מערכת לדיווח ומעקב על עבירות תעבורה

מערכת לדיווח ומעקב על עבירות תעבורה (וגם "נוהל 6") מוסדרת ב לפקודת התעבורה, המחייב תאגידים לקיים שירות טלפוני לדיווח על עבירות תנועה שמבצעים נהגים בכלי רכב שברשות התאגיד. הסעיף נוסף לפקודה בתיקון שתחילתו ב-19 בספטמבר 2012.

ארגונים שונים החלו באופן וולנטרי ליישם את ההוראה כבר בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. ביולי 2005 הונהג "נוהל 6" של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים על פיו חברות התבקשו להדביק מדבקת "איך הנהיגה שלי?", ובספטמבר 2012 הופעל הנושא מכוח חוק, שאותו יזמו חברי הכנסת זאב בילסקי מקדימה וחמד עמאר מישראל ביתנו. על פי הערכות ישנן בישראל כ-300 אלף מכוניות המחויבות במדבקת הדיווח, ולמשרד התחבורה מגיעים בשנה רק מאות בודדות של דיווחים.

חובה דומה קיימת במדינות נוספות, בהן ארצות הברית ורוסיה.

 הוראות החוק 
 תאגיד, המחויב להעסיק קצין בטיחות בתעבורה ומחזיק כלי רכב לשימוש עובדיו, ינהל מערכת לדיווח ומעקב על תלונות הציבור בגין נהיגה מסוכנת ועבירות תנועה ברכבים של התאגיד. תאגידים ביטחוניים המנויים בחוק וכן מגן דוד אדום פטורים מהוראות סעיף זה, ויחולו עליהם הוראות פנימיות שלהם.
 המערכת תכלול שירות טלפוני לקבלת התלונות, שיפעל לא פחות מ-10 שעות בימי העבודה של התאגיד, ומענה אוטומטי בשאר הזמנים
 על כלי רכב תודבק מדבקה במקום בולט לעין.
 קצין הבטיחות של התאגיד ידון בתלונוה עם מבצע העבירה ויחליט על המשך צעדים נגד הנהג.
 קצין הבטיחות ידווח למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים.
 הפרת הוראות אלה עונשה קנס.

 מדבקת "איך הנהיגה שלי?" 
בעקבות החוק הוגדרה ב לתקנות התעבורה המדבקה הנדרשת:
 מספר הטלפון יהיה עד 5 ספרות
 כיתוב: "איך אני נוהג/ת?" או "איך הנהיגה שלי?"
 גודל מדבקה: 10 על 40 ס"מ לרכב עד 8 מושבים, או 15 על 50 ס"מ לרכבים גדולים יותר
 רקע המדבקה: צהוב או לבן
 מאפייני הכיתוב: צבע שחור או כחול, לפחות בגובה 2.5 ס"מ ועובי 1 ס"מ ברכבים עד 8 מושבים, או לפחות 6 ס"מ ועובי 1.5 ס"מ ברכבים גדולים יותר

 דיווח לרשות 
 תאגיד שקיבל דיווחים על נהג שביצע ארבע עבירות נדרש לדווח על כך מיידית
 עם התלונה החמישית יתווסף לדיווח גם אופן הטיפול בדיווח
 קצין הבטיחות ידווח מדי שנה את מספר התלונות שהתקבלו בתאגיד ואופן הטיפול בהן, ובנוסף את מספר התאונות בהם נפגעו או נהרגו נוסעים במכוניות התאגיד.

 ביקורת 
קיימת ביקורת על היבטים שונים של החוק, כולל מטרתו, אופן יישומו, והשימוש בדיווחים המתקבלים בעקבותיו.
נטען כי מלכתחילה לא הוצג בסיס מחקרי או מדעי המראה כי שימוש בדיווחים הוא אמצעי מועיל, אלא סקר שהראה אפקטיביות בהפחתת מעורבות בתאונות. נטען כי המדבקות מעודדות שימוש בטלפון נייד במהלך נהיגה שעלול לגרום להיסח דעת, דבר שעלול להיות מסוכן מיוחד במצב בו נדרשת ערנות מול נהג בעייתי.

ביקורת נוספת נסובה סביב העובדה כי אין חובה לנקוט באמצעים כלשהם, כולל אמצעים משמעתיים או אמצעי אכיפה כנגד נהגים שעליהם התקבלו דיווחים וכי ארגונים רבים כלל לא מגישים דיווחים למשרד התחבורה.
טענות שונות עלו גם לגבי אמיתות הדיווחים שמתקבלים, אל מול העובדה כי ישנם אמצעים טכנולוגיים שיכולים לבצע ניטור נתוני נסיעה, לנטר התנהגויות של נהגים בצורה אמינה ולספק נתונים נרחבים ואמינים יותר לגבי ההתנהגות בכביש.

מעורבותם של גורמים מסחריים בעלי אינטרס לקידום מוקדים טלפוניים הועלתה אף היא כביקורת נגד החוק.

 קישורים חיצוניים 


 פרוטוקול מס' 744 מישיבת ועדת הכלכלה ב-14 בפברואר 2012, שבה אושר נוסח הצעת החוק, באתר הכנסת

 הערות שוליים 

קטגוריה:פקודת התעבורה