הקטנת לסת

הקטנה לסת (באנגלית: Jaw reduction) היא סוג של ניתוח פלסטי שמטרתו להצר את השליש התחתון של הפנים, בייחוד באזור עצם הלסת התחתונה. קיימות מספר טכניקות לטיפול, אשר מתחלקות לשיטות ניתוחיות ולשיטות לא ניתוחיות.

התוויה לטיפול
פנים תחתונות רחבות עשויות לנבוע כתוצאה מלסת תחתונה רחבה או כתוצאה משרירי מלעס מוגדלים. הקטנת עצם הלסת התחתונה דורשת התערבות כירורגית, ואילו הפחתה מסוימת בגודל השריר, ניתן לבצע על ידי הזרקת בוטוקס.

ייעוץ ואבחון
מבנה פנים עם לסת תחתונה רחבה הוא שכיח, בעיקר בקרב אסייתים, אף שהוא קיים גם באוכלוסיות נוספות. אולם, מצב זה עלול להיגרם גם בעקבות בעיות התפתחותיות שונות כמו אקרומגליה.

טרם החלטה על אופן הטיפול, המטופל נבדק על מנת לבדוק האם הלסת הרחבה היא כתוצאה מגודל העצם, שריר המלעס, או שניהם. על מנת לקבל תמונה מלאה, המטופל עובר בדיקות הדמיה כמו רנטגן או טומוגרפיה ממוחשבת (סריקת CT). בבדיקה, מתבצעת הערכה של גודל הבליטה של הזווית של העצם התחתונה, הגודל של שריר המלעס והמבנה הכללי של הלסת. על סמך בדיקות ההדמיה והייעוץ עם רופא מומחה, מייצרים את תוכנית הטיפול כדי לייצר את התוצאות האסתטיות הרצויות.

שיטה ניתוחית
שיטות ניתוחיות משמשות להפחתה ישירה של גודל עצם הלסת התחתונה. בהתבסס על מבנה הפנים הייחודי של המטופל, ניתן לבצע כריתה של חלק מהעצם בלבד, או בשילוב עם צמצום בחתך הסגיטלי שלה. הניתוח מתבצע תחת הרדמה כללית של המטופל. לרוב, הוא נעשה מהצד הפנימי של הפה, כדי להימנע מהשארת צלקות.

סיבוכים אפשריים
עצב המכתש התחתון הוא המבנה האנטומי החשוב ביותר שעשוי להיפגע במהלך הניתוח. יש להקפיד מלהימנע מפגיעה בו
כיוון שפגיעה זו עלולה להוביל לאי-תחושה קבועה באזור הלסת, ופגיעה בשפה התחתונה.
בנוסף לכך, יש צורך להתייחס לשריר המנטליס. תפקידו של השריר הוא להרים את השפה התחתונה והסנטר. במהלך הניתוח, יש לחבר מחדש את שרירי המנטליס לאחר כריתת העצם הלסת התחתונה. כישלון בחיבור מחדש של השרירים, עלול להוביל לצניחה של הסנטר והשפה התחתונה.

תסמינים לאחר הניתוח
תסמינים שכיחים של הניתוח כוללים המטומות, זיהומים, א-סימטריה, ירידה בתחושה באזור ותיקון יתר או תת-תיקון של עצם הלסת התחתונה. רוב התסמינים - למעט א-סימטריה ותיקון יתר או תת-תיקון - חולפים לרוב לאחר שלושה עד שישה חודשים.

שיטה לא ניתוחית
הזרקת בוטוקס
שיטות לא ניתוחיות לרוב מוגבלות למקרים שבהם שרירי המלעס מוגדלים. בעוד ששרירי המלעס עשויים להיות מוגדלים בשל סיבות גנטיות, לרוב זו יכולה להיות תכונה נרכשת. כמו שרירים אחרים, הם גדלים בעקבות פעילות רבה של השריר. פעולות כמו לעיסת מסטיק וחריקת שיניים יכולות להוביל למצב זה.

שיטה מקובלת לטיפול בשרירי מלעס מוגדלים היא באמצעות הזרקת בוטוקס. הבוטוקס מוזרק לשריר, מחליש אותו וגורם להקטנתו באמצעות אטרופיה לאורך מספר חודשים. השיפור לרוב לא נראה במהלך השבועיים עד שלושה שבועות מרגע הטיפול, אלא ניתן להבחין בשיפור משמעותי בתקופה של שלושה עד תשעה חודשים מיום ההזרקה. התוצאות נשמרות לתקופה של כשנה. יש לציין כי ההליך עלול לגרום לשיתוק זמני של השרירים אשר מניעים את השפתיים. זהו סיבוך נדיר, אך אפשרי.

ראו גם
 לסת תחתונה
 שבר בלסת התחתונה
 אורתו-כירורגיה
 מפרק לסתי-רקתי
 פריקת לסת
 טריזמוס

לקריאה נוספת
 Moore, J. (1985). Surgery of the mouth and jaws. Oxford: Blackwell Scientific Publications
Betts, N. (2000). Esthetic considerations in orthognathic surgery (Atlas of the oral and maxillofacial surgery clinics of North America,  008 no. 02). Philadelphia: W.B. Saunders
 Proffit, W., Phillips, C., & Turvey, T. (2012). Stability After Mandibular Setback: Mandible-Only Versus 2-Jaw Surgery. Journal of Oral and Maxillofacial Surgery, 70(7), E408-E414
 Woo, Albert S., editor. Plastic surgery case review : Oral board study guide. Thieme, 2014. 
 Hong, Ryul Jin. Aesthetic plastic surgery of the East Asian face. Thieme, 2016, 

קישורים חיצוניים
 הניתוח (לחיים, סנטר ולסת), באתר האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית
 עיוותים בלסת: ניתוחים אורטוגנטיים לתיקון, באתר המרכז הרפואי סוראסקי
 ניתוח לסת, באתר Infomed

הערות שוליים

קטגוריה:כירורגיה פלסטית: פעולות
קטגוריה:כירורגיית פה ולסת