 מעלות צלזיוס). השמורה חווה לא רק הבדלי אקלים על בסיס גובה, אלא על פני הרמות: המדרון הצפוני רטוב (1000–1500 מ"מ משקעים בשנה), ואילו הצד הדרומי עם ממוצע של 400 מ"מ בלבד לשנה. במדרון הצפוני ניתן לצפות ב-1.5 מטרים שלג ואילו במדרון הדרומי 0.3 מטרים בלבד.

 חי וצומח 
יערות השמורה משתנים בגובה ובקרבת המאגר. היערות האמצעיים ברובם הם בעיקר אשוח טאגה ואורן, עם אזורים מסוימים של יערות ליבנה. אזורי מדרגות ההרים מדורגים אפילו לשיחים - מדרגות ואדמות עשב. תנודות במפלס המים עקב פעולות הסכר יכולות להיות דרמטיות (עד 40 מטר). מה שמוביל לאזורי צמח המכילים מינים המשקפים את השפעתם של פעולות אנושיות והם מהווים מוקד עיקרי של מדעני השמורה. באזורים העליונים של המאגר, המים הנסוגים ייצרו שיטפונות נרחבים.
היונקים הנפוצים ביותר בשמורה הם אלה הנפוצים בסיביר: דלק סיבירי, סנאי, איילים, זאב, לינקס ואחרים. במפלסים העליונים של ההרים ישנם מינים ארקטיים טיפוסיים: חדפיים סיביריים ואיילים. באזור הערבה נמצאים מינים שמייצגים יותר את המונגולים: עז הרים סיבירית, חתול פאלאס, אוגר ארוך הזנב והמרמוט האפור. שם מספר קטן של נמרדי שלג בשמורה. למעלה ממאה מיני ציפורים נרשמו כאן. נציגי הטייגה הסיבירית כוללים את השומר האירופי, הזמיר הכחול, שרקן הזמיר, מפצח האגוזים, הקוקייה ההימלאית, והרעשן. המדרונות המיוערים אופייניים לאזורי המדרונות הסלעיים וציפורי טרף כמו בזים ונשרים נפוצים בכל רחבי השמורה. זוחלים כוללים נחשים; דו-חיים מיוצגים על ידי צפרדע הבור והקרפדה הנפוצה.

 חינוך אקולוגי וגישה 
כשמורת טבע קפדנית, שמורת סאיאנו-שושנסקי סגורה לרוב לקהל הרחב, אם כי מדענים ובעלי מטרות 'לחינוך סביבתי' יכולים לקבוע הסדרים עם הנהלת הפארק לביקורים. השמורה מחזיקה מוזיאון טבע הפתוח לקהל ויש שני מסלולים "אקולוגיים" דרך השטח הפתוחים לקהל, אך דורשים אישורים מראש. המשרד הראשי של השמורה נמצא בעיר שושנסקויה.

 ראו גם 
 הפארקים הלאומיים של רוסיה
קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 


קטגוריה:רוסיה: שמורות טבע
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: גאוגרפיה